Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

До Березівського районного суду Одеської області звернулась [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 06.07.2023 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області [PERSON] . Відповідно до розпорядження №140 від 14.09.2023 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ вбачається, що вказана справа підлягає повторному розподілу між суддями у зв`язку з відставкою судді [PERSON] . На підставі викладеного 14.09.2023 року канцелярією суду проведено повторний автоматизований розподіл даної судової справи та визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римар І.А. Ухвалою суду від 19.09.2023 року справу прийнято до свого провадження, відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. На обґрунтування своїх вимог заявник вказала, що 25.05.2023 року звернулась до відділу обслуговування громадян №3 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії по інвалідності, так являється особою з інвалідністю ІІІ групи та має право на призначення пенсії по інвалідності. В червні 2023 року отримала рішення ГУ Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову у призначенні пенсії по інвалідності, у зв`язку з тим, що до її трудового стажу не зараховано періоди роботи відображені в архівній довідці №01-46-294 від 17.05.2023 року, виданої відділом трудового архіву виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області, оскільки вказане в даній довідці прізвище не відповідає її паспортним даним, а саме в архівній довідці прізвище вказано « [PERSON] », а в паспорті і трудовій книжці - « [PERSON] ». На підставі наведеного, вказана помилка у документах, перешкоджає заявнику у праві на призначення пенсії по інвалідності. У зв`язку з вищевикладеним [PERSON] звернулась до суду з заявою та просить суд задовольнити її. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан , який продовжено до 14.02.2024 року. У судове засідання 07.12.2023 року заявник не з`явилась. Одночасно, від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с.35). Представник заінтересованої особи ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області у судове засідання 07.12.2023 року також не з`явився, проте надіслала на адресу суду заяву про слухання справи за її відсутності, зазначила, що заперечення на заяву відсутні. Представник заінтересованої особи ГУ Пенсійного фонду України у Волинській області у судове засідання 07.12.2023 року також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у спра\-ві «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». За таких обставин, у зв`язку з веденням воєнного стану на території України, з урахуванням заяви заявника та представника заінтересованої особи ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області, про розгляд справи за їх відсутності, з урахуванням ігнорування заінтересованою особою ГУ Пенсійного фонду України у Волинській області викликів до суду, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (зі змінами та доповненнями далі - ЦПК України) передбачено, «суд розглядає в порядку окремого провадження справи провстановлення фактів, що мають юридичне значення». Згідно пункту шостого частини першої статті 315 ЦПК України, «Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті». Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області винесено рішення про відмову у призначенні пенсії по інвалідності [PERSON] у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, так як до страхового стажу не зараховано періоди роботи, відображені в архівній довідці №01-46-294 від 17.05.2023 року, оскільки в довідці прізвище не відповідає паспортним даним заявника (а.с.15). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3 ст. 294 ЦПК України, визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. Рішення повинно відповідати вимогам Цивільно-процесуального кодексу України бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved