Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Кабінету Міністрів України, Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до Чернігівської обласної державної адміністрації та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Північне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державне підприємство «Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», про визнання незаконним розпорядження, скасування рішення про державну реєстрацію земельної ділянки та повернення земельної ділянки Позовні вимоги мотивує тим, що розпорядженням голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 01.06.2018 № 313 затверджено проект землеустрою та передано у власність, зі зміною цільового призначення, [PERSON] земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,1000 га, кадастровий номер 7422083900:21:309:0002, що розташована на території Деснянської селищної ради. На підставі цього розпорядження, 05.06.2018 за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку. Однак, передача зазначеної земельної ділянки у власність відбулася з порушення норм земельного та лісового законодавства, оскільки на момент видачі розпорядження, спірна земельна ділянка відносилася до земель лісогосподарського призначення та перебувала в постійному користуванні ДП «Остерське лісове господарство». Надання у власність земельних лісових ділянок для нелісогосподарських потреб, що перебувають у державній власності та знаходилися у постійному користуванні ДП «Остерське лісове господарство», а так само і зміна цільового призначення земель лісогосподарського призначення, відноситься до виключної компетенції Кабінету Міністрів України. Законодавчими нормами закріплено режимність (обмежену оборотоздатність) такої категорії земель, як землі лісового фонду та їх особливий порядок використання. При цьому жодним нормативно-правовим актом не дозволено використовувати землі лісового фонду для індивідуального садівництва. Чернігівська обласна державна адміністрація усупереч законодавчо визначеному порядку, з перевищенням наданих повноважень, надала земельну ділянку лісогосподарського призначення у власність [PERSON] для ведення індивідуального садівництва без зміни цільового призначення, вилучення з постійного користування та передбачених законом погоджень. У зв`язку з цим, прокурор просить скасувати розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації щодо передачі [PERSON] у власність спірної земельної ділянки, усунути перешкоди власнику державі у користуванні та розпорядженні даною земельною ділянкою шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язати відповідача повернути земельну ділянку. Відповідач Чернігівська обласна державна адміністрація подала відзив на позовну заяву, згідно з яким твердження позивача щодо належності наданої у власність [PERSON] земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення не відповідає дійсності. Відповідно до земельно-облікових даних за формою 6-зем, зазначена земельна ділянка обліковується як землі запасу, вид угідь: відкриті землі без рослинного покриву або з незначним рослинним покривом, у тому числі інші, форма власності державна. Передбачених Земельним кодексом України (далі ЗК України) документів щодо перебування спірної земельної ділянки постійному користуванні ДП «Остерське лісове господарство» не надано. У відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.03.2021 відсутня інформація про права інших осіб, в тому числі ДП «Остерське лісове господарство», на земельну ділянку до оформлення права власності на неї [PERSON] . Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Прокурором подано відповідь на відзив Чернігівської обласної державної адміністрації, з якого вбачається, що відповідач, проявивши розумну обачність, міг та повинен був знати про те, що спірна земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення, а не користуватися довідкою за формою 6-зем, яка станом на 26.07.2017 не могла видаватися, оскільки наказом Держстату України від 19.05.2015 № 190 наказ про затвердження форми довідки 6-зем з 01.01.2016 вже був скасований. Право користування ДП «Остерське лісове господарство» вказаною спірною земельною ділянкою посвідчується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування ДП «Остерське лісове господарство», що відповідає положенням п. 5 розділу VІІ «Прикінцеві положення» ЛК України та правовим висновкам Верховного Суду. Надання у власність земельних лісових ділянок для нелісогосподарських потреб, що перебувають у державній власності та знаходилися у постійному користуванні ДП «Остерське лісове господарство», а так само і зміна цільового призначення земель лісогосподарського призначення, відноситься до виключної компетенції Кабінету Міністрів України, а не відповідача. Відповідач Чернігівська обласна державна адміністрація подала заперечення на відповідь на відзив, згідно з яким при наданні спільної земельної ділянки у власність відповідачем використовувалася інформація Відділу Держгеокадастру в Козелецькому районі, який зазначив, що це землі запасу, відкриті землі без рослинного покриву або із незначним рослинним покривом земельна ділянка. Інформація не містила відомостей про віднесення земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення та її перебування у користуванні ДП «Остерське лісове господарство». Обласна державна адміністрація не наділена повноваженнями щодо перевірки правильності картографічних матеріалів у складі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Бредюком О.М. подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідно до інформації Відділу Держгеокадастру в Козелецькому районі, спірна земельна ділянка - це землі запасу, відкриті землі без рослинного покриву або із незначним рослинним покривом земельна ділянка. Інформація не містила відомостей про віднесення земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення та її перебування у користуванні ДП «Остерське лісове господарство». Зазначена земельна ділянка за своїми характеристиками, з урахуванням норм та стандартів, не відповідає землям сільськогосподарського призначення. Прокурором подано відповідь на відзив представника відповідача [PERSON] , згідно з яким основою обліку ведення лісів є матеріали лісовпорядкування. Право користування ДП «Остерське лісове господарство» вказаною спірною земельною ділянкою посвідчується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування ДП «Остерське лісове господарство», що відповідає положенням п. 5 розділу VІІ «Прикінцеві положення» ЛК України та правовим висновкам Верховного Суду. Фактично, земельна ділянка, передана у власність [PERSON] входить в межі лісового фонду, які перебувають у постійному користуванні ДП «Остерське лісове господарство». У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, а представник відповідача [PERSON] адвокат Бредюк О.М. просив відмовити у їх задоволенні. Інші учасники, будучи належним чином повідомленими про час, дату і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Розпорядженням голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 01.06.2018 № 313 затверджено проект землеустрою та передано у власність, зі зміною цільового призначення, [PERSON] земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,1000 га, кадастровий номер 7422083900:21:309:0002, що розташована на території Деснянської селищної ради. На підставі цього розпорядження, 05.06.2018 за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на зазначену земельну ділянку. Державну реєстрацію проведено на підставі рішення державного реєстратора Державного підприємства «Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 07.06.2018, індексний номер 41484025. Запис про право власності внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером 26505200 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.07.2020 № 217666953). З інформації ВО «Укрдержліспроект» від 07.08.2020 № 512 та доданого фрагменту публічної кадастрової карти з нанесеними межами кварталу 30 Косачівського лісництва ДП «Остерське лісове господарство» та межами земельної ділянки з кадастровим номером 7422083900:21:309:0002, вбачається, що ця земельна ділянка розташована у кварталі 30 виділ 7 Косачівського лісництва ДП «Остерське лісове господарство». Згідно з листом ДП «Остерське лісове господарство» від 17.08.2020 № 1055 погодження на вилучення та зміну цільового призначення земель лісогосподарського призначення у кварталі 30 не надавалося. Відповідно до листів ДП «Остерське лісове господарство» від 20.08.2020, Чернігівського обласного управління лісового та мисливського господарства від 21.08.2020 та планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, земельна ділянка відноситься до категорії земель лісогосподарського призначення та використовується лісгоспом для ведення лісового господарства та пов`язаних з ним послуг і облікована як вкрита лісовою рослинністю земельна лісова ділянка. Згідно з листом ДП «Остерське лісове господарство» від 08.09.2020 № 1121 площа кварталу 30 ДП «Остерське лісове господарство» по даним базового лісовпорядкування складає 51 га, у тому числі площі виділів 5 7,3 га, 6 2,4 га, 7 1,2 га. За матеріалами безперервного лісовпорядкування загальна площа земель лісогосподарського призначення ДП «Остерське лісове господарство» складала 30158,7 га. З метою приведення правовстановлюючих документів у відповідність до матеріалів лісовпорядкування державне підприємство звернулося з клопотанням до Чернігівської обласної державної адміністрації від 21.09.2020, щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки лісового фонду, за результатами розгляду якого розпорядженням Чернігівської облдержадміністрації від 30.09.2020 ДП «Остерське лісове господарство» надано дозвіл щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 15 га для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг в адміністративних межах Деснянської селищної ради. Заслухавши прокурора та представника відповідача [PERSON] адвоката Бредюка О.М., оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи із наступного. Щодо повноважень прокурора. Відповідно до п. 3 ст. 1311 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Частиною 6 зазначеної статті визначено, що під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, зокрема, звертатися до суду з позовом (заявою, поданням). Прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно. «Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається Відповідно до п. а ч. 1 ст. 13 ЗК України до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Згідно з ч. 8 ст.122 ЗК України, Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених ст. 149 цього Кодексу. Відповідно до ч. 9 ст. 149 Кодексу, Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб. Водночас, відповідно до ст. 27 ЛК України (в редакції, чинній на час подання позову), Кабінет Міністрів України у сфері лісових відносин передає у власність, надає у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», останній здійснює в межах своїх повноважень державне управління у сфері охорони та раціонального використання землі, її надр, водних ресурсів, рослинного і тваринного світу, інших природних ресурсів. Згідно із ст. 37 цього ж Закону, Кабінет Міністрів України може бути позивачем та відповідачем у судах, зокрема звертатися до суду, якщо це необхідно для здійснення його повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах як розпорядник спірних земель. На час подання позову, у відповідності до п. 1.1. Статуту ДП «Остерське лісове господарство», підприємство засноване на державній власності, було юридичною особою, здійснювало володіння, користування землею та іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності і чинного законодавства України. Ураховуючи, що спірні земельні ділянки підлягали поверненню у постійне користування ДП «Остерське лісове господарство» (на час подання позову), останнє також було наділено правом звернення з відповідним позовом до суду. Листом від 11.08.2020 прокуратурою Чернігівської області до Кабінету Міністрів України скеровано лист про надання інформації щодо обізнаності про зазначений факт вибуття земельної ділянки та вжиті заходи до її повернення. З листа Кабінету Міністрів України від 17.08.2020 вбачається, що ним не приймалися рішення про вилучення, припинення права постійного користування, зміни цільового призначення земельних ділянок з вказаними у листі прокуратури області кадастровими номерами. Водночас, стосовно вжиття заходів реагування з метою захисту порушених інтересів держави повідомлялось, що лист прокуратури надіслано до Міністерства юстиції України, Держлісагентства України та Держгеокадастру України для розгляду у встановленому порядку. Прокуратурою Чернігівської області 31.08.2020 отримано відповідь від Міністерства юстиції України про те, що у випадку звернення органами прокуратури до суду щодо повернення земельної ділянки, останніми буде забезпечено представництво інтересів Кабінету Міністрів України в судовому процесі. Повторно листом від 18.08.2020 прокуратура Чернігівської області направила лист Міністерству юстиції України щодо з`ясування його позиції щодо виявлених порушень, відповідь на який не надходила. Згідно з листом Держагентства лісових ресурсів від 08.09.2020, Держлісагентство доручило ДП «Остерське лісове господарство» та Чернігівському ОУЛМГ, вжити заходів щодо захисту майнових інтересів на земельні ділянки лісового фонду. Також, листом від 18.08.2020 прокуратурою скеровано лист на адресу Держагентства лісових ресурсів про надання інформації щодо вжитих заходів спрямованих на поновлення порушених інтересів держави, яке листом від 07.09.2020 повідомило що доручило захист інтересів ДП «Остерське лісове господарство» та Чернігівському ОУЛМГ. Чернігівська обласна прокуратура направила листи від 30.09.2020 № 15/3/1-70 та № 15/3/1-73 ДП «Остерське лісове господарство» та Чернігівському ОУЛМГ листи від 30.09.2020 № 15/3/1-70 та № 15/3/1-73, які проінформували що заходи реагування ними не вживалися. З огляду на викладене, прокурором доведено бездіяльність позивачів, як підставу для звернення прокурора з цим позовом до суду. При цьому, суд зауважує, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 вказано, що у випадку звернення прокурора з позовом до суду в інтересах держави в особі компетентного органу фактичним позивачем є держава, і саме вона набуває процесуальної дієздатності і є учасником справи. Тобто позивачем у справі за позовом прокурора є саме держава, а не конкретна особа чи орган (суб`єкт владних повноважень чи державне підприємство, які створені безпосередньо державою для реалізації своїх функцій у відповідних сферах) Визначаючи у якості позивача орган державної влади, державне підприємство, акціонерне товариство з державною часткою у статутному капіталі тощо, прокурор не здійснює захисту інтересів таких суб`єктів, а захищає порушені інтереси держави, які тісно пов`язані з діяльністю або повноваженнями таких суб`єктів. Щодо позовних вимог. Згідно зі ст. 3 ЗК України, земельні відносини, що виникають при використанні лісів, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому Кодексу. Відтак, під час застосування норм земельного та лісового законодавства при визначенні правового режиму земель лісогосподарського призначення пріоритетними є норми земельного законодавства перед лісовим. Оскільки земельна ділянка й права на неї на землях лісогосподарського призначення є об`єктом земельних правовідносин, то суб`єктний склад і зміст таких правовідносин повинні визначаються згідно з нормами земельного законодавства в поєднанні з нормами лісового законодавства в частині використання та охорони лісового фонду. Основною рисою земель лісогосподарського призначення є призначення цих земель саме для ведення лісового господарства, що за змістом ст. 63 Лісового кодексу України (далі ЛК України) полягає в здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів. Відповідно до пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Таким чином, при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України. Аналогічна правова позиція наведена у постанові судової палати у Цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-212цс14 від 24.12.2014 у справі № 21-570а14 від 27.01.2015, постанові Верховного суду у справі № 619/3263/17 від 02.09.2020 та Великої палати ВС № 488/402/16а від 23.10.2019 та №368/1158/16-ц від 30.05.2018. Виходячи із наведених законодавчих положень та відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування ДП «Остерське лісове господарство», спірна земельна ділянка перебуває в користуванні державного лісогосподарського підприємства та відноситься до земель лісового фонду. Відповідно до п. б ч. 1 ст. 164 ЗК України, складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб. Главою 22 ЗК України визначено підстави припинення прав на землю. Так, відповідно до ст. 141 ЗК України, підставами припинення права на земельну ділянку є, зокрема, добровільна відмова від права користування або її вилучення у випадках, передбачених цим Кодексом. Порядок вилучення земельних ділянок врегульовано ст. 149 ЗК України, відповідно до якої земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок здійснюється за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, ДП «Остерське лісове господарство» згоду на вилучення спірної земельної ділянки не надавало. Частиною 4 ст. 84 ЗК України установлена пряма заборона на передачу із державної у приватну власність земель лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом. Такі випадки визначені ст. 56, 57 ЗК України, ст. 12 ЛК України, якими передбачено, що громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Також ст. 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. За ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону. Відповідно до ч. 7 ст. 122 ЗК України, Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтями 149, 150 цього Кодексу. Нормою ч. 9 ст. 149 ЗК України прямо передбачено, що саме Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, зокрема, ліси для нелісогосподарських потреб. Згідно з ч. 5 ст. 27 ЛК України Кабінет Міністрів України у сфері лісових відносин передає у власність, надає у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності. За ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділені на відповідні категорії, зокрема, на землі лісогосподарського та сільськогосподарського призначення. Відповідно до ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель проводиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Спірним розпорядженням Чернігівської обласної державної адміністрації земельну ділянку надано у власність для ведення індивідуального садівництва, чим віднесено до категорії земель сільськогосподарського призначення (ст. 22 ЗК України). Згідно зі статтею 57 ЛК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища. Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок Кабінетом Міністрів України не потребує погоджень з іншими органами. Таким чином, станом на момент прийняття спірного розпорядження про надання у власність земельних лісових ділянок для нелісогосподарських потреб, що перебувають у державній власності та знаходилися у постійному користуванні ДП «Остерське лісове господарство», а так само і зміна цільового призначення земель лісогосподарського призначення, відносилося до виключної компетенції Кабінету Міністрів України. Законодавчими нормами закріплено режимність (обмежену оборотоздатність) такої категорії земель, як землі лісового фонду та їх особливий порядок використання. При цьому жодним нормативно-правовим актом не дозволено використовувати землі лісового фонду для індивідуального садівництва. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Чернігівська обласна державна адміністрація, усупереч законодавчо визначеному порядку, не маючи на те повноважень, надала земельну ділянку лісогосподарського призначення у власність [PERSON] для ведення індивідуального садівництва без зміни цільового призначення, вилучення з постійного користування та відповідних погоджень, у зв`язку з чим відповідне спірне розпорядження відповідача слід визнати незаконним та скасувати. При цьому суду зауважує, що у постанові від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що у спорах стосовно земель лісогосподарського призначення, прибережних захисних смуг, інших земель, які перебувають під посиленою правовою охороною держави, остання, втручаючись у право мирного володіння відповідними земельними ділянками з боку приватних осіб, може захищати загальні інтереси у безпечному довкіллі, непогіршенні екологічної ситуації, у використанні власності не на шкоду людині та суспільству (ч. 3 ст. 13, ч. 7 ст. 41, ст. 50 Конституції України). Ці інтереси реалізуються, зокрема, через цільовий характер використання земельних ділянок (статті18,19, пункт «а» ч.1 ст. 91 ЗК України), які набуваються лише згідно із законом (стаття 14 Конституції України). Заволодіння приватними особами такими ділянками всупереч чинному законодавству, без належного дозволу уповноваженого на те органу може зумовлювати конфлікт між гарантованим статтею 1 Першого протоколу до Конвенції правом цих осіб мирно володіти майном і правами інших осіб та всього суспільства на безпечне довкілля. З огляду на викладене загальний інтерес у контролі за використанням земельної ділянки за цільовим призначенням для гарантування безпечності довкілля та непогіршення екологічної ситуації у цій справі переважає приватний інтерес у збереженні земельної ділянки у власності. У силу об`єктивних, видимих природних властивостей земельної ділянки, відповідачі, проявивши розумну обачність, могли та повинні були знати про те, що ця ділянка належить до земель лісогосподарського призначення (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 372/2180/15-ц, від 22.05.2018 у справі № 469/1203/15-ц та від 30.05.2018 у справі № 469/1393/16-ц). З метою забезпечення реальної та безперешкодної можливості держави реалізувати усі правомочності власника щодо спірної земельної ділянки із кадастровим номером 7422083900:21:309:0002, підлягають усуненню перешкоди у користуванні нею шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та здійсненої на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності [PERSON] на цю ділянку. Крім того, зважаючи, що земельна ділянка вибула з володіння власника поза його волею, вона підлягає поверненню. При цьому, її слід повернути Державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України», оскільки ДП «Остерське лісове господарство» та його правонаступник ДП «Чернігівське лісове господарство» ліквідовані, а правонаступником останнього є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України». \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з Чернігівської обласної державної адміністрації та [PERSON] на користь Чернігівської обласної прокуратури понесені витрати на сплату судового збору по 3405 грн. з кожного. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved