Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

[PERSON] , за участю заінтересованих осіб - Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М., [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та проживання однією сім`єю. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , після чого відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого увійшли 2/3 частини житлової квартири за адресою: [ADDRESS] . Батько заявника [PERSON] помер ще [INFO] . У встановлений законом строк [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. із заявою про прийняття спадщини за померлою матір`ю. Однак, приватним нотаріусом заявнику було роз`яснено, що померла [PERSON] не є його рідною матір`ю. Як виявилося рідною матір`ю заявника була [PERSON] , 1942 року народження, яка померла ще [INFO] . 13.06.1965 року батько заявника [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , яку заявник завжди вважав рідною матір`ю. Таким чином, батьки заявника [PERSON] та [PERSON] протягом всього життя приховували від [PERSON] той факт, що [PERSON] не є його рідною матір`ю, про що сам заявник дізнався тільки після смерті останньої. У заявника також був рідний брат [PERSON] , який народився від шлюбу [PERSON] та [PERSON] , однак, він помер [INFO] , за вісім днів до смерті матері. Таким чином, заявник [PERSON] є єдиним спадкоємцем. Заявник також вказує на те, що все життя [PERSON] проживала разом з ним. Спочатку сам заявник проживав з нею як її син, а 2012 року, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я мачухи, він забрав її проживати до себе, де вона жила до її смерті. Вони проживали як однак родина, вели спільне господарство, вели спільний бюджет. Заявник турбувався про [PERSON] , дбав про її здоров`я, підтримував матеріально та морально, любив як рідну матір. Оскільки, спори відносно спадщини та кола спадкоємців після смерті [PERSON] відсутні, однак, оформити належні спадкові права заявнику не надається за можливим, просить суд задовольнити дану заяву, та ухвалити рішення, яким встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є мачухою [PERSON] , а також встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю не менше п`яти років до відкриття спадщини, а саме до [INFO] . Представник заявника [PERSON] в останнє судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила суд провести розгляд справи за її відсутності. Однак, у попередньому судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у заяві. Просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є мачухою [PERSON] , а також встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю не менше п`яти років до відкриття спадщини, а саме до [INFO] . Заінтересована особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій просила суд провести розгляд даної справи за її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в останнє судове засідання не з`явилася подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності. Однак, у попередньому судовому засіданні дану заяву підтримала, просила суд її задовольнити та пояснила, що вона є рідною донькою заявника [PERSON] та, як вона завжди вважала, рідною онукою померлої [PERSON] . [PERSON] зазначила суду, що після смерті бабусі для неї стало великою несподіванкою виявлення того, що її бабуся [PERSON] , насправді не є її рідною бабусею, оскільки не є рідною матір`ю її батька. Її батько [PERSON] також не знав про цей факт, оскільки батьки йому ніколи про це не розповідали. Також [PERSON] пояснила, що у її батька був рідний брат [PERSON] , який вже помер. [PERSON] завжди проживала із її батьком як з рідним сином, вони були справжньою родиною, [PERSON] турбувався про неї як про матір, матеріально допомагав, підтримував на старості років. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він є сусідом заявника [PERSON] та його товаришем. Також він добре знав його матір [PERSON] , яка близько 10 років проживала з ним в одній квартирі. Все життя [PERSON] вважав [PERSON] своєю матір`ю, вони проживали сім`єю як син та мати, піклувалися один про одного, вели спільне господарство. Останні роки перед смертю [PERSON] хворіла і [PERSON] її часто відводив до лікаря, піклувався про її здоров`я. Коли мати померла, [PERSON] йому розповів, що він дізнався про те, що вона не його мати і тепер він змушений доводити факт спільного проживання. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є керуючим ОСН «Нова Слободка», яка створеною такою як ОСББ. Свідок добре знайома із родиною [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , яка померла у 2021 році. Свідок підтвердила той факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю більше 10 років. Свідок неодноразово видавала [PERSON] різного роду довідки, які були потрібні його матері. Проте, що [PERSON] не приходиться заявнику матір`ю їй відомо не було. Завжди всі знали, що вони приходяться один одному матір`ю та сином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 13.09.1960 року. Так, згідно вказаного Свідоцтва про народження батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] . Мати заявника [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 14.04.1964 року. 13.06.1965 року батько заявника [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] (Свідоцтво про одруження Серії [NUMBER] ), від якого народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Згідно приписів ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Таким чином, заявник [PERSON] виріс у родині, до складу якої входили батько - [PERSON] , мачуха - [PERSON] та брат - [PERSON] . По справі встановлено, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2003 року), після чого відкрилася спадщина на його майно, яке згідно наявних у матеріалів справи копії свідоцтв по право на спадщину за законом успадкувала його дружина [PERSON] [INFO] помер брат заявника [PERSON] (Свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 23.08.2021 року). Судом встановлено, що заявник [PERSON] після смерті брата прийняв у спадщину належну останньому 1/3 частку житлової квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Свідоцтва про право спадщину за законом від 23.09.2022 року. [INFO] померла мачуха заявника [PERSON] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 01.09.2021 року), після чого відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого увійшли 2/3 частини житлової квартири за адресою: [ADDRESS] . 24.01.2022 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. із заявою про прийняття спадщини за померлою матір`ю, на підставі чого була заведена Спадкова справа № 111/2021. Суд констатує, що на виконання вимог ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 10.08.2023 року про витребування доказів, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. було надано до суду копію Спадкової справи № 111/2021 до майна [PERSON] , померлої [INFO] . Дослідивши матеріали спадкової справи судом встановлено, що станом на 09.03.2022 року до складу спадкоємців померлої [PERSON] входять [PERSON] та [PERSON] . Згідно листа № 251/02-14 від 04.08.2023 року приватним нотаріусом Лічман І.М. заявнику було роз`яснено, що для видачі йому Свідоцтва про право на спадщину за законом йому необхідно надати родинних та інших відносин із спадкодавцем [PERSON] . Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Обґрунтовуючи дану заяву заявник вказував на те, що батьки заявника [PERSON] та [PERSON] протягом всього життя приховували від [PERSON] той факт, що [PERSON] не є його рідною матір`ю, про що сам заявник дізнався тільки після смерті останньої. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю. Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною в абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» за № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справа про спадкування» - при вирішення спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Із наявної в матеріалах справи Довідки від 07.08.2023 року, виданою ОСН «Нова Слободка» вбачається, що [PERSON] , 1941 року народження, проживала разом із [PERSON] , [INFO] , з адресою: [ADDRESS] з 2012 року по день смерті та вели спільне господарство. Даний факт також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, у судовому засіданні встановлено та доведено заявником, що спадщину за померлою мачухою [PERSON] , заявник [PERSON] прийняв фактично, так як проживав з нею однією сім`єю останні дев`ять років до дня її смерті, а саме з 2012 року до [INFO] . Враховуючи наявність законних підстав вважати, що заявник з 2012 року по день смерті мачухи [PERSON] , померлої [INFO] , постійно проживали разом однією родиною та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , то необхідним є встановлення факту їх спільного проживання однією сім`єю. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Вимогами частини першої статті 316 ЦПК України передбачено те, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Із наявної в матеріалах справи копії Паспорта громадянина України Серії [NUMBER] , виданого Хаджибеївським ВМ Суворовського РВ ОМУУМВС України в Одеській області слідує, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. Відповідно до діючого законодавства заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, котрі мають право на спадщину, проте, не мають відповідних документів, котрі підтверджують кровний зв`язок із померлим, або у цих документах була допущена помилка яку не можна виправити позасудовим шляхом. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Вивчивши наявні в справі докази та проаналізувавши вищезазначені факти, суд дійшов висновку про доведеність заявником того факту, що [PERSON] з 2012 року по день смерті мачухи [PERSON] , померлої [INFO] , постійно проживали разом однією родиною та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . Встановлення даного юридичного факту необхідно заявнику для подальшого оформлення спадщини. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved