Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

У травні 2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшов вищевказаний позов [PERSON] (далі-Позивач) до [PERSON] (далі-Відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 13.07.2005 року Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем. Однак, протягом останніх років відносини між подружжям поступово погіршувались. Склалися різні погляди на вирішення кризових ситуацій, які спіткають родину. Ментальні та емоційні розбіжності негативно впливають на психо - фізичний стан сім`ї. В результаті чого, між подружжям зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів. Подружні відносини припинилися з березня 2021 року. З цього часу подружжя проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.05.2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - залишено без руху. 29.06.2023 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 19.05.2023 року позивачем усунуто вказані недоліки. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.07.2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 757/18849/23-ц та призначено судове засідання. 07.11.2023 року на адресу суду від Відповідача надійшла заява про визнання позову, в якій просив розірвати шлюб та розглядати справу у його відсутність. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, проте від представника позивача до суду надійшла заяву про розгляд справи у відсутність сторони Позивача, вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання, не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини нявки суд не повідомив, разом з тим, в заяві наявній в матеріалах справи, просив здійснювати розгляд справи у його відсутність. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що 13.07.2005 року між громадянами України [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м.Києва, зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис № 355. Згідно копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , видане 15.04.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, відповідний актовий запис № 590, сторони мають малолітню дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] . Сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо, сумісне життя не склалося. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а Позивач не має намір зберігати шлюб з Відповідачем. Приймаючи до уваги заяву Позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки Позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Крім того, суд бере до уваги заяву Відповідача про визнання позову. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, відтак, суд приходить висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені Позивачем з оплати судового збору в розмірі 1 073,60 грн. підлягають стягненню з Відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved