Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Представник позивача Акціонерного\~товариства комерційний\~банк «ПриватБанк»\~, адвокат Єрмолов Є.М., звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №IFA5GK00000002 від 01.10.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 30040.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.10.2023 року. Вказує, що [INFO] позичальник [PERSON] помер. Вказує також, що позивачем 14.09.2020 року була направлена претензія кредитора до Першої коломийської районної державної нотаріальної контори, на що 29.09.2020 року отримано відповідь в якій зазначалось, що спадкоємцями померлого [PERSON] , які звернулися із заявами про прийняття спадщини є [PERSON] . Представник зазначає, що 05.08.2021 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, однак, вказує, що жодних дій не було виконано. Також зазначає, що станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №IFA5GK00000002 від 01.10.2007 року становить 16831,99 доларів США, що становить собою заборгованість за кредитом. Також зазначено, що до складу спадщини померлого [PERSON] входить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка з кадастровим номером 2623287001:01:006:0048. Вказує, що вартість нерухомого майна складає 1 530\~482,54 гривні. Зменшивши заявлені позовні вимоги, представник позивача просить стягнути заборгованість в розмірі 397,48 доларів США та судові витрати. Представником відповідача, адвокатом Юркевич Х.М., що діє в інтересах [PERSON] , було подано клопотання, згідно якого представник зазначила, що після повного погашення заборгованості позивачем без жодного обґрунтування в черговий раз було уточнено вимоги, відповідно до яких позивач просить стягнути нічим не обґрунтовану суму. У зв`язку з чим просила у задоволенні позову відмовити. Представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», адвокат Аннюк В.В. в судовому засіданні підтримав зменшені позовні вимоги, просив задоволити їх. Відповідач у судове засідання не з`явилась. Однак представник відповідача, адвокат Юркевич Х.М. у судовому засіданні заперечила подані зменшені позовні вимоги, наголосила про те, що відповідач сплатила повністю заборгованість перед позивачем, а вимоги позивача є необґрунтованими, просила відмовити в задоволенні позову повністю. Cуд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.10.2007 року між Приватбанком та позичальником ( [PERSON] ) було підписано кредитний договір №IFA5GK00000002, згідно якого позичальнику було відкрито картковий рахунок. З даного договору також вбачається, що забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за даним договором виступає житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (т.1, а.с. 14-16). Згідно копії договору іпотеки від 22.10.2007 року вбачається, що між [PERSON] , [PERSON] (іпотекодавцями) та ПриватБанком ( іпотекодержателем) був укладений договір іпотеки нерухомого майна: житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (т.1, а.с.17-19). Позивачем станом на 04.05.2023 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №IFA5GK00000002 від 01.10.2007 року, відповідно до якого залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом становить 16831,99 USD, що складає еквівалент 615522,31 UAH, з яких: 16831,99 USD заборгованість за тілом кредиту (т.2, а.с.19-22). Згідно копії довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, а саме: житлового будинку та землі з кадастровим номером 2623287001:01:006:0048 за адресою [ADDRESS] , становить 15340482,54 грн. (т.2, а.с. 38-40). Згідно копій квитанцій від 07 червня 2023 року з призначенням платежу: «надходження готівкою погашення кредитів. Погашення договору №IFA5GK00000002, по справі 346/758/23, вбачається, що [PERSON] двома платежами (215\~526.00 грн та 399\~999.00 грн) здійснила платіж на загальну суму 615\~525.00 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором №IFA5GK00000002 (т.2, а.с.54). Як вбачається із копії свідоцтва про смерть від 08 серпня 2015 року, позичальник [PERSON] помер [INFO] (т.1, а.с.21). 14.09.2020 року позивачем складена і направлена претензія кредитора до Першої коломийської районної державної нотаріальної контори (т.1, а.с. 22, 23). На вказану претензію 29.09.2020 року позивач отримав відповідь, згідно із якою вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , звернулася дочка померлого [PERSON] (т.1, а.с. 24). 22.07.2021 року позивачем направлено лист-претензію до відповідача по справі, [PERSON] , в якому позивач пред`явив свої вимоги кредитора по зобов`язанню позичальника (т.1, а.с. 25). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно із\~статтею 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, визначені у частинах третій і четвертій статті\~1268, статті\~1269 ЦК України. Так, згідно з частиною третьою\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Як встановлено частиною першою\~статтею 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Частиною другою\~статті 1281 ЦК України\~встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини ,він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, що передбачено частиною третьою\~статті 1281 ЦК України. Частиною четвертою\~статті 1281 ЦК України\~встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.\~Відповідно до\~статті 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із встановленням підставності боргу та його розміру, з`ясуванням кола спадкоємців, факту прийняття ними спадщини, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Так, аналізуючи встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що факт наявності заборгованості та її розмір банком доведено розрахуноком заборгованості та кредитним договором. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] двома платежами (215\~526.00 грн та 399\~999.00 грн) здійснила платіж на загальну суму 615\~525.00 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором №IFA5GK00000002. Даний факт також підтверджено представником відповідача у судовому засіданні, адвокатом Юркевич Х.М., та факт надходження коштів у сумі 615\~525.00 грн. на рахунок позивача як сплата заборгованості, також в судовому засіданні підтверджено представником позивача, адвокатом Аннюком В.В. Враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням фактично сплаченої суми заборгованості відповідачем [PERSON] , що виступає як спадкоємець, перед позивачем як кредитодавцем, що узгоджується з поданим позивачем до суду розрахунком заборгованості та підтверджується розрахунковими документами про сплату коштів, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх безпідставністю. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного та ст.ст.\~\~526, 626,628, 1054, 1216, 1218, 1268, 1269, 1270, 1281, 1282 ЦК України,

Outcome: dismissed