Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ? АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 15 березня 2019 року станом на 15 квітня 2023 року у сумі 63 222,99 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що підписавши 15 березня 2019 року заяву б/н між сторонами, у відповідності до статті 634 Цивільного кодексу України, укладено договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. При цьому банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а відповідачу надано у користування кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 50 000,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. АТ КБ\~«ПриватБанк»посилається на те, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що відображено у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 червня 2023 року відкрито провадження у справі №536/1205/23 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти прийняття судом заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату і місце розгляду справи повідомлена належним чином ? засобами рекомендованого повідомлення поштового зв`язку, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Кременчуцького районного суду Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. При цьому, відповідач не повідомила причини неявки, до суду не зверталася із заявою про відкладення розгляду справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом установлено, що 15 березня 2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] підписано анкету-заяву б/н про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Підписавши заяву, відповідач погодився, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг, примірник якого вона отримала шляхом самостійного роздрукування. Також, 15 березня 2019 року сторони підписали основні умови кредитування, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та порядок повернення кредиту. До вказаної заяви додано також розрахунок заборгованості за договором б/н від 15 березня 2019 року станом на 15 квітня 2023 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , довідку про видачу платіжної картки та виписку за договором б/н за період з 15 березня 2019 року по 19 квітня 2023 року. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На виконання кредитного договору, укладеного між АТ КБ\~«ПриватБанк» та\~ [PERSON] ,останній відкрита кредитна картка «Універсальна»: № [NUMBER] від 15 березня 2019 року зі строком дії до 12/22 та кредитна картка «Універсальна Gold» № [NUMBER] від 14 грудня 202 року зі строком дії 10/24. Згідно із довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] установлено, зокрема, 15 березня 2019 року кредитний ліміт на суму 500,00 грн, який в подальшому збільшено до розміру 50 000,00 грн. Як убачається із наданого банком розрахунку заборгованості, у зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 15 квітня 2023 року виникла заборгованість у сумі 63 222,99 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 51 720,65 грн (у тому числі заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 51 720,65 грн) та заборгованості за простроченими відсотками у сумі 11 502,34 грн. При цьому заборгованість за нарахованими відсотками становить 00,00 грн. На підтвердження розрахунку заборгованості за кредитним договором, АТ КБ «ПриватБанк» надано банківську виписку по особовому рахунку позичальника. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаним положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №75 від 04 липня 2008 року, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка по особовому рахунку позичальника, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 квітня 2021 у справі №752/9423/15-ц, від 16 вересня 2020 у справі №200/5647/18. Відповідно до статті 1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі статями 526, 530, 610 Цивільного кодексу\~Українизобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу статті 525 Цивільного кодексуУкраїни одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями частини 2 статті 625 Цивільного кодексуУкраїни передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексуУкраїни боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» умови кредитного договору щодо надання позичальнику кредиту в обмовленій сумі виконав у повному обсязі, що підтверджується випискою по картковому рахунку [PERSON] . Однак,\~відповідачсвої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, здійснював погашення кредиту періодично та не в повному обсязі, що підтверджується зазначеною випискою та розрахунком заборгованості по кредиту. На підставі викладеного,

Outcome: approved