Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника адвоката Усенко А.В. звернулася до суду із позовом до Запорізької міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Войтов Володимир Вікторович про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що [INFO] помер [PERSON] в Запорізькій області, Пологівський район, с. Семенівка. Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 р. № 309, територія Пологівської міської територіальної громади, Запорізької області перебуває в тимчасовій окупації, а тому встановлений особливий правовий режим, в умовах якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв`язку з чим отримати свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України було неможливим. Відтак, позивач [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України її батька [PERSON] , який помер [INFO] в с. Семенівка, Пологівського району, Запорізької області. 14 червня 2023 року Запорізьким районним судом Запорізької області було ухвалено рішення, яким заяву [PERSON] задоволено у повному обсязі, та встановлено факт того, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в с. Семенівка, Пологівського району, Запорізької області. 16 червня 2023 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) видано свідоцтво про смерть [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Померлим заповіт складений не був. За відсутності заповіту має місце спадкування за законом.\~ Відповідно до частини першої статті 1261 Цивільного кодексу України: «у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки». З урахуванням цього, позивач належить до спадкоємців першої черги. 20 червень 2023 року [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Войтова В.В.. Приватним нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини за законом. Отже, позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини закінчився 19 червня 2023 року, проте позивач 20 червень 2023 року звернулась з заявою про прийняття спадщини за законом, позивачем пропущено строк в прийняття спадщини в 1 день. Позивач не зміг у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, у зв`язку із тим, що батько позивача проживав на тимчасово окупованій с. Семенівка, Пологівського району, Запорізької області. Враховуючи те що, позивач проживає в м. Запоріжжя, з міркувань безпеки вона не мала змоги потрапити на тимчасово окуповану територію, щоб отримати там документи про смерть батька. Фактично в неї не було жодного документу, який би прямо чи побічно свідчив про смерть батька. Тому після того, як позивач отримала свідоцтва про смерть батька на тимчасово окупованій території, їй необхідно було спочатку звернутись до суду з заявою про встановлення факту смерті, що підтверджується копією рішення №317/3138/23 від 14.06.2023 року. У зв`язку з чим позивач не змогла своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою при прийняття спадщини та пропустила строк для її прийняття. З огляду на викладене, вважає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважною, оскільки батько позивача проживав на тимчасово окупованій території у селі Семенівка, та для встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, позивачу з незалежних від неї причин, необхідно було отримати документи, які підтверджували смерть батька, а також звернутись до суду з заявою про встановлення факту смерті батька на тимчасово окупованій території. На підставі\~вищевикладеного позивач,\~проситьвизначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в Запорізька області, Пологівський район, с. Семенівка, строком у 6 (шість) місяців, який починається з часу набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою судді від 07.07.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання. Надано сторонам строки на подання заяв по суті справи. 01.08.2023 року від відповідача Запорізької міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що права територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради не порушуються у разі задоволення позовної заяви, тому покладаються на розсуд суду. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Войтова В.В.\~\~копію спадкової справи, відкритої після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. У судове засідання представник відповідача Запорізької міської ради не з`явилася, у відзиві зазначила, що при розгляді справи покладаються на розсуд суду. У судове засідання третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Войтов В.В. не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги, підлягають задоволенню з огляду таке. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] в Запорізькій області, Пологівський район, с. Семенівка. Померлий [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Семенівської селищної ради Пологівського району, актовий запис №2 Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 р. № 309, територія Пологівської міської територіальної громади, Запорізької області перебуває в тимчасовій окупації, а тому встановлений особливий правовий режим, в умовах якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв`язку з чим отримати свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України було неможливим. 14 червня 2023 року рішенням Запорізького районного суду Запорізької області по справі №317/3138/23 встановлено факт того, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Семенівка, Пологівського району, Запорізької області. 16 червня 2023 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) видано свідоцтво про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] , актовий запис №1349. 20 червень 2023 року [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Войтова В.В. Приватним нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини за законом. Відповідно до роз`яснення приватного нотаріуса Войтова В.В. щодо оформлення спадщини від 20.06.2023 року зазначено наступне: «Повідомляю, що згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України: „Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (часом відкриття спадщини є день смерті особи (ст.1220 ЦК України)). [PERSON] помер [INFO] . 19 червня 2023 року, набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови КМУ від 09 травня 2023 року №469 „Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану. Виключено пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №164 „Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану яким було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмова від її прийняття зупиняється на час воєнного стану але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини, у зв`язку з чим, строк для прийняття спадщини закінчився 19 червня 2023 року. Факт спільного проживання із померлим [PERSON] не підтверджено. Згідно ст. 1272 ЦК України ,,Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв ї. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. А також за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Рекомендовано звернутись до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.» При цьому спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилася. Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. Інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися, заяви про прийняття спадщини крім позивача іншими особами подані не були, заповіту не складено. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1ст.1270 ЦК України. Відповідно до ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3 ст.1272 ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Водночас, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України Про правовий режим воєнного стану, статей 7 і 34 Закону України Про нотаріат, Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». З 29.06.2022 діяли нові зміни щодо\~строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок. Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч. 2 ст. 4 ЦК України). Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивач, звернувшись 18.04.2023 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , пропустила шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті чоловіка і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Більш того, 19 червня 2023 року (день ухвалення цього рішення), набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови КМУ від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким виключено пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини. В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилався на збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України, а також те, що вважав, що згідно до п. 3 постанови КМУ № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року, на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Разом з тим,\~постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719\~до п. 3\~постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~були внесені зміни, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд приймає до уваги, що позивач [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з наступних причин: у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні; у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиці та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини. При цьому, Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Крім того, суд також враховує ту обставину, що пропущений [PERSON] строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, в один день, більш того, позивачка проживає в м. Запоріжжя з міркувань безпеки вона не мала змоги потрапити на тимчасово окуповану територію, щоб отримати там документи про смерть батька. Фактично в неї не було жодного документу, який би прямо чи побічно свідчив про смерть батька. Тому після того, як позивачка отримала свідоцтва про смерть батька на тимчасово окупованій території, їй необхідно було спочатку звернутись до суду з заявою про встановлення факту смерті, у зв`язку з чим остання не змогла своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою при прийняття спадщини та пропустила строк для її прийняття. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що [PERSON] наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька і слід визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і такий є достатнім строком, перебіг яких рахується після набрання рішенням законної сили. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного,\~\~

Outcome: approved