Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

18\~жовтня 2022\~року позивач\~звернувся до\~суду із\~вказаним позовом\~у якому\~просив суд\~стягнути з\~ [PERSON] на\~користь позивача\~згідно Додатку\~до договору\~позики грошових\~коштів від\~11\~травня 2016\~року укладеного\~між фізичними\~особами [PERSON] \~та [PERSON] \~від 17\~липня 2019\~року та\~Договіру позики\~грошових коштів\~під процент\~між фізичними\~особами від\~17 липня 2019\~р.\~грошові кошти\~в сумі\~529808 грн.;\~за порушення\~грошових зобов`язань\~пеню (штрафні\~санкції)\~в сумі\~320\~674,19\~грн.;\~інфляційнії збитки\~в сумі\~200233,73 грн.;\~відсотки за\~користування грошовими\~коштами в\~сумі 45984,43 грн.; судовий збір, витрати на првову допомогу, транспортні витрати, не передбачені витрати. Свій позов обґрунтовував тим, що між ним, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики від 11 травня 2016 р., за умовами якого позивач передав 11 травня 2016 р. [PERSON] гроші готівкою в сумі 170000 гривень, в приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Згідно умов цього договору позики від 11 травня 2016 р. [PERSON] повинна була повернути йому гроші готівкою в сумі 170000 гривень до 20 липня 2016р., але гроші йому не були повернуті і умови договору [PERSON] не виконані. Позивач зазначив, що [PERSON] під час укладення договіру позики від 11 травня 2016 р. повыдомила йому, що працює директором ТОВ ?Тракер?, та є співзасновником ТОВ ?Тракер?. ТОВ ?Тракер? займалося пасажирськими перевезеннями в м.Києві та обслуговувало два маршрути. [PERSON] повідомила йому, що тимчасові фінансові труднощі в ТОВ ?Тракер? виникли через вкладення грошей на ремонт автотранспорту і покупку нового автотранспорту. [PERSON] гарантувала позвачу своєчасне повернення грошей згідно договору позики від 11 травня 2016р., тому погодилася сплатити йому вказану в цьому договорі позики пеню (штрафні санкції) 5% від вчасно неповернені суми позики за кожний день прострочення, а також вона поставила на договорі позики від 11 травня 2016 р. печать ТОВ ?Тракер?. Позивач кілька разів зустрічався та розмовляв по мобільному телефону з відповідачем. Щоразу вона обіцяла протягом декількох днів з ним розрахуватися, але не розраховувалася. 11 липня 2019 р. позивач зателефонував [PERSON] і сказав, що ним підготовлена позовна заява в Броварський міськрайонний суд Київськой області на стягнення з неї грошей згідно договіру позики від 11 травня 2016 р., тому відповідач запропонувала зустрітись і все обговорити 12 липня 2019 р. Позивач зазначив, що сума боргу згідно умов договору позики від 11 травня 2016 р. станом на 12 липня 2019 р. склала 9401000 гривень. 12 липня 2019 р. при зустрічі вони обговорити договір позики від 11 травня 2016 р. укладений між ними і домовитися про суму боргу, а також про термін повернення цього боргу. Вони домовилися, що на 12 липня 2019 р. сума боргу становить 500000 гривень. [PERSON] попросила позивача перенести термін повернення грошей, під відсотки, на кінець листопада 2019 р., так як у неї захворіла мама і крім цього їй потрібні гроші на купівлю автобуса. На підставі вказаних домовленостей складений додаток до договору позики грошових коштів від 11 травня 2016 р., між фізичними особами [PERSON] та [PERSON] , від 17 липня 2019 р. та Договір позики грошових коштів під процент між фізичними особами від 17 липня 2019 р. 17 липня 2019 р. перед підписанням Додатку до договору позики грошових коштів від 11 травня 2016 р. між фізичними особами [PERSON] та [PERSON] від 17 липня 2019 р. та Договіру позики грошових коштів під процент між фізичними особами від 17 липня 2019р. [PERSON] дала позивачу 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що на 17 липня 2019 р. дорівнювало 517282 гривен за курсом НБУ. Потім [PERSON] власноруч написала розписку про одержання у позивача 500000 гривен 17 липня 2019 р., віддала йому цю розписку від 17 липня 2019 р про отримання від нього вказаної суми і підписала по два примірника Додатку до договору позики грошових коштів від 11 травня 2016 р. між фізичними особами [PERSON] та [PERSON] від 17 липня 2019 р. та Договіру позики грошових коштів під процент між фізичними особами від 17 липня 2019 р. (по одному примірнику взяла [PERSON] , та по одному примірнику взяв позивач), а позивач віддав [PERSON] 20000 доларів США, що на 17 липня 2019 р. дорівнювало 517282 гривень за курсом НБУ. Отримання від\~позивача 500000\~ гривен\~17\~липня 2019\~р.\~ [PERSON] \~підтвердила написаною\~власноруч розпискою,\~а також\~це підтверджується\~п.3.4.\~Додатку до\~договору позики\~грошових коштів\~від 11\~травня 2016\~р.\~між фізичними\~особами [PERSON] \~та [PERSON] \~від 17 липня 2019 р., а також це підтверджується п.2.2 і п.3.4. Договіру позики грошових коштів під процент між фізичними особами від 17 липня 2019 р., які підписала [PERSON] 17 липня 2019 р. [PERSON] пообіцяла повністю розрахуватися з позивачем в термін згідно Додатку до договору позики грошових коштів від 11 травня 2016 р. між фізичними особами [PERSON] та [PERSON] від 17 липня 2019 р. та Договіру позики грошових коштів під процент між фізичними особами від 17 липня 2019 р., тобто до 21 листопада 2019 р. Позивач зазначив, що [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконала. Так, позивач зазначив, що згідно Додатку до договору позики грошових коштів від 11 травня 2016 р. та Договіру позики грошових коштів під процент між фізичними особами від 17 липня 2019 р. [PERSON] отримала у позивача 500000 гривен і зобов`язана була їх повернути до 21 листопада 2019р. з нарахуванням на 500000 гривен процентів в розмірі 17% річних за час пребування у неї грошей: термін з 17 липня 2019 р. по 21 листопада 2019 р. становить 128 днів, 500000 грн х 0,17 (17%) 85000 грн.: 365 (днів в році) = 232,88 грн. в день 232,88 грн. х 128 дн. = 29808 грн. Таким чином позивач вказав, що сума боргу на 21 листопада 2019 р. складає: 5000000 грн. + 29808 грн. = 529808 грн. У змісті позовної заяви позивач навів розрахунок пені за несвоєчасне виконання зобов`язань згідно Додатку до договору позики грошових коштів від 11 травня 2016 р., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди склала 320674,19 грн. Розрахунок інфляційних збитків за несвоєчасно виконання зобов`язань згідно Додатку до договору позики грошових коштів від 11 травня 2016 р. та Договіру позики грошових коштів під процент між фізичними особами від 17 липня 2019 р. у період з 01.12.2019 року по 31.08.2022 року індексація на суму 529808,00 грн. Сукупний індекс інфляції = 99,80% х 100,20% х 100,80% х 100,80% х 100,30% х 100,20% х 99,40% х 99,80% х 100,50% х 101,00% х 101,30% х 100,90% х 101,30% х 101,00% х 101,70% х 100,70% х 101,30% 100,20% 100,10% 99,80% х 101,20% х 100,90% х 100,80% х 100,60% х 101,30% 101,60% х 104,50% х 103,10% х 102,70 х 103,10% х 100,70% х 101,10% = 137,794% ( за період грудень 2019 по серпень 2022). Інфляційні нарахування = 529\~808,00 грн. (сума боргу) х 137,974% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 529\~808,00 грн. (сума боргу) = 200\~233,73 грн. Також позивач навів розрахунок відсотків за користування грошовими коштами за несвоєчасно виконання зобов`язань згідно Додатку до договору позики грошових коштів від 11 травня 2016 р. та Договіру позики грошових коштів під процент між фізичними особами від 17 липня 2019 р.: період 21.11.2019 року по 12.10.2022 року, всього 1057 днів. Відсоткова ставка 3% річних, за формулою відсотки = сума боргу х процентна ставка / 100% / 365 х кількість днів 529\~808,00 х 3% / 100% /365 х 1057 = 45984,43 грн. 10 лютого 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 01 червня 2023 року. 04 липня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити, пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви. Будучи належним чином повідомленою, відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази в справі, встановивши обставини в справі та відповідні правовідносини, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено,\~що 11 травня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики. У п. 1 зазначено, що за даним договором позикодавець передає позичальникові позику в сумі 170000 грн. 00 коп. готівкою, а позивачльник зобовязувалась повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначеному у договорі. В п. 2.1, 2.2 зазначено, що позикодавець зобовязаний передати позичальникові зазначену в п.1.1 суму в строк до 11 травня 2017 року. Факт передачі позикодавцем зазначеної суми засвідчується даним договором. Згідно п. 2.3 умов цього договору [PERSON] повинна була повернути гроші готівкою в сумі 170000 гривень до 20 липня 2016 р. Відповідно до п. 3.3 даного договору, у випадку порушення позичальником строку повернення отриманих сум, зазначених у п. 2.3 даного договору, позичальник буде зобов`язаних сплатити позикодавцю пеню з розрахунку 5 % від вчасно неповернених сум позики за кожний день прострочення. (а.с.10-11) Підтвердження зняття особистих коштів позивачем із ПАТ Альфа-Банк в день укладення договору позики 11 травня 2016 року є заява на видачу готівки № 799496 на суму 170000 грн. (а.с. 12) 17 липня 2019 р. сторони підписали Додаток до договору позики грошових коштів від 11 травня 2016 р. укладений між фізичними особами [PERSON] та [PERSON] . У вказаному додатку до договору зазначено у п.1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6., що згідно умов договору позики між фізичними особами від 11 травня 2016 р. [PERSON] (позикодавець) передав, а [PERSON] (позичальник) прийняла позику у сумі 170000,00 (сто сімдесят тисяч) гривен 11 травня 2016 р., в приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Позичальник\~згідно умови\~договору позики\~між фізичними\~особами від\~11\~травня 2016\~р.\~зобов`язана\~була повернути\~отриману 11\~травня 2016\~р.\~у [PERSON] \~(позикодавець)\~позику у\~сумі 170000,00\~(сто\~сімдесят тисяч)\~гривен до\~20\~липня 2016р.\~У випадку\~порушення позичалшьником\~терміну повернення\~отриманої суми\~170000,00\~(сто\~гсят тисяч)\~гривен до\~20\~липня 2016\~р.\~позичальник зобов`язаний\~був сплатити\~позикодавцю \~пеню з\~розрахунку 5%\~від вчасно\~неповерненої сумипозики за кожний день прострочення. До теперішнього часу, до 17 липня 2019 р., позичальник не виконала умови договору позики між фізичними особами від травня 2016 р. і не повернула позикодавцю позику у сумі 170000,00 (сто сімдесят тисяч) гривен, а також не сплатила пеню з рахунку 5% від вчасно неповерненої суми позики за кожний день прострочення, на підставі цього позичальник згідно умови договору між фізичними особами від 11 травня 2016 р. зобовязана сплатити на 17 липня 2019 р. позикодавцю крім 170000 грн. готівкою, також також пеню (штрафні санкції) в сумі: 170000 грн. х 0,05 (5%) х 1086 дн. = 9231000 грн. (дев`ять мільйонів двісті тридцять одна тисяча) гривень готівкою, тобто всього сума боргу становить: 170000 грн. + 9231000грн. = 9401000 (дев`ять мільйонів чотириста одна тисяча) гривень готівкою. В результаті переговорів між сторонами була досягнута домовленість, що для виконання договору позики між фізичними особами від 11 травня 2016 р. позичальник зобов`язана виплатити 17 липня 2019 р. [PERSON] борг з гумі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень готівкою. В даний час, 17 липня 2019 р., позичальник не має можливості виплатити позикодавцю борг в сумі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень готівкою і попросила у позикодавця перенести термін сплати боргу в сумі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень готівкою позикодавцю до 21 листопада 2019 р. Сторони договору домовилися, що борг в сумі 500000 (п`ятсот тисяч), буде позикою в сумі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень готівкою, яку позичальник отримала 17 липня 2019 р. у позикодавця, з правом позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики 500000 (п`ятсот тисяч) гривень, в розмірі 17 % річних, за час перебування грошей у позичальника. Позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику в сумі 500000 гривень готівкою, а також нараховані проценти на цю суму готівкою в термін: до 21 листопада 2019 року, в терміни і у порядку, зазначені в даному Договорі. \~ \~ \~ \~У п. 3.1, 3.2, 3.3., 3.4, 3.5. додатку до договору позики грошових коштів від 11 травня 2016 року між фізичними особами [PERSON] та [PERSON] укладеного 17 травня 2019 року зазначено, що у випадку\~невиконання або\~неналежного виконання\~однією зі\~сторін зобов`язань\~за цим\~Додатком до\~договору,\~несумлінна сторона\~зобов`язана\~відшкодувати іншій\~стороні заподіяні\~таким невиконанням\~збитки.Крім відшкодування збитків несумлінна сторона зобов`язана сплатити іншій стороні штраф у розмірі заподіяного прямого дійсного збитку. У випадку\~порушення позичальником\~строку повернення\~отриманої суми,\~зазначеної в\~п.2.4.