Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Позивач просить визначити місце проживання 11-річної доньки [PERSON] з ним, адже після розірвання шлюбу з відповідачкою доньку залишили проживати з матір`ю, проте з 2018 року дитина проживає з ним і він створив усі необхідні умови. У відповідачки інша сім`я. Він не перешкоджає матері дитини спілкуватися з нею, приймати участь у її вихованні, вона інколи відвідує дочку, неодноразово пропонувала доньці проживати з нею, але та не погодилася. З таким вибором дитини відповідачка по справі не хоче миритися. Отже, існує невизначеність щодо місця проживання малолітньої дочки [PERSON] , що безпосередньо впливає саме на інтереси дитини. Просить стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати зі сплати судового збору. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 27.09.2023 ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 15.11.2023 витребувано в Органу опіки та піклування Дубенської міської ради висновок про доцільність визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , що надійшов до суду 30.11.2023. Учасники просять розглядати справу без їх участі. При цьому, відповідач [PERSON] згідно заяви від 20.11.2023 повідомила суд, що не заперечує проти визначення місця проживання доньки [PERSON] з батьком. Відповідач позов визнає і згідно ч.4 ст. 200, ч.1 ст. 223 ЦПК України вирішує справу в підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Батьками [PERSON] , [INFO] , є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , які перебували в шлюбі з 24.02.2021 та до набрання законної сили рішенням Дубенського міськрайонного суду від 09.06.2015 про його розірвання. Згідно цього рішення дитину [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 3-4). Позивач [PERSON] разом з донькою [PERSON] , [INFO] , проживають в квартирі [ADDRESS] в задовільних умовах і укладена декларація 27.01.2020 з лікарем [PERSON] . Вказане підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 25.07.2023, що складений комісією ССД Дубенської міської ради, довідкою амбулаторії №3 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Дубенської міської ради від 08.09.2023, а також копією паспорта [PERSON] [NUMBER] з відміткою про місце реєстрації та дітей. (а.с. 7-8, 10-12). [PERSON] , [INFO] , навчається у 6-В класі Дубенського ліцею №8 Дубенської міської ради; що підтверджується довідкою навчального закладу №66/01-31 від 04.09.2023 (а.с. 9). [PERSON] має постійне місце роботи: працює оператором лінії у виробництві харчової продукції цеху нарізки сиру з 10.04.2021 згідно наказу №27-к від 09.04.2021, що підтверджується довідкою ПАТ «Дубномолоко» від 23.08.2023 №26. [PERSON] під спостереженням лікарів психіатра та нарколога не перебуває згідно довідки КНП «Міська поліклініка» Дубенської міської ради №48 від 13.09.2023 (а.с. 5-6). Згідно письмового висновку органу опіки та піклування Дубенської міської ради №4246/05-02-29/23 від 29.11.2023, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 24.11.2023, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] з батьком [PERSON] (а.с. 41-43). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо. Ст. 157 СК України передбачено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. За ч.2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ч.1,2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків о виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. За ч.3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років, зокрема, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивач довів суду, що дитина фактично проживає з ним, навчається в навчальному закладі, а також укладено декларацію з лікарем саме за місцем проживання батька. Позивач має самостійний дохід, компрометуючих даних немає. Відповідач позов визнає. Орган опіки і піклування теж вважає, що в інтересах дитини проживати з батьком. Враховуючи, що юридично місце проживання дитини визначено з матір`ю, а фактично дитина проживає з батьком і її побут вже влаштований, суд, приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, задовольняє позовні вимоги. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України документально підтверджені витрати зі сплати судового збору (а.с.13) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 141, 157, 160-161 СК України та

Outcome: approved