Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

У липні 2023 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; 2) передати малолітній [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації для вирішення подальшої долі дітей; 3) стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1 416,50 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1 136,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви до суду і подовжувати до виповнення повноліття дітей. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на території Подільського району м. Києва за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , [INFO] , яка має на утриманні двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до наказу Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Служба) від 27.10.2022 р. № 90 діти перебувають за обліку Служби, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах, оскільки проживають в сім`ї, де матір [PERSON] неналежним чином виконує батьківські обов`язки, схильна до вживання спиртних напоїв. батько дітей [PERSON] загинув в ході проведення бойових дій по захисту Батьківщини. 09.12.2022 року під час проведення районного профілактичну рейду «Діти вулиці» працівниками Служби спільно з працівником сектору ювенальної превенції Подільського УП ГУНП у м. Києві була відвідана адреса проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] ( [ADDRESS] ), оскільки із ЗНЗ «Середня загальноосвітня школа № 93» Подільського району м. Києва надійшла інформації щодо відсутності на онлайн навчанні з жовтня малолітнього учня 4-Г класу [PERSON] . З метою з`ясування обставин, які склалися в родині та вжиття заходів щодо повернення дитини до навчання, було здійснено інспектування малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На момент відвідування в квартирі перебував [PERSON] (співмешканець матері) разом з малолітніми [PERSON] та [PERSON] . Зі слів [PERSON] матір дітей [PERSON] залишила дітей на співмешканця та місце її перебування невідоме. Під час відвідування було встановлено, що умови проживання дітей незадовільні: в квартирі брудно, розкидані речі, брудна постільна білизна, продукти харчування в обмеженій кількості, основні потреби дітей не задоволені в повному обсязі. Матір дітей [PERSON] залишила дітей на співмешканця та місце її перебування невідоме. Згідно з інформацією Подільського районного в місті Києві центру соціальних служб [PERSON] не співпрацювала з фахівцями Центру, на запрошення та телефонні дзвінки не відповідала. З 2021 та 2022 роках до Служби систематично надходили повідомлення щодо неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей, зазначалося, що матір дітей зловживає спиртними напоями, не доглядає за синами, систематично залишає їх вдома самих. З метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безпеки, у зв`язку із можливою загрозою їх життю та здоров`ю, на підставі актів проведення оцінки рівня безпеки дітей від 08.12.2022 року, малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було поміщено до медичного закладу КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1» для обстеження стану їх здоров`я, надання необхідної медичної допомоги. За період перебування малолітніх [PERSON] та [PERSON] в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей № 1, а саме з 22.12.2022 їх матір [PERSON] відвідувала своїх дітей 06.01.2023, 12.01.2023, 09.02.2023, 14.02.2023, 23.02.2023, 28.06.2023. Упродовж ведення соціального супроводу [PERSON] на контакт зі спеціалістами Центру йде неохоче, на телефоні дзвінки не завжди відповідає, не говорить правду. Співмешканець [PERSON] не зацікавлений у поверненні в його квартиру дітей. Враховуючи, що протягом 7 місяців малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у державному дитячому закладі на повному державному утриманні, а саме з 08.12.2022 р. по 22.12.2022 р. перебувають в КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1», з 22.12.2022 по теперішній час діти перебувають у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей № 1, а матір дітей не створила умови для повернення дітей, що є підставою для звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, з метою захисту прав та законних інтересів дітей. Ухвалою суду від 01.08.2023 р. провадження у справі відкрито та справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою від 19.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. До початку судового засідання представник позивача, який одночасно є і представником органа опіки та піклування, - Бойко М.В. подано заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи повідомлена про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, не подала відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.280 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтв про народження є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] батько малолітніх дітей [PERSON] , помер [INFO] . Малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Служба), як діти, що опинилися у складних життєвих обставинах (наказ від 27.10.2022 № 90). Як вбачається з матеріалів справи, 09.12.2022 року під час проведення районного профілактичну рейду «Діти вулиці» працівниками Служби спільно з працівником сектору ювенальної превенції Подільського УП ГУНП у м. Києві була відвідана адреса проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] ( [ADDRESS] ), оскільки із ЗНЗ «Середня загальноосвітня школа № 93» Подільського району м. Києва надійшла інформації щодо відсутності на онлайн навчанні з жовтня малолітнього учня 4-Г класу [PERSON] . З метою з`ясування обставин, які склалися в родині та вжиття заходів щодо повернення дитини до навчання, було здійснено інспектування малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На момент відвідування в квартирі перебував [PERSON] (співмешканець матері) разом з малолітніми [PERSON] та [PERSON] . Зі слів [PERSON] матір дітей [PERSON] залишила дітей на співмешканця та місце її перебування невідоме. Крім того, встановлено умови проживання неналежні, в квартирі брудно, розкидані речі, брудна постільна білизна, продукти харчування в обмеженій кількості, основні потреби дітей не задоволені в повному обсязі. З 2021 та 2022 роках до Служби систематично надходили повідомлення щодо неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей, зазначалося, що матір дітей зловживає спиртними напоями, не доглядає за синами, систематично залишає їх вдома самих. Як вбачається з матеріалів справи, з метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безпеки, у зв`язку із можливою загрозою їх життю та здоров`ю, на підставі актів проведення оцінки рівня безпеки дітей від 08.12.2022 року, малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було поміщено до медичного закладу КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1» для обстеження стану їх здоров`я, надання необхідної медичної допомоги. За період перебування малолітніх [PERSON] та [PERSON] в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей № 1, а саме: з 22.12.2022 їх матір [PERSON] відвідувала своїх дітей 06.01.2023, 12.01.2023, 09.02.2023, 14.02.2023, 23.02.2023, 28.06.2023. Як встановлено судом, упродовж ведення соціального супроводу [PERSON] на контакт зі спеціалістами Центру йшла неохоче, на телефоні дзвінки не завжди відповідала, не говорить правду. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, забезпечити одержання ним повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони можуть бути позбавленні батьківських прав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі не піклуються про своїх дітей, не цікавляться станом їхнього здоров`я, не виконують своїх батьківських обов`язків. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст.12 ч.2 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. В судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідач, маючи об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки, умисно самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не створюють належні умови для розвитку їх природних здібностей та жодного разу не звернулась до служби щодо побачення з дітьми, або повернення їх на виховання. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку про те, що відповідач [PERSON] , [INFO] , не виконують своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей. Статтею 8 ч.2 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (з ост. змінами), яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.09.1991 р., передбачено, що Україна, як держава-учасниця, зобов`язана поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи сімейні зв`язки. На підстави ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, в т.ч. і орган опіки та піклування. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З висновку органу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 06.12.2023 р. № 106-10966 вбачається, що мати [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, жодним чином не проявляє цікавості життям та здоров`ям її дітей. За вищевказаним висновком від 06.12.2023 р. Подільська РДА у м. Києві, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбативи [PERSON] , [INFO] , батьківських праві відносно їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач не бажає займатися вихованням дітей та виконувати свої батьківські обов`язки, в зв`язку з чим суд, як крайньою мірою, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є правовим способом захисту прав і інтересів дитини. Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується відсутність належної уваги до дитини з боку матері, небажання відповідачки та її свідоме ухилення займатися вихованням дитини та матеріально забезпечувати, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки це буде відповідати інтересам дитини. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав є обгрунтованими та заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст.166 СК України для відповідача настають правові наслідки позбавлення його батьківських прав. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини, суд вважає за необхідне зазначити про таке. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.51 ч.2 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Приписами ст.182 ч.2 СК України (в редакції, яка діє з 08.07.2017 р.) встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 грн; Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є особою працездатного віку. Статтею 182 ч.2 СК України визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімум на дитину відповідного віку. За вказаних обставин суд, з метою дотримання прав та інтересів малолітніх дітей, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам сторін та чинному законодавству. Аліменти підлягають стягненню на користь опікуна дітей - фізичної особи, яка буде призначена органом опіки та піклування Подільського району м.Києва, або на користь дитячого закладу, в який буде влаштовано дитину. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими, заснованими на законі та знайшли повне підтвердження в ході судового розгляду. Згідно зі ст.191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 19.01.2023 р. На підставі ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також з відповідача згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 1073,60 грн. (за 2 вимоги немайнового характеру по ставкам, що діяли на час звернення позивача, який був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду). На підставі ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.164 ч.6 СК України копія рішення після набрання законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для внесення відмітки до актових записів № 1987 від 20.07.2018 р. та № 1317 від 16.07.2013 р. про народження дітей, складених Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. На підставі викладеного, Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, ст.51 ч.2 Конституції України, ст.ст.3, 150, 155, 157, 166, 180-182, 191 СК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved