Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

18.09.2023 позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Сацик Р.В., звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів його (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину, сторони разом не проживають, син знаходиться на утриманні позивача. Ухвалою судді від 24 жовтня 2023 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.18). В призначене судове засідання сторони не з`явились, подали заяви, відповідно до яких представник позивача позов підтримує відповідач позов визнає, просили проводити розгляд справи без їх участі. Дослідивши подані заяви, суд прийшов до висновку, що є усі підстави для задоволення уточнених позовних вимог та ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2011 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб (а.с.10). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с.11. Як стверджує позивач, що відповідачем не оспорюється, неповнолітній син проживає разом позивачем та знаходиться на її утриманні. Ця обставина також підтверджується Актом обстеження житлового побутових умов від 06 вересня 2023 року (а.с.12). Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідно до вище ведених вимог чинного законодавства позивач має право на отримання аліментів від відповідача на утримання неповнолітнього сина. Відповідач є особою працездатного віку, згідно з поданою заявою визнає, що може сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі - частка його заробітку (доходу). Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України підтягають стягненню з дати звернення позивача до суду та до досягнення дочкою сторін повноліття. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 1073 гривні 60 копійок, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду. В зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору, а також з урахуванням вимог ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням відповідачем позову, 50% судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved