Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

03 жовтня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що 28 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №R52110142678В, згідно якого останній отримав кошти в розмірі 156 400 гривень, із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 18% річних. В якості забезпечення виконання зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів відповідачем був укладений договір застави, згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки "Ford Mondeo", тип - легковий седан, 2011 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузову, рами) VIN- [NUMBER] , що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ВРЕВ м.Свердловська, Луганської області 27 жовтня 2011 року, та, відповідно договору застави транспортного засобу R521110142678В від 28 листопада 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №2580. Починаючи з 29 липня 2014 року відповідач припинив виконувати свої зобов`язання за кредитним договором. 08 липня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №220615нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло права нового кредитора до відповідача [PERSON] за кредитним договором №R52110142678В від 28 жовтня 2011 року. У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором, ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" звернулося до Біловодського районного суду Луганської області з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет застави - вищезазначений транспортний засіб, 11 березня 2016 року судом ухвалене заочне рішення, яким були задоволені позовні вимоги позивача. Судом, 15 червня 2016 року було видано виконавчий лист №408/5929/15-ц на виконання вказаного заочного рішення суду, щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а саме: передати предмет застави - автотранспортний засіб, однак, в зв`язку з тим, що відповідач проживає на ТОТ України, рішення суду залишається невиконаним. У подальшому, 29 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №R52110142678В від 28 жовтня 2011 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс». 09 січня 2020 року ухвалою Біловодського районного суду Луганської області було замінено стягувача у виконавчому провадженні на правонаступника ТОВ "ФК"Довіра та Гарантія" - ТОВ "ФК"Прайм Альянс". Таким чином, на даний час усі права кредитора за вказаним кредитним договором належать позивачу. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором за ним утворилася заборгованість у розмірі 196 144,77 гривень, яку було відступлено банком до ТОВ "ФК"Прайм Альянс". У відповідності до ст.625 ЦК України, відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних, що становить 4 127,40 гривень, та, з урахуванням індексу інфляції, що становить 63 419,81 гривень. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 196 144,77 гривень та судовий збір по справі в сумі 2 942,17 гривень. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд їх задовільнити, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада України" за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позовну заяву не надав, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність не надходило. Згідно ст.280 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 28 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №R52110142678В, згідно якого останній отримав кошти в розмірі 156 400 гривень, із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 18% річних. В якості забезпечення виконання зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів відповідачем був укладений договір застави, згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки "Ford Mondeo", тип - легковий седан, 2011 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузову, рами) VIN- [NUMBER] , що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ВРЕВ м.Свердловська, Луганської області 27 жовтня 2011 року, та, відповідно договору застави транспортного засобу R521110142678В від 28 листопада 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №2580. Починаючи з 29 липня 2014 року відповідач припинив виконувати свої зобов`язання за кредитним договором. 08 липня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №220615нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло права нового кредитора до відповідача [PERSON] за кредитним договором №R52110142678В від 28 жовтня 2011 року. У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором, ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" звернулося до Біловодського районного суду Луганської області з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет застави - вищезазначений транспортний засіб, 11 березня 2016 року судом ухвалене заочне рішення, яким були задоволені позовні вимоги позивача. Судом, 15 червня 2016 року було видано виконавчий лист №408/5929/15-ц на виконання вказаного заочного рішення суду, щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а саме: передати предмет застави - автотранспортний засіб, однак, в зв`язку з тим, що відповідач проживає на ТОТ України, рішення суду залишається невиконаним. У подальшому, 29 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №R52110142678В від 28 жовтня 2011 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс». 09 січня 2020 року ухвалою Біловодського районного суду Луганської області було замінено стягувача у виконавчому провадженні на правонаступника ТОВ "ФК"Довіра та Гарантія" - ТОВ "ФК"Прайм Альянс". Таким чином, на даний час усі права кредитора за вказаним кредитним договором належать позивачу. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором за ним утворилася заборгованість у розмірі 196 144,77 гривень, яку було відступлено банком до ТОВ "ФК"Прайм Альянс". Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідність до ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заявлених вимог ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» надано розрахунок заборгованості, яка склалась у позичальника [PERSON] за кредитним договором №R52110142678В від 28 жовтня 2011 року. Згідно даного розрахунку заборгованість становить 196 144,77 гривень, та складається з наступного: 110 124,77 гривень заборгованість за тілом кредиту; 18 472,79 заборгованість по відсотках; 4 127,40 гривень - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 63 419,81 гривень - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту, станом на 27 жовтня 2015 року. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Згідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved