Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Банк) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.04.2021 р. станом на 04.04.2023 р. у розмірі 31 298,78 грн., посилаючись на те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов`язань за зазначеним договором. [PERSON] своєї позиції щодо предмета спору у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив. Судом з`ясовано, 02.04.2021 р. [PERSON] підписав анкету-заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (далі - Заява) (а. с. 31 - 32). Як вбачається з Заяви, її підписанням [PERSON] на підставі статті 634 Цивільного кодексу України приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг Банку, що розміщені у мережі Інтернет за адресою: http://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання Заяви, погодився з тим, що ця Заява разом з Умовами та правилами надання банківський послуг складають договір про надання банківських послуг. 23.09.2021 р. [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, наданий Банком, який містить, зокрема, інформацію щодо основних умов кредутиування, орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядку повернення кредиту, а також інші умови, у тому числі - щодо наслідків прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (33 - 37). Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зважаючи на наведене, Суд вважає, що між Банком та [PERSON] було укладено договір від 02.04.2021 р. про надання банківських послуг, у тому числі - кредитний договір. Як вбачається з виписки з рахунку за договором № б/н за період з 04.01.2020 р. по 06.04.2023 р., [PERSON] отримував від Банку кредитні кошти, у тому числі - починаючи з 02.04.2021 р. (а. с. 12 - 28). Разом з тим, з цього ж розрахунку вбачаться, що [PERSON] отримував він Банку кредитні кошти і раніше, а саме - починаючи з 04.01.2020 р., та станом на 02.04.2021 р. мав заборгованість у розмірі 8 475,65 грн. У позові Банк просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.04.2021 р., у тому числі - заборгованість за період з 04.01.2020 р. по 02.04.2021 р. у розмірі 8 475,65 грн., при цьому будь-якого обґрунтування, на яких підставах до складу заборгованості, яку він просить стягнути, увійшла заборгованість за період з 04.01.2020 р. по 02.04.2021 р. у розмірі 8 475,65 грн., тобто заборгованість, яка виникла до укладення кредитного договору № б/н від 02.04.2021 р., Банк не обґрунтовує, та доказів на підтвердження цих обставин, не подав, так само як і не навів, з поданням доказів, будь-якого обґрунтування, на яких підставах (зокрема, за яким договором) у [PERSON] виникла заборгованість за період з 04.01.2020 р. по 02.04.2021 р. у розмірі 8 475,65 грн. За таких обставин Суд вважає, що включення до заборгованості [PERSON] за кредитним договором № б/н від 02.04.2021 р. заборгованості, яка виникла до укладення цього договору, у розмірі 8 475,65 грн. є безпідставним. Наявність заборгованості у [PERSON] за кредитним договором № б/н від 02.04.2021 р. з період з 02.04.2021 р. по 04.04.2023 р. підтверджується випискою з рахунку за договором № б/н за період з 04.01.2020 р. по 06.04.2023 р. (а. с. 12 - 28), її розмір становить 22 823,13 грн. (31 298,78 грн. - 8 475,65 грн.) Доказів, які б це спростовували, [PERSON] не подав. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку, що позов Банку підлягає частковому задоволенню, а саме - на його користь з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором № б/н від 02.04.2021 р. станом на 04.04.2023 р. у розмірі 22 823,13 грн. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь Банку у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 1 957,18 грн. (сплачений за подання позову судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а. с. 6, 7).

Outcome: approved