\~даного Додатку\~до договору,\~позичальник будезов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також пеню з розрахунку подвійної іблікової ставки Нацбанку України від вчасно неповернених сум позики за кожний день прострочення. Документами, що підтверджує безспірність заборгованості позичальника та встановлює прострочення виконання зобов`язання буде вважатися цей Додаток до договору та розписка позичальника, котра заходиться у позикодавця. Позика вважається повернутою в момент передання позичальником грошей готівкою позикодавцю, зазначеної в п.2.4. даного Додатку до договору, або за домовленістю сторін - зарахування грошової суми, зазначеної в п.2.4. даного додатку до договору, на банківський рахунок позикодавця. Також, 17 липня 2019 року між сторонами укладений договір позики грошових коштів під процент між фізичними особами [PERSON] та [PERSON] . У вказаному\~договорі у\~п.1.1.-2.5.\~зазначено,\~що за\~даним договором\~позикодавець передає,\~а позичальник\~приймає \~позику у\~сумі 500000\~(п`ятсот\~тисяч)\~гривень готівкою.\~Позичальник забов`язуєтся\~повернути отриману\~суму в\~строки і\~у порядку,\~зазначені в\~даному Договорі.Позикодавець зобов`язаний\~передати позичальнокві\~зазначену в\~п.1.1.\~суму в\~строк:\~17\~липня 2019\~року.Факт одержання позики підтверджується цим договором та розпискою, власноручно написанною позичальником в момент передачі їй суми позики. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики 500000 (п`ятсот тисяч) гривень, в розмірі 17 (сімнадцяти) % річних, за час перебування грошей у позичальника. Позичальник зобов`язуєтся повернути позикодавцеві отриману суму позики 500000 (п`ятсот тисяч) гривень готівкою, а також нараховані відсотки на вказану суму готівкою в строк: до 21 листопаду 2019 року. \~ \~ \~ \~Позичальник вправі повернути, а позикодавець зобов`язується прийняти позичену суму до настання строку, зазначеного в п.2.4 цього договору, у такому випадку проценти сплачуються позичальником тільки за час фактичного знаходження у неї грошей. У розділі\~3\~вказаного договору\~зазначено,\~що у\~випадку невиконання\~або неналежного\~виконання однією\~зі сторін\~ зобовязань\~ за\~цим договором,\~несумлінна сторона\~зобов`язана\~відшкодувати іншійстороні заподіяні таким невиконанням збитки. Крім відшкодування збитків несумлінна сторона зобов`язана сплатити іншій стороні штраф у розмірі заподіяного прямого дійсного збитку. У випадку\~порушення \~позичальником строку\~повернення отриманої\~суми,\~зазначеної в\~п.2.4.\~даного Договору,\~позичальник буде\~зобов`язанийбуде сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також пеню з розрахунку подвійної обліковой ставки Нацбанку України від вчасно неповернених сум позики за кожний день прострочення. Документом, що підтверджує безспірність заборгованості позичальника та встановлює прострочення виконання зобов`язання буде вважатися розписка позичальника, котра знаходиться у позикодавця. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві грошей готівкою, або за домовленістю сторін - зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047\~ЦК\~України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1048\~ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Відповідно ч.\~2\~ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином із наведених вище договорів вбачається, що сумою основного боргу є 500000 грн. 00 коп., яку повинна повернути [PERSON] позикодавцю, але у передбачений строк, тобто до 21 листопада 2019 року, тому вказана сума повинна бути повернута позичальнику як основний борг. Саме суму в розмірі 500000 грн. слід брати, як основну величину для розрахунку відсотків, пені та інфляційних втрат. Також відповідно\~до умов\~договору передбачений\~17\~відсотків за\~користування грошовими\~коштами,\~які підлягали\~поверненню 21\~листопада 2019\~року,\~тому за\~період з\~дати укладення\~договору 17\~липня 2019\~року по\~21\~листопада 2019\~року сума\~17\~%\~річних складає\~29808\~грн.\~00\~коп. Внаступному, оскільки вказані кошти не були повернути із 22 листопада 2019 року відповідно до вимог ст. 625 ЦК України є підстави для нарахування 3 % річних, проценти = сума боргу ? процентна ставка (%) / 100% ? кількість днів/кількість днів у році. Відповідно до даної формули: сума боргу сума простроченого боргу; процентна ставка (%) три проценти річних, кількість днів різниця між датою закінчення розрахунку та датою початку розрахунку; кількість днів у році кількість днів у календарному році. Проценти = 500000 грн. х 3% / 100% х 1056 днів/366 = 43356 грн. 17 коп. Таким чином 3 % річних за період із 22 листопада 2019 року по дату звернення до суду 12 жовтня 2022 року, як зазначив позивач складає 43356 грн. 17 коп., та також підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Інфляційні втрати, які просить стягнути позивач розраховуються наступним чином та підлягають стягненню: втрати від інфляції= (сума боргу)х(індекс інфляції) /100-(сума боргу). При розрахунку суми інфляційних втрат суд розглядає позовні вимоги в межах заявлених, тобто із 01 грудня 2019 року по 31 серпня 2022 року. Iнфляційні втрати = (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) = 1,39449626. Таким чином інфляційне збільшення складає: 500000,00 x 1.39449626 - 500000,00 = 197248,13 грн. В п. 3.3. додатку до договору від 17 липня 2019 року зазначено, що у випадку порушення позичальником строку повернення отриманої суми, зазначеної в п.2.4. даного Додатку до договору, позичальник буде зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також пеню з розрахунку подвійної відсоткової ставки Нацбанку України від вчасно неповернених сум позики за кожний день прострочення. Відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу України, спеціальна позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином\~розрахунок пені\~слід проводити\~ізврахуванням спеціальної позовної давності в один рік з розрахунку подвійної відсоткової ставки Нацбанку України від вчасно неповернених сум позики за кожний день прострочення, що скаладає 126027 грн. 38 коп. Загальна сума, яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача складає 896439 грн. 68 коп. Як передбачено ч. 1, 2, 3 ст.133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із ч. 1 ст.\~134\~ЦПК\~України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до вимог ч.1, 2, 3 ст. 137\~ЦПК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як передбачено ч.4 та 5 ст. 137\~ЦПК\~\~України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно ч. 4\~ст. 62\~ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Відповідно п. 1, 4 ст. 1 ЗУ Про адвокатуру та адвокатську діяльність у цьому\~Законі\~нижченаведені\~терміни\~вживаються\~в\~такому\~значенні: 1) адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 26 ЗУ Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначені підстави для здійснення адвокатської діяльності, а саме адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами,\~що посвідчують\~повноваження адвоката\~на надання\~правовоїдопомоги,\~можуть бути: 1)\~договір про\~надання правової\~допомоги; 2)\~довіреність; 3)\~ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Відповідно до\~статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5\~статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі\~\~№826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Проте представником позивача не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що чітко передбачено частиною 3 статті 137 ЦПК України. До позову, а також і в ході розгляду справи позивачем не був наданий укладений між ним та адвокатом договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), також не був наданий і детальний опис обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Враховуючи відсутність визазначених письмових доказів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог про стягнення витратна правничу допомогу. Відповідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 3 Київське РУ від 06 грудня 2023 року позивачем сплачений судоий збір в розмірі 10967 грн. 10 коп. Відповідно п.1\~ч.1,\~ч.\~2\~ст.\~7\~ЗУ Про\~судовий збір\~сплачена сума\~судового збору\~повертається за\~клопотанням особи,\~яка його\~сплатила за\~ухвалою суду\~в разі: 1)\~зменшення розміру\~позовних вимог\~або внесення\~судового збору\~в більшому\~розмірі,\~ніж встановлено\~законом. У випадках, установлених пунктом 1\~частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. Враховуючи, що сума задоволених позовних вимог, яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача складає 896439 грн. 68 коп., сума стягнення судового збору - 8964 грн. 39 коп., таким чином сума в розмірі 2002 грн. 71 коп. (10967 грн. 10 коп. 8964 грн. 39 коп.) сплачена у більшому розмірі і підлягає поверненню на користь позивача. \~

Outcome: partial