Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін у справі. Позивач - виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області як орган опіки та піклування, скориставшись канцелярією, 13.07.2023 року звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою в інтересах дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в якій просить ухвалити рішення про позбавлення відповідачів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно останніх як їх малолітніх та неповнолітніх дітей, а також про стягнення на їх користь з відповідачів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліментів у частці від заробітку - у розмірі частини з усіх їх видів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дати пред`явлення цієї позовної заяви до суду, тобто від 13.07.2023 року, й до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати у справі позивач - виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області при ухваленні рішення у цій справі просить покласти на відповідачів [PERSON] та [PERSON] пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що обоє відповідачів є батьком та матір`ю дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми, а також [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є малолітніми. У позовній заяві стверджується, що обоє відповідачів як батько та як матір записані у свідоцтвах про народження зазначених дітей, проте свого батьківського/материнського обов`язку не виконують, не цікавляться життям та здоров`ям цих дітей, діти не спілкуються та не проживають з ними, а розпорядженням Стрийського міського голови № 204 від 30.09.2021 року неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також малолітнього [PERSON] , [INFO] , було скеровано на повне державне забезпечення в інтернатну групу ДНЗ (ясла-садок) № 15 «ПРОЛІСОК» комбінованого типу Управління освіти Стрийської міської ради Львівської області і такі діти перебувають на її утриманні. У свою чергу, малолітня [PERSON] , [INFO] , рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 15.04.2021 року № 105 влаштована у КЗ Львівської обласної ради «Будинок дитини № 2», зараз - КНП Львівської обласної ради «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «МАЛЬВИ». У вказаних закладах усі діти обох відповідачів перебувають й станом на дату звернення у суду із даною позовною заявою. Тому позивач виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області просить на підставі статей 150, 164, 166, 171 СК України свій позов у наведеній частині задовольнити та позбавити обох відповідачів батьківських прав по відношенню до їх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми, а також [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є малолітніми. Виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області у своєму позові також стверджує, що обоє відповідачів фізично здорові, працездатні, а тому повинні сплачувати аліменти на їх дітей у визначеному законом розмірі, а саме у розмірі частини з усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання до суду цієї позовної заяви, й до досягнення кожним з дітей повноліття, у зв`язку з чим просить на підставі статей 150, 180-184, 191 СК України свій позов у цій частині також задовольнити. Відповідач 1 [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області в інтересах дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до нього та відповідачки 2 [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей, не подав, свою позицію у цій справі із обґрунтування її відповідними доказами не навів. Відповідачка 2 [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області в інтересах дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до відповідача 1 [PERSON] та до неї, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей, не подала, свою позицію у справі із обґрунтування її відповідними доказами не навела. Заяви, клопотання сторін та інших учасників справи. Позивач - виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області як орган опіки та піклування, у порядку представництва, котре здійснює юристка Служби у справах дітей Кухар З.Р. (довіреність від 27.10.2023 року за № 03-17/833 у належно засвідченій копії міститься у матеріалах справи), скориставшись канцелярією, 13.12.2023 року подала у Стрийський міськрайонний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 21482, в якій просила проводити судовий розгляд цієї справи по суті за її відсутності, одночасно висловила позицію на підтримання позовних вимог з тих підстав, котрі викладені у пред`явленому позові. Проти заочного розгляду цієї справи не заперечувала. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Оскільки обома відповідачами у вищевказаній позовній заяві зазначені фізичні особи, які не мають статусу підприємця, то суддею, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 14.07.2023 року було вжито заходів для отримання інформації про зареєстроване місце проживання/перебування таких фізичних осіб - відповідача 1 [PERSON] та відповідачки 2 [PERSON] .. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 14.07.2023 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання/перебування обох відповідачів, які не мають статусу підприємців, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 28.09.2023 року, 12:45 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.09.2023 року підготовче засідання у справі відкладено на підставі пункту 1 ч. 2 ст. 198, пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Визначено місце, дату та час нового підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 06.11.2023 року, 12:15 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.11.2023 року підготовче провадження у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 13.12.2023 року, 12:00 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.12.2023 року постановлено проводити заочний розгляд даної справи та ухвалення у ній заочного рішення. Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження, проте ніхто з них у таке судове засідання не з`явився. Судом було задоволено клопотання представниці позивача виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області - юристки Служби у справах дітей Кухар З.Р. про розгляд даної справи за її відсутності та, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати заочний судовий розгляд даної справи за відсутності її учасників, на підставі наявних у суду матеріалів, та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в інтересах яких звернувся позивач виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області, й причетність до такого порушення їх прав обох відповідачів за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що обоє відповідачів є батьком та матір`ю дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми, а також [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є малолітніми, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Лисятицькою сільською радою Стрийського району Львівської області 12.11.2007 року відповідно до актового запису № 45 (копія міститься у справі, а. с. 6), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Лисятицькою сільською радою Стрийського району Львівської області 04.03.2009 року відповідно до актового запису № 6 (копія міститься у справі, а. с. 7), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Лисятицької сільської ради Стрийського району Львівської області 18.11.2015 року відповідно до актового запису № 15 (копія міститься у справі, а. с. 8) та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Лисятицької сільської ради Стрийського району Львівської Як вбачається з довідки Лисятицького старостинського округу виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб від 11.05.2023 року за вих. № 116 (копія міститься у справі, а. с. 11), неповнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з народження проживали разом із обома відповідачами як їх батьком та їх матір`ю за зареєстрованим у встановленому порядку їх місцем проживання - по [ADDRESS] . На підставі Наказу начальниці Служби у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської Ковалишин Н.І. від 25.02.2021 року № 8 «Про взяття на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах» (копія міститься у справі, а. с. 12), з-поміж інших дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми, а також [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є малолітніми, взято на відповідний облік, у зв`язку із важким матеріальним становищем його батька та їх матері - відповідачів [PERSON] та [PERSON] .. Розпорядженням міського голови м. Стрий Канівця О.Р. від 03.09.2021 року № 204 «Про скерування неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також малолітнього [PERSON] , [INFO] , в інтернатну групу ДНЗ № 5 «ПРОЛІСОК» м. Стрий Львівської області» (копія міститься у справі, а. с. 13), на підставі відповідної заяви відповідачки 2 [PERSON] , у зв`язку із скрутним матеріальним становищем останньої та складними життєвими обставинами, її та відповідача 1 [PERSON] неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , скеровано в інтернатну групу ДНЗ (ясла-садок) № 15 «ПРОЛІСОК» комбінованого типу Управління освіти Стрийської міської ради Львівської області. Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 15.04.2021 року № 105 «Про доцільність влаштування немовляти [PERSON] , [INFO] , у КЗ Львівської обласної ради «Будинок дитини № 2» (копія міститься у справі, а. с. 14), з-поміж інших питань, затверджено висновок Органу опіки та піклування Стрийської міської ради Львівської області про доцільність на тимчасове влаштування малолітньої дочки відповідачів у справі - [PERSON] , [INFO] , у КЗ Львівської обласної ради «Будинок дитини № 2». З адресованого Службі у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області листа ДНЗ (ясла-садок) № 15 «ПРОЛІСОК» комбінованого типу Управління освіти Стрийської міської ради Львівської області від 10.05.2023 року за вих. № 29 (копія міститься у справі, а. с. 16) вбачається, що неповнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також малолітній [PERSON] , [INFO] , виховуються в групі інтернатного типу зазначеної установи з 30.09.2021 року і знаходиться на повному державному забезпеченні. Матір відвідує дітей дуже рідко, при цьому може перебувати у стані алкогольного сп`яніння, приходить без гостинців та/чи подарунків, матеріальної допомоги не надає. Батько дітей не відвідує взагалі. В цілому, обом батькам байдужа доля своїх дітей, оскільки вони не цікавляться їх життям, вихованням, не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток. З адресованого Службі у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області листа КНП Львівської обласної ради «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «МАЛЬВИ», котрий є правонаступником КЗ Львівської обласної ради «Будинок дитини № 2», від 18.05.2023 року за вих. № 192 (копія міститься у справі, а. с. 15) вбачається, що малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває у зазначеній установі і знаходиться на повному державному забезпеченні. Батьки дитину відвідували востаннє 09.10.2022 року, після цього її не відвідують. В цілому, обом батькам байдужа доля своєї дитини, оскільки вони не цікавляться її життям, вихованням, не піклуються про її фізичний та духовний розвиток. Згідно висновку Органу опіки та піклування Стрийської міської ради Львівської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 08.03.2023 року № 210 (копія міститься у справі, а. с. 23-24), рекомендовано позбавити обох відповідачів батьківських прав відносно їх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки обоє відповідачів не цікавляться ними, є байдужими до їх виховання та навчання, матеріально їм не допомагають. Релевантні норми, джерела права, та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, по утриманню дітей, зокрема, щодо стягнення аліментів, визначених за рішенням суду, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (надалі - СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Конвенцією про права дитини 1989 року, котрі є частинами національного законодавства України, а також Законом України «Про охорону дитинства». Згідно із ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини 1989 року встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу статей 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини 1, 2 ст. 155 СК України). Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни протиУкраїни» (заява № 39948/06), пункт 49 рішення у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про якій деться в пункті 2, і, до того ж, є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Хант протии України» (заява № 31111/04). Проте, держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06). Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами статей 164-167 чинного СК України. Зокрема, відповідно до положеньст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснюється у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до частин 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. За змістом статей 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст.182 СК України). Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. 183 СК України. В силу ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 1 ст. 248 СК України передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що обоє відповідачів як батько та як матір їх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми, а також [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є малолітніми, з часу їх скерування в інтернатну групу ДНЗ (ясла-садок) № 15 «ПРОЛІСОК» комбінованого типу Управління освіти Стрийської міської ради Львівської області та тимчасового влаштування у КНП Львівської обласної ради «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «МАЛЬВИ», фактично не спілкуються з ними, матеріально їх не утримують, заходів до спілкування та турботи не приймають, то суд переконаний, що така поведінка обох відповідачів аж ніяк не свідчить про їх бажання надалі мати та виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до вказаних дітей. Разом з тим, у судовому засіданні не встановлено наявності у кожного з відповідачів реальних і об`єктивних перешкод для спілкування з своїми дітьми - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , при їх бажанні. Навпаки встановлено те, що обоє відповідачів не вживали достатніх заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з вказаними дітьми, до Органу опіки та піклування чи до суду з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з вказаними дітьми та їх повернення з зазначених державних установ не зверталися. Такі обставини, на переконання суду, свідчать про небажання обох відповідачів брати участь у вихованні вказаних дітей. Отже, аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх у сукупності й взаємозв`язку, суд вважає, що обох відповідачів, які без поважних на те причин не виявляють щодо власних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми, а також [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є малолітніми, батьківського/материнського піклування, свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків по їх вихованню та утриманню, не цікавляться їх розвитком, здоров`ям, життям та потребами, слід позбавити батьківських прав. Крім того, оскільки судом встановлено, що обоє відповідачів є батьком та матір`ю дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми, а також [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є малолітніми, то на зазначених відповідачів покладений обов`язок утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Щодо визначення розміру аліментів на вказаних дітей, то суд зазначає, що будь-які докази на підтвердження поганого стану здоров`я кожного з відповідачів, чи наявності в них на утриманні інших малолітніх, неповнолітніх дітей, або ж непрацездатних членів сім`ї, у матеріалах цієї відсутні. Судом також не здобуто доказів з приводу наявності у кожного з відповідачів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, або ж придбання ними нерухомого або рухомого майна, сума котрих перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Відтак, враховуючи обставини, які мають значення при визначенні розміру згаданих аліментів, а також беручи до уваги волю позивача виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області як особи, котра звернулася в інтересах дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на чию користь будуть стягуватися аліменти, суд вважає за необхідне та можливе стягувати з кожного з відповідачів на користь вказаних дітей аліменти на них у частці від заробітку (доходу) - у розмірі частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення цього позову, тобто з 13.07.2023 року, і до досягнення кожним із вказаних дітей повноліття. Відтак, пред`явлені позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат у справі. Оскільки позивач - виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області звільнений від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із двома вимогами, одна з котрих немайнового характеру, а інша - майнового характеру, на підставі пункту 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», оскільки пред`явив позовну заяву про захист неповнолітніх та малолітніх осіб, то, на виконання вимог частин 1, 6 ст. 141 ЦПК України, такий судовий збір, по 1 073 грн. 60 коп. за кожну вимогу, а всього - 2 147 грн. 20 коп., слід стягнути з обох відповідачів у дохід держави у рівних частинах. Доказів понесення сторонами у справі інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved