Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позову посилається на те, що приватним нотаріусом Гуревічовим Олегом Миколайовичем був вчинений виконавчий напис №7191 відносно [PERSON] за кредитним договором №953425347 укладеним з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ». Зазначає, що на підставі договору відступлення прав вимоги №20170714 від 14.07.2017 року відступлено право вимоги Фінансової компанії «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ». Разом з цимм, 20.01.2020 року на підставі договору про відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ 3 ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» відступило право вимоги за Кредитним договором №953425347 ТОВ « ФІНАНСОВА КОМПАНИЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ». Позивачка вказує, що вона не отримувала будь-яких кредитних коштів як у фінансовій установі ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», так і в інших установах. Крім того, зазначає, що нотаріус ніяк не повідомляв її про те, що має вчинити виконавчий напис. На її думку, вказаний виконавчий напис є незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, позивачка вважає, що її права було порушено, а тому вона звертається до суду для відстоювання своїх законних прав. Просить визнати виконавчий напис №7191 від 28.01.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Гуревічовим О.М., таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.11.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного провадження. Представником позивача [PERSON] , адвокатом Лабік Г.І. до суду скеровано заяву про розгляд справи за їх відсутності; позовні вимоги пітримують в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія управління активами», в їх інтересах представник у судове засідання також не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення з відміткою про отримання. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК\~України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на наступне. Положеннями\~ст. 4 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Згідно положень\~ст. 12 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом належними\~доказами по справі встановлено, що 28 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис №7191, яким стягнуто з [PERSON] заборгованість на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами»\~в розмірі 11468,83 грн. на підставі кредитного договору №953425347 від 29.11.2013 року. (а.с.10). На підставі вищевказаного виконавчого напису від 28.01.2020 року постановою від 07.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. було відкрито виконавче провадження №68516555, яким звернено стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в розмірі 11468,83 грн. (а.с. 11-12) Як встановлено судом, із вказаним виконавчим написом позивач не погоджується, у зв`язку з чим і звернулася до суду за захистом свого порушеного права. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей\~15,\~16 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється статтями\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1127 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства Юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідно до\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ\~від 29.06.1999\~№1172 встановлено, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи щодо стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, а саме: нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Що стосується стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а саме кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому Наказом Міністерства\~Юстиції України\~22.02.2012\~за №296/5 визначено порядок вчинення виконавчих написів. Пунктом 1 глави 16 розділу ІІ, підпунктами 2.1, 2.2, 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.\~ Пунктом 3 глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено умови вчинення виконавчого напису. Вказаним пунктом передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.\~Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Тобто, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Згідно пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц зазначив, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Суд звертає увагу на те, що відповідач не спростував доводів позивача про те, що подана нотаріусу заборгованість позивача є безспірною. Враховуючи вищевикладене, дослідивши в повній мірі, як кожен окремо так і в їх сукупності письмові докази по справі, беручи дог уваги позицію сторін, а також те, що виконавчий напис нотаріуса вчинено щодо заборгованості, яка не є безспірною, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладають у разі задоволення позову\~на відповідача. За таких обставин, з відповідача на користь позивача стягнути витрати понесені в рахунок сплати судового збору в сумі 1073,60 грн. (а.с.1а). На підставі викладеного,

Outcome: approved