Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства та зобов`язання вчинити дії. Обґрунтовуючи заяву вказує, що вона з 2019 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , з яким у неї були відносини як чоловіка та дружини, мали спільний бюджет та вели домашнє господарство, піклувались один про одного. З 2019 року вони тимчасово спільно проживали в Республіці Польща (м. Варшава), де у них [INFO] народився син [PERSON] . У повному витязі з актового запису про народження дитини [NUMBER] , а саме у графі 2 Дані про батьків, батьком зазначено « [PERSON] », прізвище дитини зазначено « [PERSON] ». Дане свідоцтво видано Відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Прушкув, Республіка Польща (Мазовецьке воєводство). В подальшому повернувшись в Україну, вони спільно проживали у м. Львові та 28.09.2021 ними було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У зв`язку з реєстрацією шлюбу вона змінила прізвище на « [PERSON] ». З лютого місяця 2022 року, [PERSON] перебував на службі в Збройних Силах України та вході ведення бойових дій загинув в Краматорському районі Донецької області. Встановлення факту батьківства відносно малолітнього сина необхідно їй для внесення відповідних змін до актового запису про народження та на підставі поновленого актового запису про народження, отримання нового свідоцтва. Просить заяву задоволити. Від представника заінтересованої особи 13.11.2023 надійшов лист про те, що заявницею не надано жодних доказів того, що законодавством іноземної держави встановлено інший порядок внесення змін до актових записів, відмінний від передбаченого законодавством України. Додатково наголошує, що 24.05.1993 року підписано Договір між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, дата ратифікації 04.02.1994 року, дата набуття чинності 14.08.1994 року. Заявниця в судовому засіданні підтримала заяву. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви лише в частині встановлення факту батьківства. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Отже, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , 28.09.2021 зареєстрували шлюб у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що зроблений актовий запис №371 та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Як вбачається з Повного витягу з актового запису про народження виданого 22.02.2021, номер актового запису: 1421021/00/AU/2021/884444 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Прушкув Мазовецьке воєводство, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначено: батько - « [PERSON] », мати - « [PERSON] ». Довідкою військової частини [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] в період з 19.07.2022 по 04.01.2023 та з 14.01.2023 по [INFO] брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Донецькій області, м. Краматорськ, Лиманська МТГ, н.п. Ямполівка. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено актовий запис №1367. В матеріалах справи міститься висновок експерта від 17.04.2023 №СЕ-19/114-23/3894-ДБ, згідно якого [PERSON] може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] . Ймовірність даної події складає 99,9999%. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СКУ, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст. 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно зі ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. В пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Зазначене кореспондується з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки це відповідатиме інтересам дитини. Відтак суд приходить до висновку, що заява в частині встановлення факту батьківства [PERSON] підлягає задоволенню. Крім цього, заявниця просить зобов`язати Франківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) поновити актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , внести зміни до поновленого актового запису в частині інформації про батька та в частині інформації про прізвище дитини, а також видати свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] на підставі поновленого актового запису про народження із внесеними змінами. З приводу даних вимог заяви, суд зазначає наступне. Згідно з частиною другою статті 49 ЦК України актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. В матеріалах справи міститься Повний витяг з актового запису про народження виданого 22.02.2021, номер актового запису: 1421021/00/AU/2021/884444, який видано Відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Прушків Мазовецьке воєводство (Республіка Польща), згідно якого 24.01.2021 народився [PERSON] , батьками якого зазначено: батько - « [PERSON] », мати - « [PERSON] ». Згідно пункту 2.28 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 за №55/18793 (далі - Правил), у разі якщо актовий запис цивільного стану, до якого необхідно внести зміни у зв`язку з усиновленням, скасуванням усиновлення, визнанням усиновлення недійсним, визнанням та встановленням факту батьківства, материнства, а також доповненням і виправленням відомостей, що в ньому містяться, було складено компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок внесення змін, відмінний від передбаченого законодавством України, або неможливості його направлення органами іноземної держави (стихійне лихо, військові дії тощо), що підтверджується відповідними документами, актовий запис цивільного стану попередньо поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Про поновлення актового запису цивільного стану та внесення до нього відповідних змін повідомляється компетентному органу іноземної держави. Згідно п.5 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», у разі якщо актовий запис цивільного стану, до якого необхідно внести зміни у зв`язку з усиновленням, скасуванням усиновлення, визнанням усиновлення недійсним, визнанням та встановленням факту батьківства, материнства, а також доповненням і виправленням відомостей, що в ньому містяться, було складено компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок внесення змін, відмінний від передбаченого законодавством України, актовий запис цивільного стану попередньо поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Про поновлення актового запису цивільного стану та внесення до нього відповідних змін повідомляється компетентному органу іноземної держави. Судом встановлено, що 24.05.1993 року підписано Договір між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, дата ратифікації 04.02.1994 року, дата набуття чинності 14.08.1994 року. Заявником не надано суду належних та допустимих доказів того, що законодавством іноземної держави, а саме Республіка Польща встановлено інший порядок внесення змін, відмінний від передбаченого законодавством України, або неможливості направлення актового запису цивільного стану, до якого потрібно внести зміни органами іноземної держави. Відтак виходячи з положень Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» такий актовий запис повинен бути попередньо поновлений відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Положеннями ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально. Заява про поновлення актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення. Згідно ч.5 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», у разі якщо втрачено актовий запис цивільного стану, складений компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок поновлення, відмінний від передбаченого законодавством України, актовий запис цивільного стану поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Про поновлення актового запису цивільного стану повідомляється компетентному органу іноземної держави. Згідно п.3.3 Правил, 3.3. поновлення актових записів цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої було складено актовий запис; одного з батьків неповнолітнього (малолітнього); піклувальника неповнолітнього та опікуна малолітнього; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви. Пунктом 3.13 Правил визначено, що у разі якщо втрачено актовий запис цивільного стану, складений компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок поновлення, відмінний від передбаченого законодавством України, а також у разі якщо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану від компетентних органів іноземної держави неможливо (відповідь не надходить тривалий час, стихійне лихо, військові дії тощо), що підтверджується відповідними документами, актовий запис цивільного стану поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Відтак заявником не надано доказів втрати актового запису, який складено компетентним органом іноземної держави. Крім цього, суд вважає за необхідне наголосити, що поновлення актових записів цивільного стану органами реєстрації актів цивільного стану проводиться як досудове вирішення зазначеного питання, якщо факт реєстрації підтверджується відповідними документами. Пунктом 1.15. розділу І «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» передбачено, що відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку. Згідно другого речення абз. 2 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» інші вимоги не можуть розглядатись у провадженні про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Тобто, відмова органу державної реєстрації актів цивільного стану у поновленні актового запису про народження може бути оскаржена до суду лише шляхом подання позову, в якому відповідачем по справі буде відповідний державний орган, до повноважень якого входить поновлення актового запису про народження. Виходячи з системного аналізу положень законодавства, ввраховуючи, що вказаний актовий запис не складався органами державної реєстрації актів цивільного стану України, а компетентним органом іноземної держави, а саме Республіки Польща, заявницею не надано доказів втрати актового запису, а також те, що суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення, та вирішувати питання, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог в частині зобов`язання заінтересованої особи внести зміни до актового запису та його поновлення. Щодо вимоги заявниці про видачу свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] на підставі поновленого актового запису про народження із внесеними змінами, суд звертає увагу, що дана вимога є похідною, а відтак також задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed