Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

13 жовтня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про визнання виконавчого напису № 5965 від 29.11.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчук Володимиром Вікторовичем про стягнення заборгованості в розмірі 48 627,62 грн таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі заяви ТОВ «ДЕБТ ФОРС» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником, де [PERSON] виступає як заінтересована особа, позивачу стало відомо, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Клітченко О. А. перебуває виконавче провадження, відкрите на підставі\~ виконавчого напису про стягнення із нього на користь відповідача заборгованості. Однак жодних повідомлень про вчинення виконавчого напису чи відкриття виконавчого провадження, а також письмових вимог від відповідача про усунення порушення зобов`язання позивач не отримував. Виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки відповідачем не було надано приватному нотаріусу доказів підтвердження направлення позивачу письмової вимоги про повернення боргу за кредитним договором, оскільки позивач таку вимогу не отримував, що виключає безспірність заборгованості. Так, на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, оскільки [PERSON] не мав викладеної у заяві заборгованості, тим більше у договорі не було передбачено права відступлення права вимоги, іншого сторонами не доведено. Крім цього, кредитний договір не був нотаріально посвідчений, що унеможливлює звернення ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до приватного нотаріуса з метою вчинення виконавчого напису. Вважає, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не мав документів, передбачених Переліком документів, на підставі яких стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, а тому нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису. Таким чином, враховуючи, що заборгованість позивача не є безспірною,\~ що\~ свідчить\~ про вчинення виконавчого напису з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», позивач прохає визнати виконавчий напис № 5965 від 29.11.2019 року таким, що не підлягає виконанню. 06 листопада 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» зазначив, що доводи позивача не заслуговують на увагу та спростовуються тим, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої. Нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Зазначає, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Вказує, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих доказів. Враховуючи викладене, представник відповідача прохає відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29 листопада 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. Позивач, [PERSON] та його представник, адвокат Літвінова І. С, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, однак остання подала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Представник відповідача, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Разом із тим подав до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. В клопотанні зазначив, що до позовної заяви не подано належних та допустимих доказів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок адвокату. З урахуванням зазначеного, прохав відмовити позивачу в стягненні витрат на правничу допомогу. Третя особа, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчук В. В, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв. Третя\~ особа,\~ приватний\~ виконавець\~ виконавчого\~ округу\~ м. Києва Клітчен- ко О. А, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомляла. Заяв про відкладення розгляду справи та письмових пояснень по суті позову не подавала. Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Судом установлено, що 29 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчук Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5965, про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість в розмірі 48 627,62 грн. 16 грудня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко О. А. на підставі заяви стягувача про примусове виконання виконавчого напису № 5965, виданого 29.11.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Колейчик В. В, відкрито виконавче провадження № 60885807, про що винесено постанову про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 48 627,62 грн (а.с. 14-15). Про існування на цей час виконавчого провадження про стягнення із [PERSON] боргу підтверджується відомостями із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (а.с. 16-17). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №3425-ХІІ виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборго- ваності або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно- правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону «Про нотаріат»). Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Отже, встановлена законом процедура стягнення боргу підставі виконавчого напису нотаріуса не вважається дотриманою (виконана), якщо боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) ори- гінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. При цьому, ст. 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Отже, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правовий висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц, у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2020 року у справі №674/918/17). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Наявні в матеріалах цивільної справи Договір № 15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 15.02.2023 року, разом з реєстром прав вимог та Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором відступлення прав вимоги, Договір № 11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 11.05.2023 року разом з реєстром прав вимог та Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором відступлення прав вимоги (а.с. 18-25), не свідчить про безспірність заборгованості та її існування як такої на момент вчинення виконавчого напису. Належним чином завірену копію нотаріально посвідченого кредитного договору суду не надано. При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що [PERSON] має безспірну заборгованість перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за кредитним договором № 630157088, а також, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису дійсно належним чином переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню з [PERSON] за спірним виконавчим написом, зокрема належним чином завірений кредитний договір, з відміткою про його нотаріальне посвідчення, а також про розмір заборгованості та термін її сплати, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 5965, вчиненого 29.11.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчук В. В. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору за подання позовної заяви до суду. При цьому, суд враховує те, що позивач як військовослужбовець звільнений від сплати судового збору, а тому із відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, у розмірі, визначеному ЗУ «Про судовий збір». Разом з тим, клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правову допомогу суд не бере до уваги, оскільки стороною позивача не заявлялись вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката.

Outcome: approved