Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовом в якому просив повернути безпідставно отримані кошти в розмірі 100\~701 грн. отримані в результаті продажу належного йому автомобілю HYUNDAI реєстраційний номер [NUMBER] та стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на його користь гроші в розмірі 93363,39 грн. та 1800 грн., а з ДП «Сетам» - 5536,83 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2022 року було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, виданий 16 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною на підставі якого було проведено стягнення. Таким чином, позивач вважав, що визнання документа, на підставі якого проводилося стягнення, незаконним, є підставою для повернення коштів, отриманих від незаконної реалізації його автомобілю. Ухвалою суду від 08.09.2022 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі, встановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 22 листопада 2022 року суд ухвалив заочне рішення у справі № 522/11569/22, яким задовольнив позов [PERSON] про\~стягнення безпідставно\~отриманих коштівта стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (рахунок [NUMBER] , код 36799749 в АБ «Південний») на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) 93363,39 грн. (дев`яносто три тисячі триста шістдесят три) гривні та 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень. Також стягнуто з ДП «Сетам» на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) гроші за організацію торгів в розмірі 5536,83 (п`ять тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень та стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал» судові витрати в розмірі 1007 (одна тисяча сім) гривень. 30 листопада 2022 року до суду надійшов від представника відповідача ДП «Сетам» відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити позивачу у задоволенні заяви в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві. 15 березня 2023 року до Приморського районного суду міста Одеси ТОВ «Вердикт Капітал» було подано заяву про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2022 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Державного підприємства «СЕТАМ» про повернення безпідставно отриманих коштів. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 15.03.2023 року заява ТОВ «Вердикт Капітал» про перегляд заочного рішення була розподілена судді Шенцевій О.П. Ухвалою суду від 20 квітня 2023 року заяву Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Вердикт\~Капітал» про\~перегляд заочного\~рішення Приморського\~районного суду\~міста Одеси\~від 22\~листопада 2022\~року задоволено. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2022 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Державного підприємства «СЕТАМ» про повернення безпідставно отриманих коштів скасовано. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 01 травня 2023 року до суду від представника відповідача ДП «Сетам» Якимчук Н.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити позивачу у задоволенні заяви в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягаючи на їх задоволенні. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» адвокат Бовгиря О.П. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача ДП «Сетам» в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Представником подано до суду відзив, в якому вказав про розгляд справи за відсутності представника ДП «Сетам». Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає даний позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною видано виконавчий напис. Відповідно до вказаного виконавчого напису з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», який є правонаступником ПАТ «банк «Фінанси та Кредит» стягнуто заборгованість за кредитним договором № к-2774 від 01.07.2008 в розмірі 115\~836,06 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 0,00 грн., суми за відсотками та комісіями 115\~836,06 грн. На виконання вказаного виконавчого напису постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. від 02 листопада 2021 було відкрито виконавче провадження ВП № 67354946 про стягнення з [PERSON] вищезазначеної заборгованості. В цей же день, тобто 02 листопада 2021 було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 11\~583,61 грн. 02 листопада 2021 також було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, які складаються з: винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) 80 грн., плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження 69 грн., винесення постанови про стягнення витрат виконавчого провадження 50 грн., винесення постанови про стягнення основної винагороди приватного виконавця 50 грн., винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 70 грн., загальна сума витрат 319 грн. 02 листопада 2021 року винесено постанову про арешт на все майно, що належить [PERSON] 05 листопада 2021 винесено постанову про розшук майна боржника а саме автомобілю марки TOYOTA реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] . 18 листопада 2021 винесено постанову про оголошення у розшук автомобілю HYUNDAI реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] . 19 листопада 2021 винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме автомобілю HYUNDAI реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] . 23 листопада 2021 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, відповідно до якої було призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання фізичну особу підприємця [PERSON] . 01 грудня 2021 до ДП «СЕТАМ» було направлено заявку на реалізацію арештованого майна боржника. Згідно повідомлення ДП «СЕТАМ» електроні торги відбулися 28 грудня 2021 року. Згідно з протоколом № 564591 проведення електронних торгів реєстраційний номер лота № 502821 реалізоване рухоме майно транспортний засіб автомобіль HYUNDAI реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] . Транспортний засіб було продано за 110\~736,56 грн. і кошти за придбане майно перераховано наступним чином: 5536,83 грн. загальний розмір винагороди організаторів торгів; 105\~199,73 грн. на рахунок [NUMBER] в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 328704 код 3015419492 отримувач: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. Після цього, платіжним дорученням від 13 січня 2022 року приватним виконавцем Щербаковим Ю.М. на рахунок ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було перераховано 1800 грн. в рахунок повернення витраченого авансового внеску по ВП 67354946, боржник [PERSON] , на рахунок [NUMBER] , код [NUMBER] в АБ «Південний». В цей же день, тобто 13 січня 2022 року приватним виконавцем Щербаковим Ю.М. на рахунок ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було перераховано 93363,39 грн., в рахунок часткового погашення заборгованості по ВП 67354946, боржник [PERSON] на рахунок: [NUMBER] , код [NUMBER] в АБ «Південний». 13 січня 2022 року на рахунок приватного виконавця Щербакова Ю.С. було перераховано 9336,34 грн. призначення платежу часткове зарахування основної винагороди ВП 67354946, божник [PERSON] на рахунок: [NUMBER] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2022 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, виданий 16 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 115\~836,06 грн. за кредитним договором № к-2774 від 01 липня 2008 року. Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня. Суть кондикційного зобов`язання виражається в тому, що набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого, а тому зобов`язаний не лише повернути йому майно в натурі чи відшкодувати його вартість (стаття 1213 ЦК), а й у повному обсязі компенсувати потерпілому негативні наслідки від неможливості йому користуватися майном за призначенням шляхом відшкодування всіх доходів, які набувач одержав або міг одержати від цього майна, а набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норма глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Отже, норми статті 1212 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань. Вказана позиція узгоджується з правовою позицією, висловленою в постановах ВС у справах № 910/1531/18 від 28.01.2020 року та № 910/16664/18 від 08.09.2021 року. Таким чином, виходячи з викладеного, враховуючи, що виконавчий напис, який був підставою для відкриття виконавчого провадження, рішенням суду був визнаний таким, що не підлягає виконанню, грошові кошти отримані відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» в якості погашення заборгованості, підлягають поверненню. Разом з тим, щодо вимоги позивача про стягнення з ДП «Сетам» грошових коштів за організацію торгів в розмірі 5536,83 гривень, суд виходить з наступного: Відповідно до частин першої, другої\~статті 61 Закону України «Про виконавче провадження»\~реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій\~статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Наказом Міністерства юстиції України від 29.03.2019 р. № 1008/5 державне підприємство « Сетам » було визначено організатором електронних торгів, торгів за фіксованою ціною, як переможець конкурсу з визначення організатора. Електронні торги з арештованим майном відбуваються на підставі Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5. Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою\~\~\~\~ Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц, провадження № 14-356цс18, та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц, провадження № 14-428цс18, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто, в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Позивач в своєму позові вказує, що ДП «Сетам» було отримано кошти в розмірі 5536,83 гривень без достатньої правової підстави. Проте, правовою підставою для отримання коштів ДП «Сетам» було проведення електронних торгів арештованим майном на підставі Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5. Електронні торги в межах виконавчого провадження № 67354946, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса № 6637 від 16.09.2021 року, було визнано такими, що відбулись 28.12.2021 року та оформлено відповідним актом проведення електронних торгів. Рішення суду про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, виданого 16 вересня 2021 року було винесено 19 квітня 2022 року. Тобто, станом на дату проведення торгів виконавчий напис не було визнано таким, що не підлягає виконанню. При цьому, жодних порушень встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року, під час проведення оскаржуваних торгів, впливу таких порушень на результат електронних торгів та порушення законних прав позивача у результаті проведення електронних торгів, позивач в своєму позові не зазначає. Таким чином, суд вважає недоведеними твердження позивача про безпідставність отримання коштів ДП «Сетам», а тому не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині. Крім того, відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» в заяві про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2022 року посилаючись на неефективний спосіб захисту обраний позивачем, просив відмовити в задоволенні позову. Проте, статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18, пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18, пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19, пункт 48), від 09 лютого 2021 року у справі № 381/622/17 (провадження № 14-98цс20, пункт 14) та від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 42). Кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України, частина 1 статті 16 ЦК України). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Особа вправі пред`явити в суді ту вимогу, яку вона вважає за необхідне пред`явити, і яка, вона вважає, спроможна поновити її порушене право.\~ Обираючи спосіб захисту порушеного права, позивач може обирати між кількома способами захисту, передбаченими законом або договором, якщо це не заборонено законом. Якщо ж законом або договором не передбачено способу захисту, який би ефективно захищав права, свободи чи інтереси позивача, суд може захистити їх у спосіб, що не суперечить закону, Але для цього позивач має зазначити у позовній заяві інший спосіб захисту його прав, який не суперечить закону, та який він просить суд визначити у рішенні, у зв`язку з тим, що закон або договір не визначають ефективного способу захисту його порушеного права, а також має обґрунтувати необхідність застосування такого способу захисту. Відтак, суд не в змозі погодитись з позицією відповідача, оскільки у випадку, якщо суд відмовить у позові на тій підставі, що позивач, обрав неефективний спосіб захисту свого порушеного права, то в такому разі мета ефективного захисту не буде досягнута, позивачу необхідно буде повторно звертатись до суду з новим позовом, що також не відповідатиме принципу процесуальної економії. Згідно з ч.1\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частинами 1-3, 5\~статті 263\~ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач є частково доведеними, а відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» вони не спростовані, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 1007,00 грн. Оскільки позов задоволено частково на 94,50 %, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно - в сумі 951,62 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial