Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Позивачза первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору дарування та договору купівлі-продажу квартири недійсними та застосування реституції, мотивуючи його тим, що 23 квітня 1983 року зареєстрував шлюб із [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ). Однак сімейне життя не склалося і рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06 грудня 2012 року шлюб було розірвано. Під час шлюбу, 09 березня 1995 року, у спільну сумісну власність було набуто трикімнатну квартиру [ADDRESS] (стара адреса), нова адреса [ADDRESS] . Дана квартира була зареєстрована на дружину [PERSON] [PERSON] . При зверненні до суду з позовною заявою про розподіл вищезазначеної квартири позивачу стало відомо, що вищезазначена квартира [INFO] подарована доньці [PERSON] . Згоди на дарування квартири позивач не давав, заяв в нотаріальній конторі не підписував, доручення на відчуження вищезазначеної квартири іншим особам не давав. 11 квітня 2019 року відповідачка [PERSON] продала в тому числі і частину квартири позивача [ADDRESS] -Подільському [PERSON] за значно зниженою ціною, а саме 250\~068,00 грн. Про дану обставину позивачу стало відомо в листопаді 2019 року з відзиву [PERSON] на позовну заяву про розподіл майна подружжя. Враховуючи вище викладене позивач просить визнати причини пропуску строку позовної давності поважними та поновити строк, визнати недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] (стара нумерація [ADDRESS] , посвідчений 08 жовтня 1997 року державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори Кориняк Л.М., зареєстрований в реєстрі за №1-1679. Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 11 квітня 2019 року посвідчений приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Анцут Л.М., зареєстрованого в реєстрі №447. Застосувати двосторонню реституцію, повернувши квартиру [ADDRESS] у власність [PERSON] . Стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~визнання особи\~добросовісним набувачем мотивуючи тим, що оспорюваний договір купівлі-продажу квартири був укладений на підставі титульного права власності виниклого ще 08.10.1997 року, у неї як у добросовісного набувача не виникало сумнівів у доброчесності даної угоди. Тому просить суд визнати її добросовісним набувачем за договором купівлі-продажу квартири від 11.04.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 14.01.2020 у даній справі за первісним позовом відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 01.06.2020 об`єднано первісний та зустрічний позов та закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 16.09.2020 провадження в даній цивільній справі було зупинено, в зв`язку з призначенням судової почеркознавчої експертизи.. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 01.10.2020 провадження в даній цивільній справі було поновлено, в зв`язку з неявкою сторін по справі за викликом до суду для відібрання зразків почерку та підпису, та ненадання на вимогу суду вільних, умовно-вільних та експериментальних зразків почерку та підпису. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 03.12.2020 провадження в даній цивільній справі було зупинено, в зв`язку з призначенням судової почеркознавчої експертизи. 14.01.2021 до суду надійшло клопотання експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за вих. №19/102/8-3/3/315 від 12.01.2021 про надання необхідних документів та відібрання експериментальних та вільних зразків підпису. Ухвалою суду від 18.01.2021 у даній справі підготовче провадження поновлено для вирішення клопотання експерта. 01.04.2021 до суду надійшло повідомлення Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за вих. №19/102/8-3/3/5835 від 30.03.2021 про залишення ухвали без задоволення. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 23.06.2021 провадження в даній цивільній справі було зупинено, в зв`язку з призначенням судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 21.01.2022 провадження в даній цивільній справі було поновлено. 19.04.2022 до суду надійшло клопотання представника [PERSON] - адвоката Голубенка О.В. про відхилення висновку експерта та призначення повторної почеркознавчої експертизи. З висновками експерта не погоджується, в зв`язку з їх необґрунтованістю. Просить клопотання задовольнити, відхилити висновок експерта від 28.12.2021 та призначити у справі повторну почеркознавчу експертизу. Обґрунтовуючи своє клопотання адвокат Голубенко О.В. зазначає, що проведена експертиза здійснена з порушенням методики проведення такої експертизи в зв`язку з цим висновки по ній експертом зроблені невірно, відбір підписів здійснено з порушенням вимог законодавства поза межами судового засідання та з порушенням порядку їх відбору. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 23.05.2023 в задоволенні клопотання представника відповідача за первісним позовом\~ [PERSON] - адвоката Голубенка О.В. про відхилення висновку експерта та призначення повторної почеркознавчої експертизи відмовлено. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] первісний позов підтримали та просили його задовольнити, в задоволенні зустрічного позову - відмовити. Крім того, подав відзив на зустрічну позовну заяву, де зазначив, що не визнає заявлені в зустрічній позовній заяві вимоги, оскільки спірне майно у вигляді квартири [ADDRESS] вибуло з його власності поза його волею, шляхом безпідставного відчуження його спочатку по договору дарування від 08 жовтня 1997 року на той час дружиною позивача [PERSON] - доньці [PERSON] , яка [INFO] продала спірну квартиру [PERSON] . Зазначає, що власник з дотриманням ст.387 та 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] первісні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні. Крім того, відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позов, де зазначила, що [PERSON] є її спільною донькою з позивачем. Позивач був обізнаний про факт дарування доньці квартири в 1997 році та дав згоду на те. Тому пропустив строк позовної давності та не навів причин поважності пропуску. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки на час звернення до суду з цим позовом у [PERSON] відсутнє право власності на квартиру, яка є предметом спірного договору дарування, тобто відсутня умова застосування ст. 727 ЦК України - збереженість майна за обдаровуваним. Також вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена лише однією стороною до іншої сторони недійсного правочину. Позивач стороною оскаржуваних договорів не був. Положення ч.1 ст.216 ЦК України не можуть застосовуватися як підстави позову про повернення переданого на виконання недійсного правочину майна, яке було відчужене третій особі. Договір дарування квартири від 08.10.1997 року між [PERSON] та [PERSON] та договір купівлі - продажу від 11.04.2019, відбулися з дотриманням чинного законодавства. Вважає, що позивачем при зверненні до суду не доведено правових підстав для визнання договору дарування та договору купівлі-продажу квартири недійсним та застосування реституції. Відповідач за первісним та зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки до суду не повідомила. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, де просила провести розгляд справи у її відсутність, зустрічний позов підтримала у повному обсязі, у задоволенні первісного позову [PERSON] просила відмовити. В судовому засіданні судовий експерт Тальянчук Л.С. пояснила, що вона проводила судову почеркознавчу експертизу по даній справі. Висновки по результатах проведення експертизи викладенні нею в висновку експерта та відповідають дійсності. Заслухавши учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, пояснення експерта, дослідивши матеріали справи та матеріали інвентарної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги слід задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з таких підстав: Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (складеного російською мовою), « [PERSON] » та « [PERSON] » уклали шлюб 23 квітня 1983 року, прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с.29, т.1). Згідно договору купівлі-продажу від 09 березня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2-679, квартира [ADDRESS] була зареєстрована за [PERSON] (а.с. 19, 20, т.1). Згідно архівного витягу Могилів-Подільської міської ради з протоколу засідання 5 сесії 22 скликання від 12 травня 1995 року, вул. Дзержинського перейменована на вул. Стависька (а.с.31, т.1). Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06 грудня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.28. т.1). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.22, т.1). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, [PERSON] 30 жовтня 1993 року уклала шлюб із [PERSON] , прізвище після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с.21, т.1). Згідно договору дарування від 08 жовтня 1997 року, посвідченого Могилів-Подільською міською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1679, [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.11, 199-204, т.1). Згідно довідки квартального комітету №150 від 09.10.2019, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10, т.1). Відповідно до ч.1\~ст.60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується\~ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до\~ст. 65 СК України\~дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] , як на підставу недійсності правочину посилався на те, що на його вчинення не було його нотаріальної засвідченої згоди як другого співвласника у спільному сумісному майні подружжя відповідно до ч. 1\~ст. 60 Сімейного кодексу України. Відповідно до\~ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 369 ЦК України\~співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч.1 ст. 388 ЦК України, власник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі.\~ Згідно заяви [PERSON] до Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори, останній дає свою згоду на дарування [PERSON] квартири [ADDRESS] . Дана заява посвідчена підписом державного нотаріуса (а.с.204, т.1). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно висновку експерта від 28.12.2021 №СЕ-19/102-21/16962-ПЧ, підпис від імені [PERSON] на письмовій заяві Могилів Подільській міській державній нотаріальній конторі за вхідним 219 від 08.10.1997 про надання згоди на дарування гр. [PERSON] квартири [ADDRESS] виконаний не гр. [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису гр. [PERSON] . Підпис від імені [PERSON] на письмовій заяві Могилів-Подільській міській державній нотаріальній конторі за вхідним 219 від 08.10.1997 про надання згоди на дарування гр. [PERSON] квартири [ADDRESS] виконаний гр. [PERSON] (а.с.231-239, т.2). З огляду на те, що при укладенні вищезазначеного договору дарування квартири [ADDRESS] , дарувальником не було надано письмової нотаріально посвідченої згоди [PERSON] , як другого з подружжя та співвласника на таке дарування спільного сумісного майна, цей договір був вчинений із порушенням вимог ч. ч. 1, 4\~ст. 203 ЦК України, а тому підлягає визнанню недійсним. \~ \~ \~ \~ Згідно договору купівлі-продажу квартири від 11 квітня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 447, [PERSON] продала [PERSON] квартиру [ADDRESS] за 250\~068,00 грн. (а.с.12-14, т.1), що підтверджується витягом з реєстру (а.с.15,т.1) та копією нотаріальної справи (а.с.161-198, т. 1). Згідно звіту про незалежну оцінку квартири [ADDRESS] , ринкова вартість даної квартири складає 412613,00 грн. (а.с.16-18, т.1). На підтвердження правомірності дій [PERSON] , як добросовісного набувача та доказів, що вказують на зміну цільового використання об`єкту нерухомого майна остання надала копію містобудівних умов та обтяжень; копію договору про пайову участь в розвитку інфраструктури м. Могилева-Подільського; розрахунок розміру пайової участі у розвитку інфраструктури міста; копію зареєстрованої декларації про готовність до експлуатації торгово-офісного приміщення ( а.с.110-112, 113-119, т.1). Щодо вимоги позивача про застосування наслідків недійсного правочину, суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. За змістом частин першої та другої\~статті 216 ЦК України\~правовими наслідками недійсності правочину є реституція (основний наслідок) та відшкодування збитків (додатковий наслідок). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Тлумачення\~статті 216 ЦК України\~свідчить, що слід відмежовувати правові наслідки недійсності правочину і правові наслідки виконання недійсного правочину; до правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Окрім цього якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною; правові наслідки виконання двостороннього недійсного правочину охоплюють собою двосторонню реституцію; законом можуть бути встановлені особливі умови застосування наслідків визначених в\~статті 216 ЦК\~України або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Отже, наслідками недійсності правочину є поновлення сторін у початковому становищі (двостороння реституція), тобто взаємне повернення переданого за недійсним правочином, яке може застосовуватися лише тоді, коли майно, передане за правочином, залишається у його сторони. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша\~статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. Метою проведення реституції є відновлення між сторонами такого собі «status quo» у фактичному та правовому становищі, що існував до вчинення правочину, шляхом, так би мовити, абсолютного знищення юридичного значення будь-яких дій, що вчинялися суб`єктами - учасниками недійсного правочину. Також ухвалюючи рішення суду в цій справі, судом також враховується, що у відповідності до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.\~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.\~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Поряд з цим, суд не погоджується із твердженням відповідача за первісним позовом [PERSON] та її представника щодо пропуску позивачем строку позовної давності. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч.1\~ст.256 ЦК України). В силу положень ст.\~257,\~261 ЦК України,\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно положень п. 5 ч. 2 ст.\~258, ст.\~728 ЦК України\~до вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність в один рік. Суд вважає, що оскільки встановлено, що про укладення оспорюваних договорів позивач дізнався лише в жовтні 2019 року з відзиву [PERSON] (а.с.7-9, т.1), суд приходить до переконання, що строк позовної давності ним не пропущений, а відповідно відсутні підстави відмови у задоволенні первісного позову з цих підстав. Доказів про те, що [PERSON] було відомо про факт дарування з дружиною спірної квартири своїй доньці учасники процесу суду не надали. На підставі викладеного вище, суд вважає, що є підстави для задоволення первісного позову, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, беручи до уваги, що позовні вимоги за первісним\~позовомпідлягають задоволенню повністю, з відповідачів слід стягнути на користь позивача в рівних частинах судовий збір за подання позову, що становить 4126,00 грн., а саме: по 1375,33 грн. з кожного.

Outcome: approved