Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Представник позивача - Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївська теплова електрична станція - звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 6671,91 гривень та суму сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 гривень. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28.04.2023 відкрито провадження за позовною заявою та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи. (а.с.19) В судовому засіданні 08.06.2023 відповідач [PERSON] заявив клопотання про надання часу для підготовки відзиву на позовну заяву, в зв`язку з чим розгляд справи було відкладено. 13.07.2023, 29.08.2023, 08.09.2023, 13.11.2023 судове засідання відкладено за клопотанням відповідача [PERSON] в зв`язку з поганим станом здоров`я. Доказів звернення відповідача до лікувальних закладів до клопотань не надано. (а.с.57-60, 63) 12.12 2023 року відповідачем [PERSON] через систему «Електронний Суд» подано аналогічне клопотання з тих же підстав. \~ \~ \~ \~ За змістом положень ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Відповідно до положень статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в зв`язку з неявкою в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першою неявкою в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникненням технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідністю витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. Згідно ч.1 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи за відсутності відповідача, суд враховує, що справа перебуває в провадженні з 05.04.2023 року, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, скористався своїм правом на подання заяв по суті позовних вимог та доказів на обґрунтування власної позиції, доказів поважності причин своєї неявки не надав, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності відповідача [PERSON] . Позиції сторін. В обґрунтування позову зазначено, що ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС відповідно до Статуту товариства та Положення про Зміївську ТЕС здійснює свою господарську діяльність, одним з видів якої є надання послуг з централізованого опалення, водопостачання та водовідведення. Відповідно до рішення Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області № 732-VІ від 02.08.2013 року, ПАТ "Центренерго" визначено постачальником та виконавцем житлово-комунальних послуг на території смт.Комсомольське Зміївського (нині смт.Слобожанське Чугуївського) району Харківської області. Згідно ч.5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу чи електричної енергії) з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або веб-сайті виконавця послуг споживачі не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір. У період з 01.03.2020 року по 31.12.2022 року позивачем надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення до багатоквартирного будинку [ADDRESS] , в якому знаходиться квартира [ADDRESS] , що належить відповідачеві [PERSON] , на ім`я якого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Письмовий договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, однак його наявність підтверджується шляхом надання послуг позивачем, і прийняття таких послуг відповідачем. З заявою про відмову від отримання комунальних послуг відповідач [PERSON] до позивача не звертався, послуги отримує вчасно і належної якості, а тому зобов`язаний проводити їх оплату. Однак відповідач не оплачує вартість наданих житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим, станом на 31.12.2022 року виникла заборгованість, яка складається з суми основного боргу (питна вода+стоки+опалення+гаряча вода)=(1603,32+1792,35+1666,51+1432,99) = всього у сумі 6495,17 гривень, інфляційних нарахувань 139,17 гривень, 3% річних за прострочення грошового зобов`язання 37,57 гривень, а всього у загальному розмірі 6671,91 гривень, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав і інтересів з позовом про стягнення заборгованості . Відповідач [PERSON] \~не погодився\~з пред`явленим\~позовом та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції у відзиві на позовну заяву вказав, що між ним та позивачем ПАТ «Центренерго» Зміївська ТЕС відсутній письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення, оскільки така послуга йому не надається, бо з 2007 року у його квартирі за адресою: [ADDRESS] , встановлено автономне опалення, квартира знята з обліку, радіатори опалення відрізані, стояки утеплені та опломбовані робітниками ОСБО. У 2011 році позивач вже звертався до суду з заявою про стягнення заборгованості, і він пояснював суду, що послуга відсутня з 2007 року. Тому стягнення з нього вартості послуг за централізоване опалення є безпідставним, оскільки такі послуги не надаються. Щодо послуг постачання холодної та гарячої води він також заперечує, оскільки в квартирі встановлені відповідні лічильники, показання з яких він передає щомісячно, однак позивач протиправно нараховує вартість вказаних послуг по загальній системі, а не за показаннями лічильника. Послуга з постачання гарячої води також не надається, оскільки відповідач користується гарячою водою через автономний підігрів через газопостачання. Тому нарахування вартості вказаних послуг, які фактично не надаються, є безпідставним. В тому числі, згідно постанови № 206 від 05.03.2022 року, до припинення чи скасування в Україні воєнного стану, забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасно та\\або неповне внесення населенням оплати за житлово-комунальні послуги, тому й ці вимоги позивача заявлені протиправно, а отже просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Одночасно, у відзиві на позовну заяву просив зобов`язати позивача зробити перерахунок по гарячій та холодній воді згідно приладів обліку води та зняти в повному обсязі нарахування за централізоване опалення. (а.с.25-29) Представник позивача О.Срібна надала заперечення на відзив, в яких вказала, що твердження відповідача про ненадання послуг, за які пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості, не відповідають дійсності. Так, квартира відповідача розташована в багатоквартирному будинку [ADDRESS] , який в цілому підключений до системи централізованого водопостачання та централізованого гарячого водопостачання, та який підведений від централізованої магістралі водопроводу. Труба, яка заведена до будинку це водорозподільча відвідна труба, яка розгалужується та підводиться до кожної квартири. Лічильники, які встановлені в квартирі відповідача, обліковують внутрішні витрати води у квартирі. Однак до суду подане нарахування заборгованості відповідача згідно різниці показань квартирного лічильника та скоригованих тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення до багатоквартирного будинку в цілому по Зміївській ТЕС ПАТ «Центренерго», затверджених рішенням виконавчого комітету Комсомольської селищної ради. Згідно Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22.11.2018 «Про затвердження методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», з початку опалювального періоду (з жовтня календарного року) всім категоріям споживачів проводиться нарахування за опалення місць загального користування, які призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Згідно розділу ІІ цієї Методики, здійснюється розподіл теплової енергії між усіма споживачами, в тому числі приміщення яких з індивідуальним опаленням та приміщення, до яких не постачається теплова енергія на опалення, однак через яке прокладено транзитні трубопроводи внутрішньо будинкової системи опалення. Вказані умови нарахування оплати за опалення місць загального користування містяться у Договорі з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, який з 14.09.2021 розміщений на сайті, є публічним договором приєднання. Всім споживачам Зміївської ТЕС разом з квитанціями надсилалося повідомлення щодо вказаних умов. 06.09.2022 року відповідачеві направлявся лист № 08/2283 про надання інформації щодо довжини всіх ізольованих транзитних трубопроводів, які містяться в його квартирі для корегування розрахунків, яке відповідачем проігноровано. Таким чином, до розрахунку заборгованості відповідача позивачем не включалися вартість спожитої води всередині квартири за показаннями приладів обліку, а включено витрати надання цих послуг до загальних місць користування та підведення з транзитних трубопроводів безпосередньо до квартири (а.с.49-53) Відповідач [PERSON] 26.09.2023 року надав свої заперечення проти позиції позивача, в яких вважав, що позивач надає неякісні комунальні послуги, в зв`язку з чим всі мешканці будинку змушені були встановлювати автономне опалення, транзитні стояки в його квартирі утеплені і ніякого тепла не видають, місця загального користування (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, передпокій квартири) у їхньому будинку немає, тому всі нарахування позивача не вірні й не підлягають стягненню (а.с.65- 67) В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові та відповіді на відзив. Звернула увагу, що до розрахунку заборгованості відповідача не включалася вартість опалювання безпосередньо внутрішнього приміщення квартири, загальна площа якої 87,90 кв.м, в якій встановлено автономне опалення. Однак до приміщення квартири підведено централізоване водопостачання через транзитні трубопроводи, які також потребують обслуговування і витрат на підігрів. Квартира розміщена в багатоквартирному п`ятиповерховому будинку, який має сходові клітини, підвали, в яких розміщено загальні трубопроводи, та вартість утримання яких розподіляється на всіх співвласників будинку, в тому числі й в квартирах яких встановлено автономне опалення. Нарахування цих витрат проведено позивачем відповідно до вимог діючого законодавства, а тому просить задовольнити позов в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача О.Срібної, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: Позивач -\~Зміївська ТЕС ПАТ "Центренерго" є єдиним постачальником та виконавцем житлово-комунальних послуг (послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення) на території смт.Комсомольське Зміївського (на даний час смт.Слобожанське Чугуївського) району Харківської області. Вказана обставина визнається сторонами, і відповідно до положень ч.1 статті 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Як вбачається з відомостей Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, відповідач [PERSON] станом на 13.04.2023 року значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с.17) Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] , виданого 16.11.2013 року Зміївським РС ГУДМС України в Харківській області, відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 24.05.2001 року (а.с.30-32) Згідно Довідки Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" №08/33 від 25.01.2023, особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відкритий на ім`я [PERSON] (а.с. 10). 15 грудня 2006 року рішенням виконавчого комітету Комсомольської селищної рад Зміївського району Харківської області № 284 надано дозвіл [PERSON] та [PERSON] на влаштування індивідуальної системи опаленні у квартирі [ADDRESS] , яка належить їм на праві приватної власності. Зобов`язано власників виготовити проектно-кошторисну документацію та погодити її з утримувачем житлового будинку КП «Комунальник» (а.с.37) Як вбачається з Акту обстеження технічного стану квартири від 19.10.2006 року, яка належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору міни № 3-222 від 04.04.2001 року, трикімнатна квартира відповідача знаходиться на четвертому поверсі п`ятиповерхового будинку і має загальну площу 87,90 кв.м (а.с.38-39) У 2007 році ТОВ «Тепло-квар» виготовлено проект реконструкції системи опалення квартири [ADDRESS] з урахуванням тепловтрати у квартирі з індивідуальним опаленням, розміщених у будинках з централізованим опаленням (а.с.73-82) Згідно відповіді ВАТ «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго» Зміївська ТЕС № 08/3134 від 13.05.2009 року, працівниками відділу сервісно-побутового обслуговування 07.04.2009 року було проведено обстеження квартири [ADDRESS] (на даний час [ADDRESS] ) та зафіксований факт обрізки від централізованої системи опалювання, в зв`язку з чим нарахування послуги опалювання по цьому особовому рахунку припинено (а.с.34) Відповідно до зазначеного Акту від 07.04.2009, в квартирі встановлено автономне опалення, в кухні розпломбовано та ЗНЯТО прилади обліку холодної й гарячої води, та замість лічильників встановлено «глушки», які опломбовано. Залишено два прилади обліку гарячої й холодної води в туалеті, які опломбовані й знаходяться в робочому стані. Стояки за ізольовані та опломбовані (а.с.35-36) Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 17.05.2011 року по справі № 2014/2-с-16/11 скасовано судовий наказ від 11.03.2011 року № 2-н-66/11, виданий за вимогою відкритого акціонерного товариства «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго» в особі відокремленого структурного підрозділу Зміївської теплової електричної станції про стягнення з [PERSON] , [PERSON] 3369,37 гривень заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням інфляційних та 3% річних, а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення (а.с.33) 15 квітня 2019 року контролером ВЖКП Зміївської ТЕС проведено повірку і опломбування засобів обліку гарячої води відповідно до «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України». Дата наступної повірки 29.03.2023 (а.с.43-а) 06.09.2022 року позивач повідомив відповідача про проведення розрахунку обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та запросив інформацію довжини всіх ізольованих транзитних трубопроводів у приміщенні (а.с.37) Відповіді на запит позивача відповідачем [PERSON] матеріали справи не містять. Згідно розрахунку нарахування оплати за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість відповідача [PERSON] станом на 31.12.2022 становить 6495,17 гривень, інфляційні нарахування складають 139,17 гривень, 3% річних за порушення грошового зобов`язання відповідно до вимог ст. 625 ЦК України складають 37,57 гривень, а разом - сума заборгованості становить 6671,91 гривень (а. с. 5-7, 8-9). При цьому, сума основного боргу складається з вартості (питна вода+стоки+опалення+гаряча вода)=(1603,32+1792,35+1666,51+1432,99) = всього у сумі 6495,17 гривень, інфляційних нарахувань 139,17 гривень, 3% річних за прострочення грошового зобов`язання 37,57 гривень, а всього у загальному розмірі 6671,91 гривень Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне: Відповідно до частин 1- 4 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 статті 319, ч.1 статті 322 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 статті 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (далі-Закон) визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (Пункт 5 ч. 1 статті 1 Закону). За змістом пунктів 6, 13 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний споживач. Індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно ч. 1 статті 2 Закону, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно пункту 2 статті 5 Закону, до комунальних послуг відносяться послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 3 частини першої статті 1 Закону дано визначення внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку, до яких віднесено механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо); Статтею 21 Закону визначено зміст послуги з постачання теплової енергії, яка не є тільки послугою з опалення, за якою одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат. Згідно положень статей 22-24 Закону, одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску. Одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водопостачання визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги\~з централізованого\~водопостачання повинен\~забезпечити її\~постачання безперервно,\~з гарантованим\~рівнем безпеки\~та величини\~тиску.\~ Одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водовідведення визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Критерієм якості послуги з централізованого водовідведення є безперешкодне приймання стічних вод у мережі виконавця з мереж споживача, за умови справності мереж споживача. Згідно «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22.11.2018 року (зі змінами) (далі за текстом Методика), окрім витрат на опалення індивідуальних споживачів, існують загально\~будинкові потреби\~на опалення це витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в\~тому числі\~приміщень з\~індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано. Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково. Згідно статті 1 розділу ІІ Методики «Базові правила визначення та розподілу між споживачами загальних обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг, обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення (Qвідкл.і), розраховується за формулою: (3), де:0,86 * 10-6-перевідний коефіцієнт одиниць вимірювання фізичних величин, Вт*год у Гкал; qвтр.транз\~= 7 Вт/м-питомі теплові\~втрати ізольованих\~трубопроводів,\~які прокладаються\~в шахтах,\~каналах,\~штрабах,\~Вт/м;\~питомі теплові\~втрати трубопроводів,\~ізоляція на\~ділянках яких\~відсутня або\~порушена,\~збільшуються на\~100\~%; можуть застосовуватись питомі теплові втрати відповідно до проекту відокремлення (відключення) приміщення (за його наявності) або за результатами розрахунку організації, яка має на це відповідний дозвіл; lтранз-довжина всіх\~транзитних трубопроводів у приміщенні з індивідуальним опаленням або окремому приміщенні з транзитними мережами опалення, м; mопал.розр-фактична кількість годин надання послуги з постачання теплової енергії у розрахунковому періоді, годин. Якщо власник\~приміщення не\~надав інформацію\~для проведення\~відповідних розрахунків за формулою 3, виконавцем розподілу комунальної послуги для розрахунку обсягу теплової енергії, який надходить від ділянки транзитного трубопроводу приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, в якому є ділянка такого трубопроводу, у тому числі частина стояка, або обладнання внутрішньобудинкової системи опалення, приймаються такі вихідні дані: трубопровід вважається не теплоізольованим; довжина транзитного трубопроводу (lтранз) приймається рівною відстані від входу та виходу трубопроводу в приміщення, за винятком ширини однієї із стін/перегородок (при горизонтальному вході/виході) або висоти одного з перекриттів (при вертикальному вході/виході), а якщо транзитний трубопровід вертикально входить та виходить з приміщення в одній точці - рівною висоті поверху, на якому знаходиться приміщення, або горизонтально входить та виходить з приміщення в одній точці - рівною внутрішньому периметру приміщення, визначеному за аналогічним по плануванню приміщенням у будівлі. Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення здійснюється відповідно до\~розділів III,\~IV\~цієї Методики. Для приміщень з індивідуальним опаленням та окремих приміщень з транзитними мережами опалення, окрім визначеної частки спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, здійснюється розподіл теплової енергії, що надходить у ці приміщення від транзитних ділянок трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, що прокладені у цих приміщеннях. Згідно статті 4, статті 12 розділу IV Методики «Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення», при постачанні теплової енергії до індивідуального теплового пункту будівлі/будинку та у разі, якщо приміщення всіх споживачів у будівлі/будинку оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається як різниця\~між обсягом теплової енергії, визначеним на підставі показань вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії, та сумою обсягів: обсягу теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, та сумарного обсягу спожитої теплової енергії на опалення житлових/нежитлових приміщень споживачів, що визначається з урахуванням показань вузлів розподільного обліку теплової енергії та мінімального споживання теплової енергії в цих приміщеннях. Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Згідно статті 8 розділу V Методики «Визначення та розподіл обсягу теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води у будівлі/будинку, на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи ГВП», обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень у будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) незалежно від\~обсягу спожитої\~гарячої води у кожному розрахунковому періоді в опалювальний та міжопалювальний період пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. За рішенням співвласників будівлі/будинку розподіл обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи ГВП, може здійснюватися між споживачами пропорційно до довжини або до кількості стояків транзитних трубопроводів ГВП у їх приміщеннях. У такому разі співвласники будівлі/будинку надають виконавцю розподілу комунальної послуги всі вихідні дані для застосування такого принципу розподілу. Таким чином, згідно вище наведених норм діючого законодавства, індивідуальний споживач комунальних послуг, незалежно від наявності в належному йому приміщенні встановленої системи індивідуального опалення та індивідуальних приладів обліку споживання холодної\\гарячої води, зобов`язаний нести витрати на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем теплової енергії, гарячого, холодного водопостачання та стоків. Вартість витрат індивідуального споживача розраховується на підставі розроблених уповноваженим органом формул розрахунків і становить покриття різниці між вартістю обсягів споживання наданих послуг в його особистому приміщенні та його часткою витрат між усіма власниками (співвласниками) приміщень у будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення). Оскільки відповідач [PERSON] є власником квартири, розташованої у багатоквартирному п`ятиповерховому будинку, він як співвласник зобов`язаний нести витрати на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем теплової енергії, гарячого, холодного водопостачання та стоків. Відповідно до пункту 5 ч. 2 статті 7 Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства. Згідно пункту 10 ч.2 статті 7 Закону, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг; Згідно статті 9 Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Відповідно до п.6 ч.1 статті 8 Закону, виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем належними й допустимими доказами підтверджено виникнення між сторонами правовідносин, пов`язаних з наданням комунальних послуг, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Заперечення відповідача проти позову в зв`язку зі встановленою його квартирі системою індивідуального опалення та наявності лічильників на холодну воду, висновків суду щодо наявності такого зобов`язання не спростовують. Таким чином, позовні вимоги ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, є обґрунтованими й підлягають задоволенню. За змістом статей 264, 265 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1, ч.2 статті 141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved