Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

У травні 2022 року [PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «СГ «ТАС», відповідач) у якому просила суд стягнути із відповідача на її користь 257 900,42 грн. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням позивача; 9 446,00 грн. - страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із тимчасовою непрацездатністю позивача; 13 367,32 грн. - страхового відшкодування моральної шкоди та витрати на правову допомогу у розмірі 84 214,12 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 04 липня 2020 року, близько 00 годин 00 хвилин, водій [PERSON] , будучи позбавленим права керування транспортним засобом на підставі рішення суду, керував автомобілем марки CHEVROLET LACETTI, д.н.з. [NUMBER] , та рухався по вулиці Соборна, що в селі Петропавлівська Борщагівка Бучанського району (колишній Києво-Святошинський район) Київської області, зі сторони вулиці Шевченка у напрямку міста Київ. Вказує, що рухаючись у вказаному напрямку (в крайній правій смузі руху) з перевищенням максимально дозволеної швидкості руху 50 км/год, поблизу будівлі №5А, що по вулиці Соборна, водій [PERSON] проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, належним чином не відреагував на її зміну, та при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зупинився, щоб дати йому дорогу, в результаті чого виїхав на вказаний пішохідний перехід, де здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , яка перетинала проїзну частину вулиці Соборна по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок наїзду пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно-мозкової травми з гемморагічним забоєм головного мозку, уламкового перелому тіла нижньої щелепи, перелому клубової кістки праворуч, а також забійних ран голови та саден м`яких тканин кінцівок, що в своїй сукупності згідно висновку судово-медичної експертизи №240/Е від 08.10.2020 відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Зазначає, що 04.07.2020 її було госпіталізовано в Травматичне відділення Київської міської клінічної лікарні з діагнозом: «Політравма. ЗЧМТ. Геморагічний забій головного мозку важк.ст. Травматичний САК. Перелом н/щелепи, фрагментарний. Перелом тазу клубової кістки праворуч. Забійні рани голови. Забої та садна мк.тк. кінцівок. Птоз праворуч». Стверджує, що за час лікування позивачу було надано наступне лікування: знеболююча, протинабрякова, судинна, протиспастична, розсмоктуюча, антибіотико терапія. 12.08.2020 огляд офтальмолога - ОД очні яблука спокійні, птоз праворуч, реакція на світло нема, очне дно патологічних вогнищ не спостерігається. Огляд щелепно-лицевого хірурга - шинування перелому н/щелепи, оперативного втручання не потребує. Огляд травматолога - травматичних операцій не показано. ЕЕГ головного мозку - патологічних вогнищ збудження не виявлено. 04.09.2020 позивача було виписано на амбулаторне лікування у такому стані: стан стабільний задовільний. Свідомість по типу оглушення, сопор. Птоз праворуч, анізокорія праворуч. Гіпертонус згиначів верхніх кінцівок. Рекомендовано: продовження лікування та реабілітації під спостереженням невропатолога (вказаний факт підтверджується епікризом №608 від 04.09.2020, копія якої додана до позовної заяви - оригінал у відповідача). Вказує, що за фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №12020110200002774 та наразі Бучанським районним управлінням поліції ГУ НП в Київській області матеріали справи передано до Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області, якою затверджено обвинувальний акт та передано на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області (справа № 369/6096/21). Зазначає, що станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у відповідача, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ466280 чинного на дату ДТП, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ. Посилається, що 06.08.2020 представник позивача надіслав на поштову адресу відповідача повідомлення про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом №1961-IV, із заявою на виплату страхового відшкодування. Серед заявлених позивачем до відшкодування вимог, містились: відшкодування витрат на лікування - 55 353,10 грн.; відшкодування шкоди пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності - 5 362,71 грн.; відшкодування моральної шкоди - 3 035,29 грн. Стверджує, що 31.08.2020 представником позивача було подано в страхову компанію ще одну заяву на виплату страхового відшкодування в якій позивач просив виплатити їй відшкодування витрат на лікування у розмірі 176 430,81 грн. 16.10.2020 представником позивача було подано відповідачу заяву про долучення документів, в якій позивач просила долучити до матеріалів страхової справи оригінал довідки про тимчасову втрату працездатності, завірені медичним закладом копію епікризу із медичної карти пацієнта та оригінал переліку наданих медичних послуг пацієнту. Проте, станом на дату написання цієї позовної заяви, відповідач так і не здійснив виплату страхового відшкодування у строки встановлені пунктом 36.2 статті 36 Закону №1961-IV, що стало підставою для звернення позивача в суд за захистом свого порушеного права на страхове відшкодування. Позивач вважає, що відповідно до роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 8 його постанові від 01 березня 2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, що її завдала, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Вказує, що матеріалами кримінального провадження встановлено, що шкоду потерпілому було завдано саме джерелом підвищеної небезпеки, а не внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого, а тому у відповідача виник обов`язок відшкодувати шкоду потерпілому та посилається на висновки Верховного Суду (постанови Верховного Суду у справах: №751/8121/17 від 14 січня 2019 року; №500/2095/15-ц від 10 січня 2019 року; №757/59802/16-ц від 05 грудня 2018 року; №126/1439/17 від 01 лютого 2018 року). Зазначає, що зупинення відповідачем виплати позивачеві страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом ДТП, не оспорюючи обставини страхового випадку є такою, що порушує право позивача на отримання страхового відшкодування. Посилається, що за період лікування, а саме з 04.07.2020 по день звернення до суду, позивач, витратила 257 900,42 грн., що підтверджується фінансовими документами. Стверджує, що станом на дату ДТП, позивач не працювала. З довідок форми 094-1/о вбачається, що позивачка була тимчасово непрацездатною в період з 04.07.2020 по 04.09.2020 (тобто повних два місяці). Вказує, що за період тимчасової непрацездатності позивача з 09.06.2020 по 15.07.2020, Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік», було встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01.01.2020 по 31.08.2020 - 4 723 грн., а тому страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності позивача, складає 9 446,00 грн. (4 723,00 * 2 = 9 446,00). Зазначає, що виходячи з розміру страхових виплат належних позивачу у якості відшкодування шкоди заподіяної здоров`ю, розмір страхового відшкодування моральної шкоди завданої позивачу внаслідок ушкодження здоров`я за страховим випадком від 04.07.2020, дорівнює 13 367,32 грн. (257 900,42 грн. * 5% = 13 367,32 грн.). З урахуванням викладеного вище, просила суд позов задовольнити. 09.05.2020 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва 04.07.2022 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 11.11.2022 представником відповідача був поданий відзив на позовну заяву у якому останній проти позовних вимог заперечував. Заперечення мотивував тим, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу CHEVROLET LACETTI, д.н.з. [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у відповідачем за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0466280, порядок і умови виплати страхового відшкодування за яким регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказує, що п. 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Зазначає, що відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 15 днів з дня узгодження страховиком розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Проте, якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Посилається, що судове рішення у кримінальному провадженні №12020110200002774 (справа №369/6096/21) Києво-Святошинським районним судом Київської області ще не прийнято, а тому у відповідача наявні підстави для припиняється строку для прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Стверджує, що позивач у порушення ст. 33-1 та ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не надав відповідачу всі документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, а також документального підтвердження того, що по справі спірного ДТП завершене кримінальне провадження №12020110200002774 та прийняте рішення яке набрало законної сили. Вважає, що норми ЦК України є загальним нормативно-правовим актом, а Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним нормативно-правовим актом, тому при розбіжності між загальним та спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається саме спеціальному нормативно-правовому акту. На підставі наведеного вище вважає, що наразі у відповідача відсутні підстави для виплати страхового відшкодування. Вказує, що відповідач заперечує обставини того, що шкода завдана здоров`ю потерпілого є наслідком спірної ДТП, а позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин. Зазначає, що обставини щодо заподіяння шкоди здоров`ю позивача внаслідок ДТП можливо встановити лише у рамках кримінального провадження. З урахуванням викладеного вище, вважає, що звернення позивача із даною позовною заявою до набрання законної сили рішенням у кримінальному провадженні №12020110200002774 є передчасним. 11.11.2022 представником відповідача були подані клопотання про зменшення витрат на правову допомогу та клопотання про зупинення провадження у справі. 11.07.2023 представником позивача було подано до суду відповідь на відзив. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.11.2023 було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження, то сторони у судове засідання не викликалися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 12020110200002774 від 04.07.2020 (справа № 369/6096/21). У даному кримінальному провадженні було встановлено, що 04 липня 2020 року, близько 00 годин 00 хвилин (більш точного часу не встановлено), водій [PERSON] , будучи позбавленим права керування транспортним засобом на підставі рішення суду, керував автомобілем марки CHEVROLET LACETTI, д.н.з. [NUMBER] , та рухався по вулиці Соборна, що в селі Петропавлівська Борщагівка Бучанського району (колишній Києво-Святошинський район) Київської області, зі сторони вулиці Шевченка у напрямку міста Київ. Рухаючись у вказаному напрямку (в крайній правій смузі руху) з перевищенням максимально дозволеної швидкості руху 50 км/год, поблизу будівлі №5А, що по вулиці Соборна, водій [PERSON] проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, належним чином не відреагував на її зміну, та при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зупинився, щоб дати йому дорогу, в результаті чого виїхав на вказаний пішохідний перехід, де здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , яка перетинала проїзну частину вулиці Соборна по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок наїзду пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно-мозкової травми з гемморагічним забоєм головного мозку, уламкового перелому тіла нижньої щелепи, перелому клубової кістки праворуч, а також забійних ран голови та саден м`яких тканин кінцівок, що в своїй сукупності згідно висновку судово-медичної експертизи №240/Е від 08.10.2020 відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості. На підставі даного факту, Бачанським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області № 12020110200002774 від 04.07.2020. Дані обставини підтверджуються копією витягу із ЄРДР № 12020110200002774 від 04.07.2020, копією протоколу допиту свідка [PERSON] від 08.07.2020 у рамках кримінального провадження №12020110200002774 від 04.07.2020 у якому останній визнав факт наїзду на [PERSON] ; копією висновку експерта Київського НДЕКЦ від 14.04.2021 № СЕ-19/111-21/16501-ІТ; Обвинувальним актом у кримінальному проваджені № 12020110200002774 від 04.07.2020 за обвинуваченням [PERSON] у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 22-39). На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу CHEVROLET LACETTI, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/466280 (а.с. 64). Дана обставина сторонами у справі не заперечувалася. 06.08.2020 представником позивача було надіслано на поштову адресу відповідача повідомлення про настання страхового випадку, а також в порядку визначеному Законом №1961-IV, заяву на виплату страхового відшкодування пов`язане із тимчасовою втратою працездатності у розмірі 5 362,71 грн., заяву на виплату страхового відшкодування пов`язане із моральною шкодою у розмірі 3 035,29 грн., заяву на виплату страхового відшкодування пов`язане із витратами на лікування у розмірі 55 353,10 грн. (а.с. 65, 66, 67, 68). Листом відповідача №1206 від 12.08.2020 у відповідь на надіслане повідомлення про настання страхового випадку та заяв на виплату страхового відшкодування було повідомлено позивача про необхідність надання відповідачу наступних документів: свідоцтво про народження [PERSON] , оригінали чеків, пов`язаних з витратами на лікування, медичну документацію з медикаментозними призначеннями та з зазначеним ходом лікування, згідно з яких буде здійснюватися страхова виплата, закриті листки непрацездатності із усією заповненою інформацією, довідку з інформацією про кількість робочих днів за два місяці, що передують даті настання дорожньо-транспортної пригоди з зазначенням суми отриманої заробітної плати за цей період (а.с. 73-74). Цим же листом відповідачем призупинено розгляд справи, оскільки на даний час відповідач позбавлений можливості прийняти рішення по справі за відсутності документального підтвердження того, що відсутня інформація про завершення кримінального провадження та набрання рішенням законної сили за наслідками його розгляду. Роз`яснено, що після надання відповідачу вироку суду у кримінальній справі, який набрав законної сили, відповідачем буде відновлено розгляд справи і прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування. 31.08.2020 представником позивача було подано відповідачу ще одну заяву на виплату страхового відшкодування в якій позивач просив виплатити їй відшкодування витрат на лікування у розмірі 176 430,81 грн. (а.с. 75). Листом відповідача №1317 від 07.09.2020 було повідомлено позивача про необхідність надання оригіналів фінансових документів, пов`язаних з витратами на лікування [PERSON] (а.с. 71-72). 16.10.2020 представником позивача було подано відповідачу заяву про долучення документів, в якій позивач просила долучити до матеріалів страхової справи оригінал довідки про тимчасову втрату працездатності, завірені медичним закладом копію епікризу із медичної карти пацієнта та оригінал переліку наданих медичних послуг пацієнту (а.с. 76). Листом відповідача №594 від 22.04.2021 було повідомлено представника позивача про те, що рішення відповідачем за наслідками розгляду поданих заяв та документів ще не прийняте, а терміни розгляду призупинені. Після надання рішення суду відповідачем буде прийняте рішення у термін передбачений Законом (а.с. 77). На підставі встановлених вище обставин, суд прийшов до наступних висновків. Щодо обов`язку відповідача здійснити виплату страхового відшкодування за відсутності судового рішення, яким встановлено вину особи, яка володіла джерелом підвищеної небезпеки, а також можливості страховиком призупиняти розгляд заяви про виплату страхового відшкодування та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про виплату страхового відшкодування, суд зазначає наступне. Між сторонами виник спір щодо відшкодування шкоди, завданої здоров`ю позивача внаслідок настання ДТП, в порядку страхового відшкодування. Ці правовідносини урегульовано нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки(пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону). Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Таким чином обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика. У пункті 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Дані вимоги позивачем були дотримані, оскільки три різні заяви про виплату страхового відшкодування були подані відповідачу разом із повідомленням про ДТП. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial