Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що 15 січня 2022 року уклала шлюб із відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Коростенським відділом реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 14. Від вказаного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею. Вони з відповідачем спільно не проживають, наразі справа про розлучення знаходиться на розгляді в суді. [PERSON] добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, як дружину, у якої проживає дитина, так як знаходиться у працездатному віці. Вона не може працювати, так як доглядає дитину. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, пенсії, яка йде на її лікування, оскільки вона є особою з інвалідністю 2 групи та потребує постійного лікування, не має. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до норм ч. ч. 1, 2 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обстави випливає наступне. \~ \~ \~ \~ Вона, [PERSON] , та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину. На даний час мешкають окремо. Дитина проживає із нею, тому вона не має можливості працювати внаслідок догляду за малолітньою дитиною. Відповідач добровільно коштів на її утримання не надає. Відповідно ст. 5 Протоколу N 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенція ратифікована Законом N 475/97-ВР (475/97- ВР ) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі ваші діти користуються рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що відчувають вступ у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки від його заробітку, до досягнення дитиною повноліття, буде необхідним і достатнім для гармонійного розвитку дитини. Стосовно стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/6 щомісяця до досягнення дочкою трирічного віку зазначає наступне. Положеннями ч. 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинен матеріально підтримувати один одного. Відповідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітної дружини, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що людина може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість людини надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які складаються в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище рослинних аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, страждає у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружин, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплатою аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінімального, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання людини-батьком до досягнення дитячого трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умов, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, а остаток права на аліменти належать дружині - матері незалежно від цієї матеріальної бази. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Коростеня, Житомирської області, на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше, ніж десять прожиткових мінімумів на дитину, щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Коростеня, Житомирської області, на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . 04.10.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованим листом за зареєстрованим місцем реєстрації відповідача. Одночасно про розгляд справи повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов та будь-які клопотання, пов`язані з розглядом справи не подано. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу життя мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні позивача, яка на даний час не працює, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Угоди про\~добровільну\~сплату аліментів\~між сторонами\~не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання дитини та дружини суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 Сімейного кодексу України. Враховуючи наведене, а також те, що у батьків виникають відносно дітей однакові обов`язки по їх утриманню та матеріальному забезпеченню, суд вважає, що відповідач зобов`язаний надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно. Відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. З врахуванням наявних в справі доказів суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки жодного доказу щодо неспроможності надавати матеріальну допомогу в зазначеному в позовній заяві розмірі відповідачем не подано. Суд враховує відсутність у справі відомостей про наявність у відповідача інших утриманців, а також його працездатний вік, що надає можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки та дружини. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved