Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

25 вересня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 04.04.2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою, від цього шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні відносини не підтримують, мають роздільне господарство та роздільний бюджет. Між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. У зв`язку з вказаними обставинами, позивач звертається до суду. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 04.04.2014 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №143. Ухвалою суду від 26.09.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 03.10.2023 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, просили провести розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог процесуального закону, через рекомендоване повідомлення, оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України та за допомогою SMS - повідомлення. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність суду не надала. Відзив на позовну заяву не надала. Оскільки відповідачкою не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 04.04.2014 року у Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №143, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.15). Сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.02.2015 року (а.с.16). Звертаючись до суду із позовом про розірвання шлюбу, позивач зазначає, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні відносини не підтримують, мають роздільне господарство та роздільний бюджет. Між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Відповідачка відзив на позовну заяву не подала, у судове засідання не з`явилася та не висловила своїх заперечень щодо доводів позивача. Приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, вказані в позовній заяві та небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі, оскільки жодна із сторін не висловила бажання щодо надання строку для примирення. Враховуючи, що позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя буде суперечити інтересам сторін. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved