Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Заявник [PERSON] ,\~в особі\~представника [PERSON] ,\~який діє\~на підставі\~ордеру на\~надання правничої\~(правової)\~допомоги серії\~АІ №\~1455057\~від 06\~вересня 2023\~року,\~звернулась до\~Жовтневого районного\~суду міста\~Запоріжжя з\~заявою про\~встановлення факту,\~що має\~юридичне значення,\~в якій\~заявник просить\~суд встановити факт, що на підставі заповіту, посвідченого 02.03.2020 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чичековою Г.С., зареєстрованого в реєстрі за №118, спадкоємцем 1/2 всього майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, у тому числі 1/2 коштів, які знаходяться на рахунках у банківській установі ABLV (Латвійська Республіка), є його донька [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстраційного обліку: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , паспорт громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] , виданий 04.09.2017 року). В обґрунтування заявлених вимог у заяві зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на його майно, в тому числі кошти, що перебувають на рахунку у банківській установі ABLV (Латвійська Республіка). Спадкоємцями за заповітом є доньки померлого [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємцями було подано заяви при прийняття спадщини та у подальшому отримано свідоцтва про право на спадщину відносно частини спадкового майна. Свідоцтва про право на спадщину відносно коштів, що перебувають на рахунку у банківській установі ABLV (Латвійська Республіка), [PERSON] не отримувала. Представник заявника вказує, що за законодавством Латвійської Республіки в подібного роду випадках спадкоємцю необхідно подати офіційний документ органу державної влади тієї країни, в якій відкривалася спадщина за померлою особою, або рішення суду такої країни. Також зазначає про те, що спадкова справа перебуває на тимчасово окупованій території, приватний нотаріус, у якої вона перебувала у володінні, призупинила діяльність та не знаходиться нині в Україні, отримати свідоцтво про право на спадщину, яке б стало достатнім підтвердженням для отримання спадщини в Латвійській Республіці, не видається за можливе. Відтак, єдиною можливістю для отримання успадкованих коштів [PERSON] є відповідне судове рішення. У зв`язку з викладеним представник заявника змушений звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження (а.с.59). У судове засідання заявник [PERSON] , а також її представник [PERSON] не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи (а.с.60, 61, 63, 64), при цьому представником заявника додано до матеріалів справи заяву, в якій він просить суд провести судовий розгляд справи у його відсутність та відсутність заявника, заяву просить задовольнити у повному обсязі (а.с.78-79). Заінтересована особа [PERSON] , будучи також належним чином повідомлена про дату, час і місце слухання справи, до судового засідання не з`явилась (а.с.65, 66, 68), при цьому надіслала на адресу суду заяву, в якій просить суд провести судовий розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує, заперечень щодо її задоволення не має (а.с. 77). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини по справі, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами даної цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 12.11.2021 року Бердянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердянському районі Запорізької області Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції України. (а.с. 11). Після його смерті відкрилась спадщина. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1218 ЦК України) Так, 11.06.2020 року приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Коноваловою О. В. було заведено спадкову справу №50/2020 після померлого [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , що підтверджується архівною довідкою наданою завідувачем Запорізького обласного державного нотаріального архіву Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кибальною Т.М. від 27.09.2022 року (а.с. 16-17). Факт спадкових відносин між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтверджується повідомленням, виданим приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Коноваловою О. В. (а.с. 13), а також відповіддю начальника відділу з питань нотаріату у Запорізькій області Управління нотаріату Олексія Долгополова від 15.09.2022 року № 11893/06.3/06.3-11 (а.с. 14-15). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно до ч.3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ч. 1,3 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За правилами ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Враховуючи положення ч.ч. 1,2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Отже, у зв`язку з викладеним, [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] , кожна з яких успадкувала по частині усього спадкового майна, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося. Представник заявника вказує, що встановлення даного факту необхідно [PERSON] для реалізації спадкових прав на кошти, що знаходяться у банківській установі, зареєстрованій на території Латвійської Республіки. На підтвердження наявності зазначеного спадкового майна представником [PERSON] надано до суду лист банку (а.с. 20) та юридичний висновок фахівця в галузі права Латвійської Республіки [PERSON] від 04.10.2023 року (а.с. 52-55). Законом України «Про нотаріат», Положенням про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Правилами ведення нотаріального діловодства та іншими нормативно-правовими актами України передбачено можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за Формою №17 Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що видається для підтвердження права на спадщину, яка знаходиться за кордоном. Проте, свідоцтво за Формою №17 видається виключно для пред`явлення на території тих держав, з якими Україною не укладено міжнародного договору про правову допомогу. 23.05.1995 року між Україною та Латвійською Республікою було укладено Договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах, який Україна підписала 23.05.1995 року, ратифікувала 22.11.1995 року, та який вступив в силу для України з 12.07.1996 року. Крім того, 01.03.1954 року було прийнято Гаазьку конвенцію з питань цивільного процесу, яку Україна, яка є однією із республік та правонаступником колишнього СРСР, підписала 28.10.1966 року, ратифікувала 28.05.1967 року, та яка вступила в силу для України з 26.07.1967 року. Зазначена конвенція діє на даний час та є чинною нормою українського законодавства. У свою чергу Латвійська Республіка приєдналася до конвенції 15.12.1992 року, ратифікувала її 15.07.1993 року, та вона вступила в силу для Латвії з 12.09.1993 року. Таким чином, між Україною та Латвійською Республікою укладено міжнародні договори про правову допомогу, що, в свою чергу, унеможливлює видачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом за Формою №17. Як зазначає представник заявника [PERSON] , за законодавством Латвійської Республіки в подібного роду випадках спадкоємцю необхідно подати офіційний документ органу державної влади тієї країни, в якій відкривалася спадщина за померлою особою, або рішення суду такої країни. На підтвердження зазначеного представником заявника [PERSON] було надано до суду юридичний висновок фахівця в галузі права Латвійської Республіки [PERSON] від 04.10.2023 року (а.с. 52-55). Крім того, як вбачається з наданої представником заявника копії відповіді начальника відділу з питань нотаріату у Запорізькій області Управління нотаріату Олексія Долгополова від 15.09.2022 року № 11893/06.3/06.3-11 (а.с. 14-15), наказом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 08.04.2021 № 205/7 приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Коновалової О.В. припинена з 08 квітня 2021 року у зв`язку зі смертю нотаріуса. На виконання вимог статті 30-1 Закону України «Про нотаріат» всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Коновалової О.В. передані на зберігання до Запорізького обласного державного нотаріального архіву. З наданої завідувачем Запорізького обласного державного нотаріального архіву Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кибальною Т.М. від 27.09.2022 року архівної довідки (а.с. 16-17) вбачається, що спадкова справа, заведена приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Коноваловою О.В., до майна померлого [PERSON] перебуває у тимчасовому користуванні приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Пузанової Н.А. згідно акту № 290 від 14 липня 2021 року. Відповідно до вимог частин другої та третьої статті 29-1 Закону України «Про нотаріат», враховуючи введення в Україні воєнного стану приватний нотаріус Пузанова Н. А. за наданою до міжрегіонального управління заявою зупинила нотаріальну діяльність з 04 квітня 2022 року. Договір про заміщення з іншим приватним нотаріусом Пузановою Н.А. не укладався, у зв`язку із відсутністю реальної можливості під час дії воєнного стану. Згідно ч. 1 ст. 318 ЦПК України, заявник у своїй заяві зобов`язаний зазначити який факт він просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Отже, встановлення факту того, що [PERSON] є спадкоємцем майна, яке залишилося після смерті [PERSON] (в тому числі коштів на рахунку у іноземній банківській установі) необхідно заявниці для належної реалізації спадкових справ на кошти, які знаходяться на рахунку у банківській установі, зареєстрованій на території Латвійської Республіки, а іншим способом зробити це за поточних умов неможливо та чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, встановлення факту має для заявниці юридичне значення, що підтверджено відповідними письмовими доказами. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником були обґрунтовані обставини, на які вона посилалась як на підстави своїх вимог, підтверджуються наявними у справі документами та узгоджуються із викладеним у заяві. Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність, зазначених у положеннях ст. 315, 319 ЦПК України, підстав для встановлення даного факту та задоволення заяви. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved