Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~У листопаді 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 13 жовтня 2001 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №197. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки і суперечки, сімейні стосунки припинено, проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, спільного господарства не ведуть, тому позивач прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, не заперечує проти винесення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час та слухання справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши та дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 13 жовтня 2001 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували в відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №197. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки і суперечки, сімейні стосунки припинено, шлюб носить формальний характер, фактично їх сім`я розпалася, спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved