Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 73881 грн. 79 коп. та суму понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 2684 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.08.2021 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРЕКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладений кредитний договір №3/1101800. Пунктом 1.1. даного кредитного договору встановлено, що кредитор надає позичальнику кредит у сумі 50000 грн. строком на 24 місяці - з 18.08.2021 року до 17.08.2023 року (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту, як день повернення кредиту. Згідно п.1.2 кредитного договору, кредит надаєтеся позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № [NUMBER] . Позивач вказує, що 23.01.2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір №3-2023 про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №3/1101800 від 18.08.2021 р. Відповідно до п. 2.1. договору №3-2023 від 23.01.2023, внаслідок передачі права вимоги за цим договором, новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами. Відступлення первісного кредитора здійснюється шляхом купівлі новим кредитором права вимоги, новий кредитор набуває права на всі суми, які він одержить від боржників на виконання вимоги. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотного викупу. 23.01.2023, передача права вимоги за кредитним договором №3/1101800 від 18.08.2021 року відбулась до Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» згідно додатку №1 до договору про відступлення права вимоги. 26.01.2023 до [PERSON] , АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення про те, що 23.01.2023 відбулось відступлення прав вимоги за договором №3- 2023 від 23.01.2023р. до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке, у свою чергу, стало новим кредитором та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості, згідно кредитного договору №3/1101800. 08.06.2023 ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до [PERSON] було направлено лист- пропозицію де повідомили, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №3-2023 від 23.01.2023, яке стало новим правонаступником та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості, згідно кредитного договору №3/1101800. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань, у відповідача утворилась заборгованості за договором №3/1101800 від 18.08.2021 року, яка станом на 11.09.2023 у загальному розмірі складає 73881 грн. 79 коп. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором, позивач просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 04.10.2023 року відкрито провадження у вищезазначеній справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача подав до суду заяву у якій просив розглядати справу за його відсутності, зазначив, що позов підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями рекомендованої кореспонденції та оголошеннями, в порядку ст.128 ЦПК України. Правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за його відсутності не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. В свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що відповідач неодноразово не з`являвся в судове засідання, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні відповідача, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, з врахуванням тривалості провадження, з метою забезпечення розумних строків розгляду у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідача є можливим, а законні підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд вважає можливим розглядати справу з ухваленням заочного рішення. При цьому, суд враховує положення Закону України «Про правовий режим воєнного стану», які покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 18.08.2021 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРЕКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладений кредитний договір №3/1101800. Пунктом 1.1. кредитного договору встановлено, що кредитор надає позичальнику кредит у сумі 50000 грн. строком на 24 місяці - з 18.08.2021 року до 17.08.2023 року (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту, як день повернення кредиту. Згідно п.1.2 кредитного договору, кредит надаєтеся позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № [NUMBER] . 23.01.2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ», укладено договір №3-2023 про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №3/1101800 від 18.08.2021 р. Відповідно до п. 2.1. договору №3-2023 від 23.01.2023, внаслідок передачі права вимоги за цим договором, новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами. Відступлення первісного кредитора здійснюється шляхом купівлі новим кредитором права вимоги, новий кредитор набуває права на всі суми, які він одержить від боржників на виконання вимоги. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотного викупу. 23.01.2023 передача права вимоги за кредитним договором №3/1101800 від 18.08.2021 року відбулась до Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ», згідно додатку №1 до договору про відступлення права вимоги. 26.01.2023 до [PERSON] АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення про те, що 23.01.2023 відбулось відступлення права вимоги за договором №3- 2023 від 23.01.2023р. до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке стало новим кредитором та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості, згідно кредитного договору №3/1101800. 08.06.2023 ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до [PERSON] було направлено лист-пропозицію, де повідомлено, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №3-2023 від 23.01.2023, яке стало новим правонаступником та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості, згідно кредитного договору №3/1101800. Однак, відповідач у добровільному порядку не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки, комісію та інші платежі за кредитним договором. Відповідно до наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості по кредиту наданому [PERSON] , за кредитним договором №3/1101800 від 18.08.2021, така становить 73881 грн. 79 коп. та складається із: строкової заборгованості у сумі 16151 грн. 71 коп.; простроченої заборгованості - 28376 грн. 51 коп.; нарахованих відсотків - 148 грн. 43 коп.; прострочених відсотків - 7829 грн. 14 коп.; комісії - 1425 грн. 00 коп.; простроченої комісії - 19950 грн. 00 коп. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 1 та 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦПК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено факт укладення між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та відповідачем кредитного договору, за яким [PERSON] було надано у користування кредитні кошти, у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідач скористався такими коштами, проте взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором не виконав. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сума заборгованості за кредитом підлягає до стягнення. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задовольнити. При цьому, суд враховує, що Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», на підставі договору від 23 січня 2023 року, відступило право вимоги щодо відповідача на користь ТзОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», що відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.512 та ст. 513 ЦК України. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача суму сплаченого ТзОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» судового збору в повному розмірі, що становить 2684 грн. 00 коп.

Outcome: approved