Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

30 жовтня 2023 року [PERSON] , через свого представника адвоката Єлісєєва Дмитра Олексійовича, звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2020 року. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Сімейне життя з чоловіком у позивача не склалося через різні характери, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти і недомовленості. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Шлюб став носити формальний характер, позивач не має наміру на його подальше збереження, а тому її представник просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 20.06.2020р. Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 173, та залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Відзив на позовну заяву до суду не надходив. В судове засідання позивач не з`явилася, згідно зазначеного в позовній заяві клопотання, представник [PERSON] просив розглянути справу за їхньої відсутності. Позовні вимоги підтримав та наполягав на їхньому задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, 06.11.2023р. подав до суду заяву якою просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їхнього задоволення. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 20 червня 2020 року Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №173. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на теперішній час разом не проживають, шлюбні відносини між собою не підтримують, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані. Характер відносин, які склалися між ними, свідчить про повний розпад сім`ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки вони не бажають підтримувати шлюбні відносини між собою та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не просила після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище, суд залишає її прізвище без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved