Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Орган опіки та піклування Вільшанської селищної ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 09 червня 2023 року о 08 год. 30 хв. до служби у справах дітей Вільшанської селищної ради зателефонувала жителька смт. Вільшанка, яка повідомила, що приблизно о 23-й годині до неї прийшов малолітній сусід [PERSON] , 2017 року народження, та попросився переночувати у неї, оскільки його мати [PERSON] перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а він її дуже боїться у такому стані. Також дана особа повідомила, що таке відбувається вже неодноразово, [PERSON] часто ночує у сусідів, поки мати розпиває алкогольні напої. Сама ж [PERSON] майже постійно знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, а її малолітній син блукає вулицями без нагляду. З квітня 2020 року малолітній [PERSON] , 2017 року народження, перебуває на обліку в Службі у справах дітей Вільшанської селищної ради як такий, що проживає у складних життєвих обставинах у зв`язку зі схильністю матері дитини до вживання спиртних напоїв та неналежним виконанням нею своїх батьківських обов`язків. Протягом перебування родини на обліку з [PERSON] проводилась профілактична та роз`яснювальна робота з приводу зміни її поведінки та належного виконання нею батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, однак це не дало ніякого результату. Згідно з характеристикою, наданою на [PERSON] виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради №766 від 14.06.2023, вона систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно свого малолітнього сина та зловживає алкогольними напоями. У листі Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Вільшанської селищної ради від 14.06.2023 за №119 вказано, що при відвідуваннях родини [PERSON] матері неодноразово вказувалося щодо виховання та ставлення до малолітнього [PERSON] , про неналежне виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків. На всі зауваження [PERSON] не реагувала. У листі від 14.06.2023 за №11813/112-2023 від Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області вказано, що в період з 2021 по 2023 роки надійшло 10 заяв та повідомлень, пов`язаних з [PERSON] , стосовно вживання нею алкогольних напоїв, вчинення домашнього насильства та неналежним виконанням своїх батьківських обов`язків. Наведені вище факти свідчать про те, що [PERSON] не лише неналежно виконує свої батьківські обов`язки, а ще й своєю поведінкою створила загрозу для життя та здоров`я свого малолітнього сина. На підставі викладеного, просить відібрати від матері [PERSON] малолітню дитину [PERSON] без позбавлення батьківських прав, передати малолітнього [PERSON] виконавчому комітету Вільшанської селищної ради Кіровоградської області як органу опіки та піклування для подальшого влаштування, та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 23 червня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 21 липня 2023 року. 21 липня 2023 року підготовче засідання відкладено на 15 серпня 2023 року за клопотанням представника позивача. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 15 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06 вересня 2023 року. 06 вересня 2023 року розгляд справи не проводився. Судове засідання перепризначено на 26 жовтня 2023 року. 26 жовтня 2023 року розгляд справи відкладено на 16 листопада 2023 року у зв`язку з неявкою сторін. 16 листопада 2023 року за клопотанням представника позивача оголошено перерву у судовому засідання до 30 листопада 2023 року. Представник позивача, органу опіки та піклування виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Кіровоградської області Ярута Н.М. в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що вже тривалий час не вживає алкогольні напої, працює та отримує заробітну плату, бажає виховувати сина та піклуватися про нього, а тому просила не відбирати його у неї. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження, виданого 30 травня 2017 року Вільшанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Батьками у вказаному свідоцтві зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно з довідкою про склад сім`ї, виданою Вільшанською селищною радою Кіровоградської області 14 червня 2023 року за №765, [PERSON] , 1993 року народження, зареєстрована в [ADDRESS] , до складу її сім`ї входить син [PERSON] , 2017 року народження (а.с.16). Відповідно до довідки-характеристики від 14 червня 2023 року за №766, [PERSON] за час проживання на території Вільшанської селищної ради до відповідальності селищною радою не притягувалася. Скарг від сусідів та жителів селища не надходило. Відповідно до інформації, наданої Голованівським районним відділом поліції, відносно [PERSON] неодноразово складалися адміністративні протоколи, де зазначалося, що вона систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно малолітнього сина, [PERSON] , 2017 року народження, та зловживає спиртними напоями (а.с. 15). Згідно з копією листа Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Вільшанської селищної ради від 14 червня 2023 року №119, при відвідуванні сім`ї [PERSON] у складі фахівця із соціальної роботи Терцентру, завідувача у справах дітей виконавчого комітету Вільшанської селищної ради та інспектора з питань ювенальної превенції Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, матері неодноразово було вказано про необхідність зміни ставлення до малолітньої дитини [PERSON] та про її неналежне виконання своїх батьківських обов`язків. На всі зауваження [PERSON] не реагувала (а.с. 17). Відповідно до характеристики [PERSON] , [INFO] , виданої 14.06.2023 Вільшанським закладом дошкільної освіти (ясла-сад) «Колосок» загального розвитку Вільшанської селищної ради за №18, [PERSON] зарахований до Вільшанського закладу дошкільної освіти (ясла-сад) «Колосок» з 01.04.2019. З часу вступу до дошкільного закладу хлопчик відвідує дитячий садок. Зі слів вихователя дитина має високий рівень розвитку. Під час організації навчально-виховної діяльності дитина активна, відповідає впевнено на поставлені запитання. До дитячого садочка [PERSON] приводить та забирає тільки бабуся (а.с.19). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 09 червня 2023 року за №68, було проведено обстеження умов проживання житла, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні. Кімнати повністю умебльовані проте занедбані. [PERSON] перебуває в стані сильного алкогольного сп`яніння. Гарячого харчування немає (а.с.21). Згідно з висновком органу опіки та піклування Вільшанської селищної ради Кіровоградської області від 16 червня 2023 року №01-21/167/1, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини прийнято рішення вважати доцільним відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав (а.с. 22-23). Відповідно до рішення виконавчого комітету Вільшанської селищної ради від 09 червня 2023 року за №84, вирішено негайно відібрати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з виникненням загрози життю та здоров`ю дитини. Малолітнього [PERSON] влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] строком на 3 місяці з можливістю продовження терміну перебування дитини в сім`ї патронатного вихователя до 6 місяців (а.с.14). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є патронатним вихователем, її вихованцем є [PERSON] . Зазначає, що дитина була вилучена у той період, коли мати [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння, і це вплинуло на дитину, протягом перших двох тижнів він перебував у складному емоційному стані, мав проблеми зі сном. Вона неодноразово спілкувалася із відповідачем щодо шкідливого впливу вживання алкоголю останньою на емоційний стан її сина. Неодноразово мали місце випадки, коли вона привозила [PERSON] на зустріч із матір`ю, але остання або не відчиняла двері, або перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що [PERSON] хоче та прагне бачитися з матір`ю, йому бракує спілкування з нею, однак коли вона п`яна він її боїться. Зазначає, що дитина гарно розвинена, жодних проблем із розвитком не має. Дитина часто говорить про маму, коли вона не вживає алкогольні напої, та про бабусю. Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. За змістом частини першої статті 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц (провадження №14-327цс18). Під час судового розгляду встановлено, що ситуація, в якій опинилася відповідач, не є невиправною і може бути змінена на краще внаслідок докладання нею зусиль щодо активного виконання батьківського обов`язку - виховання дитини та її матеріального забезпечення. Разом з цим, позивачем не доведено, а матеріали справи не містять доказів умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та реальності загрози для життя та здоров`я дитини, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком, а тому з урахуванням якнайкращих інтересів дитини та з огляду на відсутність виключних підстав для відібрання малолітнього [PERSON] від матері [PERSON] , суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав. Проте, суд вважає за необхідне попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дитини [PERSON] та покласти на орган опіки та піклування Вільшанської селищної ради Кіровоградської області контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків відносно дитини [PERSON] . У разі неналежного виконання батьківських обов`язків вживати заходи реагування відповідно до законодавства України. Враховуючи те, що позовні вимоги про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав не підлягають задоволенню, тому у задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed