Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

В листопаді\~2022 року Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«РІАЛЬТО» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором № 210117-33375-1 від 17.01.2021 станом на 11.11.2022 у розмірі 21 806,09 гривень, яка складається з: 4000,00 гривень заборгованість за кредитом; 2388,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 17.01.2021 по 16.02.2021 (включно); 15 418,09 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 17.02.2021 по 16.06.2021 (включно) відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, а також судові витрати у розмірі 2481,00 гривень та 9000,00 гривень витрат на правову допомогу Позов обґрунтовано тим, що 17.01.2021 між ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" та відповідачем було укладено кредитний договір №210112-29379-2, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» надав відповідачу кошти в розмірі 4000,00 грн строком на 30 днів, шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Вказаний кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті "https://monetka.ua" та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та позивачем ТОВ "ФК "РІАЛЬТО" укладено Договір відступлення права вимоги № 14/06/2021-Р/М-2 від 14.06.2021 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №210117-33375-1 від 17.01.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО». Таким чином ТОВ "ФК "РІАЛЬТО" набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у розмірі 21 806,09 гривень, яка складається з: 4000,00 гривень заборгованість за кредитом; 2388,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 17.01.2021 року по 16.02.2021 року (включно); 15 418,09 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 17.02.2021 року по 16.06.2021 року (включно) відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Оскільки до теперішнього часу на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, в позові просив суд розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17.01.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] був укладений договір № 210117-33375-1, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн., строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ«ПРИВАТБАНК». Відповідно до п. 1.3 договору строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 дні. Протягом цього періоду відповідно до п.1.2 Кредитного договору Позивач нараховує відсотки за користування кредитом в сумі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування. Разом з тим, відповідно до п.3.3 Кредитного договору у разі порушення строків повернення кредиту встановлених п.1.3, Позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом за підвищеною ставкою у розмірі 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад встановлений строк Вказаний кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті "https://monetka.ua" та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Вказане підтверджується копією зазначеного кредитного договору, витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи "https://monetka.ua" щодо Анкети-заяви на вказаний кредит, хронологією дій щодо укладеного договору та довідкою про надіслання відповідачу смс-повідомлення про підтвердження згоди останнього з умовами вказаного договору Кредитні кошти були відправлені Відповідачу 17.01.2021 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується квитанцією № 356354509 від 17.01.2021. ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» виконало свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором. Відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 11.11.2022 у розмірі 21 806,09 гривень, яка складається з: 4000,00 гривень заборгованість за кредитом; 2388,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 17.01.2021 по 16.02.2021 (включно); 15 418,09 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 17.02.2021 по 16.06.2021 (включно) відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Отже, відповідачем були порушені умови кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати процентів. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано. 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та позивачем ТОВ "ФК "РІАЛЬТО" укладено Договір відступлення права вимоги № 14/06/2021-Р/М-2 від 14.06.2021 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №210117-33375-1 від 17.01.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО». Вказане підтверджується копією зазначеного договору відступлення прав вимоги та витягу з Акта приймання-передачі прав за вказаним договором. Згідно ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі Закону) накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ст. 6 та ч. 4, 6 ст. 11 Закону, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8 ст. 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.625 ЦПК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином ТОВ "ФК "РІАЛЬТО" набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом також встановлено, що до теперішнього часу заборгованість за кредитом відповідачем не погашена, жодних доказів зворотного останньою суду не надано. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи, тому підлягають задоволенню, а заборгованість за договором позики № 1994196 в розмірі 14748,25 грн, з яких: 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 9748,25 грн. сума заборгованості за відсотками, заборгованість за кредитним договором № 07254-04/2021 в розмірі 15225,00 грн., з яких: 4200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11025,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, та заборгованість за кредитним договором № 3503809181/409538 в розмірі 11550,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8550,00 грн. - сума заборгованості за відсотками підлягає стягненню, а всього підлягає стягненню 41523,25 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення понесених витрат на професійно правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмовиу задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячиз конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне дорученняз відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20). Представником позивача надано копію договору про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02.06.2022, акт приймання-передачі наданих послуг № 5/02 до договору 02/06/2002, копію платіжного доручення про оплату правової допомоги на суму 66000 грн. за договором, в тому числі 9000 грн по справі [PERSON] . Відповідачем клопотань щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявлено, доказів неспівмірності витрат не надано. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в сумі 2481,00 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 9000 грн.

Outcome: approved