Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , за участю третіх осіб: П`ятої львівської державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Магировської О.В., Львівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що у його батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] була рідна сестра [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно [PERSON] є рідною тіткою [PERSON] . Позивач стверджує, що за життя [PERSON] його сім`я підтримувала з нею родинні відносини, телефонували одне одному, інколи приїжджали її навідувати. [PERSON] зазначає, що відносини з [PERSON] більше підтримували його батьки, до смерті [PERSON] , тобто до 2014 року, спілкувались із покійною більш тісно. Після смерті батька з [PERSON] більше спілкувалась мати позивача [PERSON] , [INFO] . Також, позивач зазначає, що [PERSON] неоднаразово приїжджала до його сім`ї у м. Фастів, залишалась гостювати на декілька днів, що підтверджується спільними фотознімками. [PERSON] стверджує, що на початку 2020 року його мати, яка є особою з інвалідністю другої групи почала сильно хворіти, постійно перебувала в лікарнях, їй проводили цілий ряд досліджень, операцію, що підтверджується доданими до заяви копіями медичних документів, у зв`язку з чим він змушений був постійно бути біля неї. Крім того, в даний період по всій території України був оголошений карантин, оскільки його мати похилого віку та є особою з інвалідністю другої групи та важко хворіє, тому перебувала в особливій зоні ризику зараження хворобою Ковід-19, тому фактично він не виходив на вулицю, аби не спровокувати та не заразити вказаною хворобою матір. Позивач вважає, що зважаючи на такі обставини він фізично в період з 2020 року не міг приїхати у м. Львів, щоб навідати рідну тітку [PERSON] , чи дізнатись, як у неї справи. На зв`язок [PERSON] вже не виходила і додзвонитись до неї було не можливо. Позивач стверджує, що про смерть [PERSON] йому стало відомо лише у вересні 2022 року. [PERSON] зазначає, що у зв`язку з тим, що його мати хворіє важкою хворобою, він змушений був доглядати і доглядає її на даний час, а також, в Україні були введені особливі карантинні обмеження в цей період, в подальшому введення військового стану на всій території України зв`язку із російською агресією, він не мав змоги приїхати до Львова раніше, щоб дізнатись про стан здоров`я [PERSON] . Вважає, що причини пропуску ним шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього, як спадкоємця на вчинення таких дій. Також, позивач зазначає, що покійну знав з дитинства, однак зважаючи на певні неточності у документах, з метою успадкування майна після смерті [PERSON] , він змушений звернутись до суду, також і для встановлення факту, що він є рідним племінником [PERSON] , оскільки у свідоцтві про смерть [PERSON] [NUMBER] та паспорті громадянина України, вказана дата її народження - [INFO] , в той час як у свідоцтві про народження [PERSON] , помилково вказана невірна дата народження - [INFO] [PERSON] вважає, що доказом того, що він дійсно є племінником [PERSON] , є те, що у свідоцтві про народження його батька [PERSON] та у свідоцтві про народження [PERSON] відомості про їх батьків співпадають, що є доказом того, що вони були рідними братом та сестрою, а він відповідно є рідним племінником [PERSON] . Враховуючи наведене просить позов задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 01.12.2022 року відкрито загальне судове провадження у справі. Також, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 01.12.2022 року заяву представника позивача - адвоката Ситника Сергія Олександровича про вжиття заходів забезпечення позову, задоволено та накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , яка є безпосереднім предметом спору. 17.01.2023 року представниця відповідача [PERSON] - адвокат Приндота У.Г. подала до суду відзив на позовну заяву. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15.06.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах позовної заяви, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, зазначив, що він не знав позивача та його матір. Квартиру він купив. Зазначив, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту перебування з [PERSON] у родинних відносинах. Щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, то оскільки [PERSON] померла [INFO] , то строк на прийняття спадщини сплив 10.10.2020 року. Жодних заяв у нотаріальну контору щодо прийняття спадщини [PERSON] у вказаному проміжку часу не подавалось. З позовом до суду [PERSON] звернувся із пропуском більше ніж у два роки строку на подання відповідної заяви. Вважає, що жодної поважної причини пропуску строку на подання заяви на прийняття спадщини не навів. Карантинні обмеження діяли в України з березня 2020 року по серпень 2020 року в той час як строк на прийняття спадщини був з квітня по жовтень 2020 року. Також, вважає, що хвороба матері позивача не є перешкодою для подання заяви про прийняття спадщини поштою чи через свого представника оформивши відповідну довіреність. Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. Представник третьої особи П`ятої львівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вирішення спору залишає на розсуд суду. Треті особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Магировська О.В. та представник Львівської міської ради у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Фастів, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а. с. 12/. З медичної документації долученої до матеріалів справи вбачається, що мати позивача [PERSON] тривалий час хворіє та є особою з інвалідністю ІІ групи /а. с. 17-31/. З листа Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 29.11.2022 року №661/22.33-04 вбачається, що відносно [PERSON] , [INFO] , наявний актовий запис про народження №30 від 11.11.1938 року, складений Виконавчим комітетом Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області, її батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відносно [PERSON] , [INFO] , наявний актовий запис про народження №20 від 21.10.1947 року, складений Виконавчим комітетом Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області, її батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] ) /а. с. 134/. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] /а. с. 13/. З свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] квартиру [ADDRESS] /а. с. 101/. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 25.02.2021 року вбачається, що квартиру [ADDRESS] [PERSON] продав [PERSON] /а. с. 99/. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обставини заявника про те, що [PERSON] є рідним племінником [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позовну вимогу про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити. Окрім цього, згідно з ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з п.24 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду України 26.09.2012 року у справі №6-85цс-12 зазначається, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду України від 6 лютого 2013 року у справі 6-167цс12, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийнята спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Враховуючи наведене суд вважає, що причини пропуску строку на прийняття спадщини наведені позивачем є поважними. Оскільки заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, суд вважає за можливе визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовну вимогу про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід задовольнити та визначити позивачу додатково три місяці для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved