Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

ЖБК «Авіатор-14» звернулося до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на балансі й обслуговувані і ЖБК «Авіатор-14», який надає житлово-комунальні послуг згідно з Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про кооперацію» та з урахуванням положень Статуту ЖБК «Авіатор-14». В квартирі [ADDRESS] мешкають відповідачі. На відповідачів як на споживачів житлово-комунальних послуг покладається обов`язок сплачувати своєчасно спожиті житлово-комунальні послуги та належно виконувати договірні зобов`язання та вимог Статуту ЖБК «Авіатор-14» як уповноважених осіб Житлового будівельного кооперативу «Авіатор-14». На виконання умов вищевказаного Договору, ЖБК «Авіатор-14» свої зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг виконав повністю. Відповідачі своїх зобов`язань за Договорами належним чином не виконують. Відповідачі, що зареєстровані за адресою: [ADDRESS] не здійснюють оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, в результаті чого у відповідачів виникла заборгованість перед ЖБК «Авіатор-14» за період з серпня 2018 року по 01.08.2023 року у розмірі 9 723,71 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01.08.2023 загальна заборгованість відповідачів перед ЖБК «Авіатор-14» за період з 01.04.2018 по 01.08.2023 становить 11 240,27 грн., яка складається із: - заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги - 9 723,97 грн.; - 3 % річних (сума боргу * 3% / 365 днів * кількість днів прострочки) - 301,37 грн.; - інфляційних витрат за період з 01.04.2018 по 01.08.2023 -1 215,18 грн. Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та Указу Президента України, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан на всій території України. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» визначено, що нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням - заборонено. Тому, у розрахунку заборгованості позивач не здійснював нарахування - інфляційних витрат, 3 % річних за неналежне виконання зобов`язань по оплаті житлово-комунальних послуг перед ЖБК в період воєнного стану в Україні 3% річних та інфляційні витрати нараховано виключно до лютого 2022 року. Просив суд: стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь Житлово-будівельного кооперативу «Авіатор-14» суму заборгованості станом на 01.08.2023 у розмірі 11 240,27 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684,00 грн. та суму витрат на правничу допомогу у розмірі 1 400,00 грн. Ухвалою суду від 04.10.2023 справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачкою 1 [PERSON] було подано відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що відповідачка позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник позивача подав відповідь на відзив. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Надав суду додаткові письмові пояснення. Відповідачка 1 [PERSON] у судовому засіданні не визнала позовні вимоги, підтримала доводи зазначені у відзиві на позов, просила відмовити у задоволенні позову. Надала додаткові письмові пояснення. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. У судовому засіданні встановлено, та підтверджено копіями відповідних документів, що власницею квартири [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 15.11.2006, виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 09.11.2006 № 2081-С. Відповідно до облікової картки зареєстрованих осіб, виданої ЖБК «Авіатор-14», у квартирі розташованій за адресою: [ADDRESS] зареєстровані власники: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, згідно з інформації щодо реєстрації місця проживання особи з Єдиного державного демографічного реєстру № 253192 від 03.10.2023 [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У жовтні 2023 року ЖБК «Авіатор-14» порушило перед судом питання про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка станом на 01 серпня 2023 року становить11 240,27 грн., з яких 9 723,097 грн. основного боргу, 1 215,18 грн. - інфляційної складової, 301,37 грн. - 3% річних. Отже правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У свою чергу, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна -встановити дійсні обставини справи. Згідно із ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статті 64, 68 ЖК України визначають обов`язок наймача та членів його сім`ї своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, а також солідарну відповідальність за зобов`язаннями, що виникають під час користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Відтак, вказані норми не можуть застосовуватись при вирішенні питання про стягнення заборгованості за комунальні послуги, які надані власникам квартир приватного житлового фонду. Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. п. 4, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року № 572, власник житла та наймач квартири зобов`язаний за рахунок власних коштів оплачувати всі витрати, пов`язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Власники та наймачі квартир зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, обов`язок по сплаті заборгованості за надані житлово-комунальні послуги має бути покладено на відповідачку 1 - [PERSON] , як власницю квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , а підстави для стягнення заборгованості з відповідачки 2 - [PERSON] відсутні. Заперечуючи проти позову, відповідачка 1 посилається на те, що вона сплачує за отримані житлово-комунальні послуги та внески за утримання будинку і прибудинкової території але за тарифами в розмірі, який діяв до необґрунтованого і незаконного прийняття тарифів позивачем. При цьому відповідачка 1 спростовує правильність розрахунку заборгованості виконаного позивачем належними та допустимими доказами, згідно яких розрахунок заборгованості, наданий позивачем є необґрунтованим та завищеним. Крім того, з наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] , [ADDRESS] перед ЖБК «Авіатор-14» за спожиті житлово-комунальні послуги неможливо визначити розмір боргу за кожну послугу, що надавалась відповідачці, фактично нараховані позивачем і сплачені відповідачкою кошти за певні послуги. Наданий позивачем документ є бухгалтерським документом, а не розрахунком заборгованості. Отже, суд критично ставиться до наданих позивачем доказів, оскільки вони не містять обґрунтованого розрахунку боргу відповідачки. Зважаючи на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, суд вважає, що за наведених обставин, позивачем не доведена обґрунтованість його заявлених позовних вимог, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачкою не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed