Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Позивач 20.06.2023 року звернувся до суду із зазначеним позовом. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , а [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після смерті батька позивача його матір спадщину прийняла проте не оформила своїх батьківських прав, та після смерті батьків позивача залишилось спадкове майно, що складається із земельних ділянок за кадастровими номерами: 1425585400040000580, 1425585400040000581, 1425585400040001436, 1425585400, [NUMBER] , [NUMBER] , а також батько був власником нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернувся 11.02.2020 року до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та на його заяву державним нотаріусом Першої селидівської державної нотаріальної контори Доценко О. В. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій через неможливість встановити факту родинних відносин спадкодавця із спадкоємцем оскільки у свідоцтві про народження спадкоємця зазначено прізвище « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть його батьків зазначені прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] ». З урахуванням зазначених обставин позивач звертався до суду на підставі чого було винесено рішення Селидівського міського суду Донецької області від 02.04.2020 року у справі №242/971/20 яким встановлено факт, що [PERSON] є рідним батьком позивача та факт, що [PERSON] є рідною матір`ю позивача, яке набрало законної сили 07.08.2020 року та після цього отримав свідоцтво про право власності на спадщину за законом на частину власності на земельні ділянки, які належали його матері. З метою отримання іншої частини спадщини позивач звернувся 01.03.2021 року до приватного нотаріуса Ясинуватського районного нотаріального округу Дорменюк Ю. М. на яке було винесена постанова від 01.03.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка була мотивована тим, що право на спадщину позивач повинен отримати не від свого батька, а після смерті його матері [PERSON] та брата - [PERSON] , в рівних частинах, які спадщину отримали оскільки проживали разом із спадкодавцем та були зареєстровані за однією адресою проте не оформили її у зв`язку зі смертю, крім того підставами відмови послугувало пропущення шестимісячного строку звернення із заявою та відсутність доказів родинних відносин між братом позивача та його батьками. В подальшому надав уточнення позовних вимог, в яких просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є рідним братом [PERSON] , [INFO] ; встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , а також визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Представник відповідача Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області надав пояснення, відповідно до яких зазначив, що заявником не надано жодного письмового доказу щодо його родинних зв`язків з [PERSON] , а також між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] , стосовно витребуваної інформації було повідомлено, що за наявними обліками ГУДМС у Донецькій області 14.06.2001 Селидівським МВ УМВС України у Донецькій області оформлено та видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Первомайське, Ясинуватського району, Донецької області, у зв`язку з обміном паспорта колишнього СРСР серії [NUMBER] , виданого 17.12.1976 Авдіївським ВМ Ясинуватського райвиконкому Донецької області. Інформація стосовно [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Первомайське, Ясинуватського району, Донецької області, [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Первомайське, Ясинуватського району, Донецької області, [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Первомайське, Ясинуватського району, Донецької області, відсутня у зв`язку з відсутністю доступу до облікових матеріалів, які зберігалися в адміністративних приміщеннях, на тимчасово окупованих територіях України. А, отже, підтвердити документально інформацію запитувану судом, зокрема коли та на підставі якого документа було видано (обмінено) паспорт громадянина України, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не вбачається за можливе. Оформлення та видача свідоцтв про народження входить до компетенції органів реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції України, у зв`язку з чим виконання ухвали в частині надання належним чином засвідчених копій свідоцтв про народження не може бути забезпечено Головним управлінням ДМС у Донецькій області. Заяви та клопотання сторін. Позивач та представник позивача надали заяву про проведення судового засідання у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача ГУДМС у Донецькій області надали заяву, в якій просять суд розглянути справу за наявними матеріалами, та рішення винести на розсуд суду. Представник третьої особи Селидівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області надали заяву про розгляд справи без представника відділу. Інших заяв та клопотань по справі не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 23.06.2023 року суддею Владимирською І.М. відкрито провадження у справі та витребувані докази. 29.06.2023 року направлено запит про надання інформаційних довідок зі Спадкового реєстру стосовно [PERSON] 17.07.2023 року направлено запит до приватного нотаріуса Ясиноватського районного нотаріального округу щодо виконання вимог ухвали. Ухвалою від 13.11.2023 року суддя Черков В.Г. прийняв цивільну справу до свого провадження, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою від 22.11.2023 року витребувані докази по справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.03.1950 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Ясинуватському району Ясиноватського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 28. Після укладення шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] ». Згідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00040777058 від 01.08.2023 року, вбачається, що 21.03.1950 року Первомайською сільською радою Ясинуватського району було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 28. Після укладення шлюбу дружині змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00040776954 від 01.08.2023 року, [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис 20.02.1954 року за №15 Первомайською сільською радою Ясинуватського району. Згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00040776894 від 01.08.2023 року, [PERSON] народився [INFO] , та його батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис 29.02.1956 року виконкомом Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області за № 14. Згідно паспорту серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Первомайське Ясинуватського району Донецької області, місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Згідно паспорту серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Первомайське Ясинуватського району Донецької області, місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Згідно паспорту серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Первомайське Ясинуватського району Донецької області. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , померла [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Згідно рішення Селидівського міського суду Донецької області від 02.04.2020 року у справі №242/971/20 встановлено факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , та факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно постанови приватного нотаріуса Ясинуватського районного нотаріального округу Дорменюк Ю. М. від 01.03.2021 року №325/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті його брата - [PERSON] , померлого [INFO] , на наступне майно: на 3/4 частки у праві власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 1425585400:04:000:0581, 1425585400:04:000:1437, 1425585400:04:000:2267, що розташовані на території Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області; на 1/2 частку у праві власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 1425585400:04:000:0580, 1425585400:04:000:1436, 1425585400:04:000:2266, що розташовані на території Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, які належали [PERSON] , померлій [INFO] , і які фактично прийняв її син - [PERSON] . Згідно листа Селидівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області від 01.08.2023 року було повідомлено, про відсутність за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актових записів про зміну імені відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 73594635 від 15.08.2023 року, [PERSON] заповіти не складались. Згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73594639 від 15.08.2023 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , була заведена спадкова справа 12.06.2009 року № 47151546 Ясинуватською державною нотаріальною конторою. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 75103699 від 12.12.2023 року, [PERSON] , [INFO] , заповіти не складались. Згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75103689 від 12.12.2023 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкової справи не заводилось. Зазначені обставини встановлені з документів в матеріалах справи. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: - який факт заявник просить встановити та з якою метою; - причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; - докази, що підтверджують факт. До заяви про встановлення факту родинних відносин можуть додаватися такі документи та докази: - докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); - довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; - пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Сімейний кодекс України не містить визначення родини та родинних відносин, а лише зазначає, що є сім`єю та які особи складають сім`ю. Так відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Виходячи з вимог Цивільного кодексу України , Сімейного кодексу України поняттями "родичі", "родинні стосунки" охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. Що стосується документів, які підтверджують родинні стосунки, то слід зазначити, що законодавство України не встановлює їх вичерпного переліку. Перелік документів, які необхідні для того, щоб установити родинні стосунки осіб, визначається в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення. Такими документами відповідно до Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» можуть бути: паспорт, свідоцтва про шлюб, про народження, про розірвання шлюбу, про встановлення батьківства, переміну прізвища, імені. У разі відсутності документів про підтвердження родинних стосунків їх підтвердження здійснюється в судовому порядку. З роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р., суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, факт того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є рідним братом [PERSON] , [INFO] , і відповідно [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , а також що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , доведено у повному обсязі, надані суду докази є належними, достовірними та допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета заявлених вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення даного факту має юридичне значення для позивача, оскільки необхідно для подальшої реалізації його спадкових прав. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В той же час, відповідно до ст. ст. 1273-1275 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. Пропуск строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, необхідною умовою застосування вказаної правової норми є поважність пропуску строку для прийняття спадщини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року). В судовому засіданні встановлено, що позивач через поважні причини пропустив строк на прийняття спадщини. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved