Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи: заявника, особи,\~щодо якої\~вирішується питання\~про визнання\~її недієздатною, заінтересованої\~особи та ініціатора подання про призначення опікуна 1. Виклад позиції заявника 10.07.2023 року [PERSON] звернувся до Шаргородського районного суду Вінницької області із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, з участю особи, щодо якої розглядається справа про визнання недієздатною, [PERSON] та заінтересованої особи виконавчого комітету Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області як органу опіки та піклування. У заяві [PERSON] просить визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , встановити над останнім опіку та призначити його опікуном. Заява мотивована тим, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] , проживає з останнім у [ADDRESS] . [PERSON] є особою з ІІ групою інвалідності з дитинства, безтерміново з 11.05.2023 року внаслідок психічного розладу, потребує постійного стороннього догляду та допомоги, оскільки має обмеження до самообслуговування, обмеження здатності до орієнтації, спілкування, самостійного пересування, не може контролювати свою поведінку. Заявник здійснює постійний догляд за братом [PERSON] , бажає бути його опікуном, забезпечуючи реалізацію особистих немайнових і майнових прав та інтересів останнього. В судовому засіданні у вступному слові та в заключному слові заявник [PERSON] та його представник адвокат Солоненко Б.М., що діє на підставі доручень про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 30.06.2023 року за №169 та довіреності Томашпільського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 30.06.2023 року (а.с.35, 36-37), підтримали заяву, зсилаючись на ті самі доводи та обставини, просили визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого в [ADDRESS] , з огляду на те, що останній, відповідно до висновку експерта, страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді розумової відсталості помірного ступеня з відхиленнями в поведінці та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник [PERSON] та його представник адвокат Солоненко Б.М. у судовому засіданні пояснили, що [PERSON] , який є рідним братом заявника, проживає з братом та внаслідок психічного розладу є особою з другою групою інвалідності з дитинства, потребує постійного стороннього догляду. Заявник здійснює постійно такий догляд за [PERSON] , забезпечує усім необхідним. Оскільки [PERSON] хворіє тривалий час, зокрема, з 2009 року, у 2023 році йому встановлено інвалідність безстроково, за останні роки стан здоров`я останнього не покращився, у зв`язку із чим є необхідність визнати його недієздатним. Також, [PERSON] та його представник адвокат Солоненко Б.М. просять задовольнити подання виконавчого комітету Шаргородської міської ради як органу опіки та піклування і встановити опіку над [PERSON] . Так, у судовому засіданні [PERSON] пояснив, що подав до виконкому Шаргородської міської ради як органу опіки та піклування письмову заяву про призначення його опікуном брата [PERSON] , яка розглянута органом опіки та наслідком її розгляду є вказане подання, спрямоване до суду. Також, він в судовому засіданні подав заяву про призначення його опікуном [PERSON] , оскільки не має протипоказань щодо здійснення опікунства. 2. Виклад позиції заінтересованої особи виконавчого комітету Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області як органу опіки та піклування. Пояснень у письмовій формі заінтересована особа виконавчий комітет Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області як орган опіки та піклування до суду не подав. 18.07.2023 року представник Шаргородської міської ради адвокат Країло С.В. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при розгляді заяви [PERSON] покладається на вирішення суду (а.с.32). Крім того, 27.11.2023 року та 08.12.2023 року Шаргородський міський голова Барецький В.І. подав до суду заяви про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи, заперечень щодо задоволення заяви [PERSON] не має (а.с.78, 97). 11.12.2023 року Шаргородський міський голова Барецький В.І. як голова органу опіки та піклування подав до Шаргородського районного суду подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном над його повнолітнім братом [PERSON] (а.с.99-100) з додатком висновком про доцільність призначення опікуна, затвердженим рішенням виконавчого комітету від 28.11.2023 року за №335 (а.с.103), в якому просить встановити опіку над [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном останнього, враховуючи, що [PERSON] проживає із заявником та потребує стороннього догляду внаслідок стійкого хронічного психічного розладу, який йому надає [PERSON] . При цьому, заявник матеріально забезпечений, має власне житло, у якому для [PERSON] виділена окрема кімната. [PERSON] позитивно характеризується за місцем проживання, не має протипоказань за станом здоров`я щодо опікунства, до кримінальної відповідальності не притягався. 3. Виклад позиції особи, щодо якої розглядається справа про визнання недієздатною [PERSON] , та його адвоката Солоненка Б.М. Під час судового розгляду [PERSON] не висловлював заперечень щодо встановлення опіки і призначення його опікуном [PERSON] . З реакції [PERSON] вбачається, що він прихильний до брата [PERSON] та в присутності брата поводиться спокійно. Адвокат [PERSON] Солоненко Б.М., що діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 06.11.2023 року за №319 та наказу від 06.11.2023 року за №629 (а.с.104, 105), у судовому засіданні зазначив, що подану заявником заяву про визнання [PERSON] недієздатним вважає підставною та поданою в інтересах останнього, оскільки брат заявника через наявність стійкого хронічного психічного розладу має встановлену з 2023 року інвалідність другої групи безтерміново, тому потребує підтримки та постійного догляду, який отримує саме від брата, до якого проявляє любов та прихильність. Також, адвокат Солоненко Б.М. підтримує подання органу опіки та піклування про встановленні опіки над [PERSON] . Встановлення над [PERSON] опіки та призначення опікуном рідного брата останнього [PERSON] адвокат Солоненко Б.М. також вважає таким, що відповідає інтересам [PERSON] та є доцільним, оскільки сприятиме забезпеченню реалізації особистих немайнових і майнових прав та інтересів останнього. ІІ. Заяви, клопотання учасників справи 1. 10.07.2023\~року разом із\~заявою заявник [PERSON] \~подав до\~суду клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи (а.с.20). 2. 18.07.2023 року представник заінтересованої особи виконавчого комітету Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області як органу опіки та піклування адвокат Країло С.В. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що при розгляді заяви [PERSON] покладається на вирішення суду (а.с.32). 3. 21.11.2023\~року представник\~заінтересованої особи\~ виконавчого\~комітету Шаргородської\~міської ради\~Жмеринського району\~Вінницької області\~як органу\~опіки та\~піклування Шаргородський\~міський голова\~Барецький В.І.\~подав до\~суду заяву\~про розгляд\~справи у\~відсутності представника,\~в якій\~зазначив,\~що не\~заперечує щодо\~задоволення заяви\~ [PERSON] \~(а.с.78). 4. 28.11.2023 року представник заявника адвокат Солоненко Б.М. у системі «Електронний суд» подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи у електронному вигляді (а.с.80-82). 5. 11.12.2023 року представник заінтересованої особи виконавчого комітету Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області як органу опіки та піклування Шаргородський міський голова Барецький В.І. подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, в якій зазначив, що не заперечує щодо задоволення заяви [PERSON] (а.с.97) та підтримує подання про призначення опікуна [PERSON] . ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали Шаргородського районного суду від 11.07.2023 року прийнято до розгляду в порядку окремого провадження заяву [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, відкрито провадження та призначено судове засідання на 10:30 годину 27.07.2023 року (а.с.25-26). 2. Ухвалою суду від 27.07.20223 року задоволено клопотання заявника [PERSON] та призначено у означеній цивільній справі судово-психіатричну експертизу [PERSON] ; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи; проведення судово-психіатричної експертизи [PERSON] доручено Вінницькій філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства здоров`я України» (а.с.41-44). 3. Згідно з ухвалою суду від 03.11.2023 року поновлено провадження у означеній цивільній справі; призначено судовий розгляд справи по суті на 28.11.2023 року (а.с.60-61). 4. Судом у порядку підготовки справи до судового засідання, призначеного на 28.11.2023 року, постановлено ухвалу від 03.11.2023 року про доручення Томашпільському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити адвоката для здійснення представництва інтересів [PERSON] (а.с.62-63). 5. В судовому засіданні 28.11.2023 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про відкладення судового засідання на 12.12.2023 року у зв`язку із ненадходженням до суду від заінтересованої особи подання про призначення опікуна (а.с.93). 6. В судове засідання, призначене на 12.12.2023 року, для розгляду справи по суті не прибув представник заінтересованої особи виконавчого комітету Шаргородської міської ради як органу опіки та піклування, у зв`язку із чим суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності зазначеного учасника справи, враховуючи, що перешкод для розгляду справи немає та враховуючи заяви представників заінтересованої особи про розгляд справи у їх відсутності. 7. У судовому засіданні 12.12.2023 року судом, без виходу до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановлено ухвалу про приєднання до спільного розгляду із заявою [PERSON] про визнання недієздатним його брата [PERSON] подання виконавчого комітету Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області як органу опіки та піклування про доцільність призначення [PERSON] опікуном над його повнолітнім братом [PERSON] від 28.11.2023 року та заяви [PERSON] від 12.12.2023 року про призначення його опікуном [PERSON] . ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, відомості про встановлені судом фактичні обставини, мету їх встановлення, докази Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Шаргород Вінницької області; зареєстроване місце проживання останнього [ADDRESS] , що підтверджується паспортом № [NUMBER] , виданим 31.10.2019 року органом 0540, та довідкою виконкому Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області про реєстрацію місця проживання особи від 28.10.2019 року за №09-02/447 (а.с.10, 11). Заявник [PERSON] є рідним братом особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] заявника та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.6, 12). Заявник [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7), яка не заперечує щодо призначення її чоловіка заявника [PERSON] опікуном над [PERSON] , що підтверджується відповідною заявою від 12.12.2023 року (а.с.113). Згідно із довідкою до акта огляду МСЕК від 11.05.2023 року серії 12 ААГ №366169, [PERSON] з 11.05.2023 року є особою з другою групою інвалідності з дитинства безтерміново (а.с.13). Відповідно до довідки КНП «Шаргородська МЛ» Шаргородської міської ради Вінницької області за №1083 від 03.08.2023 року, [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра лікарні з 2004 року (а.с.49). Як вбачається з висновку №218 від 09.07.2023 року лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу КНП «Шаргородська міська лікарня» Шаргородської міської ради Вінницької області, [PERSON] потребує постійного стороннього догляду (а.с.15). Відповідно до висновку за №206 від 07.09.2023 року судово-психіатричного експерта Вінницької філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства здоров`я України», [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді розумової відсталості помірного ступеня з відхиленнями у поведінці (F71.8). Внаслідок свого захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.55-57). В описовій частині висновку зазначено, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді розумової відсталості помірного ступеня з відхиленнями у поведінці (F71.8), про що свідчать дані анамнезу про обтяженість його спадковості психічними захворюваннями старший брат страждає на розумову відсталість, перинатальне ураження головного мозку підекспертного (період вагітності, пологів та перший тиждень після пологів), його народження в патологічних пологах, в асфіксії (кисневе голодування головного мозку), що призвело до органічного ураження його головного мозку та супроводжувалось порушенням пізнавальної функції психічної діяльності з відставанням з раннього дитинства як в розумовому, так і фізичному розвитку від однолітків, утруднило здобуття ним загальноосвітніх знань практичного життєвого досвіду, призвело до вираженої соціально-трудової дезадаптації, слугувало причиною для неодноразових госпіталізацій в психіатричну лікарню та встановлення йому ІІ групи інвалідності по психічному захворюванню (а.с.55-57). Даний висновок підтверджується і теперішнім психіатричним обстеженням, яке виявило малопродуктивність контакту з підекспертним, його грубо конкретне ригідне, уповільнене за темпом мислення, неадекватність, малодиференційованість емоцій, недорозвиненість пам`яті та інтелекту, порушення волі, уваги, малопродуктивність психічної діяльності, відсутність критики. Тому [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.55-57). Отже, судом встановлено, що [PERSON] підпадає під дію ч.1 ст.39 ЦК України і може бути визнаний судом недієздатним, так як він внаслідок стійкого хронічного психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також над ним слід встановити опіку та призначити опікуна. Так, судом встановлено, що [PERSON] проживає з заявником, який здійснює за ним догляд, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Шаргородської міської ради від 03.07.2023 року за №1243, відомостями, викладеними у поданні та у висновку органу опіки про призначення опікуна (а.с.16, 99-100, 101-102). 13.11.2023 року заявник [PERSON] подав до виконавчого комітету Шаргородської міської ради заяву про призначення його опікуном повнолітнього брата, котрий є особою з інвалідністю та потребує постійного стороннього догляду та допомоги, що вбачається із подання органу опіки та піклування (а.с.99-100). Згідно з поданням органу опіки та піклування, [PERSON] може виконувати обов`язки опікуна відносно повнолітньої особи [PERSON] , який, відповідно до висновку експерта, страждає на хронічний стійкий психічний розлад та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.99-100). З висновку органу опіки та піклування від 28.11.2023 року, який затверджений рішенням виконавчого комітету від 28.11.2023 року за №335 «Про доцільність призначення [PERSON] опікуном над його повнолітнім братом [PERSON] », вбачається, що заявник [PERSON] позитивно характеризується за місцем проживання, матеріально забезпечений, проживає у власному житловому будинку в [ADDRESS] , разом з [PERSON] , щодо якого розглядається справа про визнання недієздатним, дружиною та сином. Мати [PERSON] [PERSON] не заперечує щодо призначення [PERSON] опікуном над його повнолітнім братом [PERSON] . Заявник у власному житловому будинку створив для [PERSON] належні житлово-побутові умови; до кримінальної відповідальності не притягався, не має протипоказань за станом здоров`я, які б перешкоджали виконувати функції опікуна (а.с.101-102, 103). Вказані підстави орган опіки та піклування вважає достатніми для встановлення опіки над [PERSON] та призначення опікуном останнього його рідного брата [PERSON] , що вбачається із вказаного вище висновку органу опіки та піклування (а.с.101-102). 12.12.2023 року у судовому засіданні [PERSON] подав заяву про призначення його опікуном над [PERSON] (а.с.113). Відповідно до довідки про стан здоров`я заявника, що видана КНП «Шаргородський центр первинної медико-санітарної допомоги» Шаргородської міської ради за №290 від 26.09.2023 року, вбачається, що [PERSON] за станом здоров`я може здійснювати догляд за хворою людиною (а.с.114). Згідно з довідкою про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №866 від 29.09.2023 року, виданою КНП «Шаргородська МЛ», психіатричних протипоказань для виконання функцій опікуна у [PERSON] не має (а.с.115). З Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» вбачається, що заявник [PERSON] станом на момент перевірки 26.09.2023 року до кримінальної відповідальності не притягається, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.116). Отже, судом встановлено, що заявник [PERSON] має повну цивільну дієздатність, подав до органу опіки та піклування письмову заяву про призначення його опікуном [PERSON] , а також в судовому засіданні заяву до суду, в якій зазначив, що перебуває у родинних відносинах з підопічним, оскільки є рідним братом останнього, може виконувати обов`язки опікуна. Таким чином, судом на підставі дослідження належних, достовірних, допустимих доказів встановлено, що є достатні підстави для визнання [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна заявника [PERSON] . Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо). V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини про визнання фізичної особи недієздатною, які регулюються нормами ЦК України та ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа, визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч.1 ст.40 ЦК України). Над недієздатною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах має право вчиняти її опікун (ч.ч.1-3 ст.41 ЦК України). Органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (ч.1 ст.56 ЦК України). Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (ст.58 ЦК України). Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч.1 ст.60 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою (ч.3 ст.63 ЦК України). Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ч.4 ст.63 ЦК України). Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (ч.2 ст.39 ЦК України). Відповідно до\~п.1\~ч.2\~ст.293\~ЦПК України, суд,\~серед іншого,\~розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Порядок подання заяви та розгляду цивільної справи про визнання фізичної особи недієздатною встановлено главою 2 розділу 4 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно з ч.3 ст.297 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Справи про\~обмеження цивільної\~дієздатності фізичної\~особи чи\~визнання фізичної\~особи недієздатною\~суд розглядає\~за участю\~заявника,\~особи,\~стосовно якої\~розглядається справа\~про визнання\~її недієздатною,\~її адвоката\~та представника\~органу опіки\~та піклування.\~З урахуванням\~стану здоров`я\~особи,\~щодо якої\~розглядається справа\~про визнання\~її недієздатною,\~її участь\~у розгляді\~справи може\~відбуватися у\~режимі відеоконференції\~з психіатричного\~чи іншого\~лікувального закладу,\~в якому\~перебуває така\~особа,\~про що\~суд зазначає\~в ухвалі\~про відкриття\~провадження у\~справі. Питання\~про виклик\~фізичної особи,\~щодо якої\~розглядається справа\~про визнання\~її недієздатною,\~вирішується в\~кожному випадку\~судом із\~урахуванням стану\~її здоров`я. Для\~визначення фактичної\~можливості такої\~особи з`явитися\~в судове\~засідання,\~а також\~про можливість\~особисто дати\~пояснення по\~суті справи\~у разі\~необхідності суд\~може призначити\~відповідну експертизу (ч.1 ст.299 ЦПК України). Суд, ухвалюючи рішення про … визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею … опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй …опікуна (ч.1 ст.300 ЦПК України). Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (ч.6 ст.300 ЦПК України). VІ. Висновки суду Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які є достатніми для визнання недієздатним [PERSON] , а отже, заява [PERSON] про визнання\~ [PERSON] недієздатним підлягає задоволенню. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне 18.09.2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при\~оцінці доказів\~керується критерієм\~доведеності «поза\~розумним сумнівом».\~Згідно з\~його усталеною\~практикою доведеність\~може випливати\~із сукупності\~ознак чи\~неспростовних презумпцій\~стосовно фактів,\~достатньо вагомих,\~чітких і\~узгоджених між\~собою…».\~ Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 07.10.2020 року у справі №195/1605/16-ц, особа, щодо якої розглядається справа окремого провадження про визнання її недієздатною, має право на участь у слуханні справи та на справедливий розгляд своєї справи. Зокрема, особа, щодо якої розглядається справа окремого провадження про визнання її недієздатною, повинна бути повідомлена про розгляд справи, їй має бути роз`яснено її права, вона повинна мати можливість за бажання скористатися безоплатною правовою допомогою і брати участь у судових засіданнях. Навіть у разі наявності реальних, доведених належними і допустимими доказами застережень щодо небезпеки безпосередньої участі цієї особи у розгляді справи для інших осіб або для неї самої суд повинен, принаймні, мати візуальний контакт з такою особою, а краще опитати її (за необхідності дистанційно, у режимі відеоконференції). Якщо на момент розгляду справи окремого провадження особа позбавлена волі як психічно хвора, суд має перевірити законність підстав позбавлення волі такої особи, щоб гарантувати права людини на свободу та справедливий суд. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №753/4146/18. Враховуючи, що [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді розумової відсталості помірного ступеня з відхиленнями в поведінці (F71.8); внаслідок свого захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, то суд вважає, що строк дії рішення суду про визнання його недієздатним слід визначити у два роки. До того ж, враховуючи, що хвороба [PERSON] має безперервний тип перебігу, тобто він потребує постійного стороннього догляду, то підлягає задоволенню подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Шаргородської міської ради про встановлення [PERSON] опіки та призначення опікуном заявника [PERSON] , оскільки останній не має щодо цього протипоказань. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.133 ЦПК України). Згідно з\~ч.3\~ст.133\~ЦПК України,\~до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2)\~пов`язані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються :\~1)\~у разі\~задоволення позову\~ на\~відповідача;\~2)\~у разі\~відмови в\~позові \~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України). Заявником при зверненні до суду не сплачено судовий збір, оскільки він звільнений від його сплати на підставі п.5 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», згідно з яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники у справах щодо спорів, пов`язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги. Крім того, згідно з ч.2 ст.299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави. Також, судом встановлено, що у означеній цивільній справі проведено судово-психіатричну експертизу експертом Вінницької філії ДУ «ІПСПЕМН МОЗ УКРАЇНИ» Карплюк А.І. (а.с.55-57). Відповідно до інформації в.о. начальника Вінницької філії СПЕ ДУ «ІПСПЕМН МОЗ УКРАЇНИ» Марункевича М.І. за №352 від 20.10.2023 року, експертом при проведенні експертизи [PERSON] витрачено 9 (дев`ять) експертогодин, вартість однієї експертогодини становить 537,94 грн., вартість цієї експертизи становить 4841,46 грн. (а.с.58-59). Згідно з\~ч.3\~ст.15\~ЗУ «Про\~судові експертизи», проведення судових експертиз, обстежень і досліджень судово-медичними та судово-психіатричними установами здійснюється за рахунок коштів, які безпосередньо і цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з державного чи місцевого бюджету, за винятком випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України у цивільних і господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством (ч.5 ст.15 ЗУ «Про судові експертизи»). Таким чином, відшкодування судових витрат в сумі 4841,46 грн. за проведення судово-психіатричної експертизи (ДУ «ІПСПЕМН МОЗ УКРАЇНИ», ЄДРПОУ 04803492, МФО 820172, УДКСУ у Подільському районі м. Києва, UA158201720313251005201007077; адреса: Україна, 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 103; призначення платежу: оплата за судово-психіатричну експертизу [PERSON] експерт Карплюк А.І.) слід віднести на рахунок держави. При цьому, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 14.12.2022 року у справі №637/909/21 (провадження №61-3489св22), згідно з яким, відповідно до частини другої статті 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Наведене правило є спеціальним… У застосуванні частини другої статті 299 ЦПК України Верховний Суд використовує розширене її тлумачення, що відповідатиме сенсу тих правил, що визначені у цитованих статтях цього Кодексу. У такому тлумаченні Верховний Суд виходить з міркувань забезпечити узгодження між правилами, викладеними у частині другій статті 299 ЦПК України, та іншими правилами, що викладені у частинах першій та третій статті 133 ЦПК України… Отже, здійснюючи розширене тлумачення застосування частини другої статті 299 ЦПК України, Верховний Суд дійшов переконання, що на рахунок держави у справах окремого провадження про визнання фізичної особи недієздатною відносяться усі судові витрати як судовий збір, так і витрати, пов`язані з розглядом справи, що узгоджується з правилом частини першої статті 133 ЦПК України… Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що у разі, якщо буквальне тлумачення норми права не дає однозначної відповіді на те, чи має особа певне право, має бути застосовано системне тлумачення норм права. У такому тлумаченні суди повинні виходити з того, що приватна особа в разі такої неоднозначності процесуальних норм права має розраховувати саме на таке їх розуміння, яке не призводитиме до обмеження її процесуальних можливостей.

Outcome: approved