Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2019р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , на теперішній час спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини тривалий час не підтримують з лютого 2022 року. Подальше перебування у шлюбі, на думку позивача, неможливо. Також,\~позивач просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу заробітку відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач є батьком їхньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги у вихованні та утриманні дитини не надає, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду. Також, просила залишити неповнолітню доньку проживати разом з матір`ю. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23 березня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2023 року зупинене провадження у справі. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2023 року поновлене провадження у справі. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2023 року повернено зустрічну позовну заяву. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовну заяву, просила позовні вимоги задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 30.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис за №616, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.\~ Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім`ї неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що неповнолітня дитина мешкає разом з позивачем. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Тому, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд задовольняє позов та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходів/ щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.\~430\~ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року по справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. З урахуванням наявності заперечень з боку відповідача в частині визначення місця проживання неповнолітньої дитини з позивачем, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю відмовити. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує приписи статті 141 Цивільного процесуального кодексу України та вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial