Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом у якому зазначає, що 11.04.2017 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинив виконавчий напис № 2111, за яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 31705,82 грн. З вказаним виконавчим написом позивач не погоджується, вважає, що приватний нотаріус вчинив виконавчий напис з порушенням діючого законодавства, а саме: без дотримання вимог ч.1 ст. 88 ЗаконуУкраїни «Про нотаріат», п.3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та б ч.2 п. 1 Переліку документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України від 29.06.1999 року № 1172, на підставі документів, що не свідчили про безспірність заборгованості, узгодження з позивачем неустойки (штрафів) не було та вимоги заявлені понад загальну і спеціальну давність. Вказує, що згідно оскаржуваного виконавчого напису проводиться стягнення за кредитним договором № MKZRRU02950054. Однак, позивач вчасно погасив заборгованість за отримані ним кредитні кошти. Відтак розмір суми заборгованості є надуманим, а з розрахунку суми заборгованості не зрозуміло чому і коли саме виникла заборгованість. Отже, питаня дійсного розміру заборгованості, нарахування цього розміру, складові заборгованості у вигляді тіла кредиту та відсотків є спірним питанням. Крім того, до складу заборгованості включена сума пені (штрафу), однак, її розмір встановлений неправильно. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф є різновидом неустойки. До вимог про стягнення штрафу, відповідно до п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК України застосовується спеціальна позовна давність в один рік, а тому дане питання також є спірним. Більше того, в суму, яка підлягає стягненню по виконавчому напису № 3211 включено одночасно пеню та штраф. Доказів того, що вказані суми погоджувались між банком та позичальником, нотаріусу надано не було. А тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № від 11.04.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за № 3211 Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду заяву розляд справи без її участі та без участі позивача, зазначивши, що позовні вимоги вони підтримують у повному обсязі. Відповідач - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Також у матеріалах справи наявний відзив на позов згідно якого відповідач просить вімовити у задоволенні позову, вказуючи, що нотаріус не може бути відповідачем у справі про оскарження виконавчого напису. Також зазначає, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. А тому наявність у неї визначених Переліком документів, оформлених і поданих в офіційному, передбаченому чинним законодавством порядку, виключає будь-які обвинувачення в порушення законодавства України. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк». Також у матеріалах справи наявний відзив на позову заяву згідно якого АТ КБ «ПриватБанк» просить відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно ст. ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1\~ст.\~16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що 11.04.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 3211, згідно якого з [PERSON] , [INFO] , стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 31705,82 грн. за кредитним договором № MKZRRU02950054 від 19.12.2007 року, з яких: 1579,34 грн. залишок заборгованості за кредитом, 0,52 грн. залишок заборгованості за відсотками, 25759,02 грн., 1366,94 грн. штраф, що всього становить 28705,82 грн., а також 3000 грн. витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису . Стягнення здійснено за період з 19.12.2007 року по 23.03 .2017 року. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до розділу 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4\~ст.\~254\~КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Як вбачається з оскаржуваного виконавчого напису, вчиняючи 11.04.2017 року\~виконавчий напис приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 1172, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 11.04.2017 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Окрім цього, неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 11.04.2017 року була обумовлена й іншими обставинами. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Верховний Суд в ухвалі від 15.04.2020 року у справі № 554/6777/17 зазначив, що у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Тому існують підстави для застосування частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» за аналогією закону, в тому числі й при вчиненні виконавчого напису за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, з огляду на те, що судом не встановлено факту отримання позивачем вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу. Окрім того, виконавчий напис вчинений за період з 19.12.2007 року по 23.03.2017 року, тобто поза межами встановленого трирічного строку. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких\~обставин суд\~приходить до\~висновку,\~що оспорюваний\~виконавчий напис\~нотаріуса слід\~визнати таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~та вважає,\~що позовні\~вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, а також те, що позивач з 30.10.2015 року є інвалідом ІІ групи безтерміново, з відповідача, у відповідності до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України,\~на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1057,20 грн., що складається з: 708,80 грн. судовий збір за подачу позовної заяви, 352,40 грн. судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved