Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Адвокат Ємчук Л.В., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту смерті особи на території росії. Заяву мотивує тим, що її довірителька [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON] ) є донькою [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.10.1995 року (повторне). Вказує, що [PERSON] помер [INFO] на території російської федерації в селі сафоніха, місто руза московської області. Дані обставини підтверджує медичне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 30.10.2023 року, видане Державною бюджетною установою охорони здоров`я московської області «Бюро судово-медичної експертизи» рузьким судово-медичним відділом. Однак, реєстрація смерті батька заявниці [PERSON] на підставі медичного свідоцтва про смерть, виданого компетентним органом російської федерації, та отримання свідоцтва про смерть є неможливою через припинення дипломатичних відносин із російською федерацією як країною агресором. З посиланням на викладене, просить суд задовольнити заяву та встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , місце народження: смт. Міжгір`я, Закарпатської області, який помер [INFO] , місце смерті: російська федерація, московська область, місто руза, село сафоніха. В судове засідання заявник не з`явилася та її представник Ємчук Л.В. подала заяву, в якій просить розглянути справу у їх відсутності, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи відділу ДРАЦС у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції також не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив, заперечень не подавав. У зв`язку із скороченими термінами розгляду даної категорії справ та відсутність перешкод розгляду такої у відсутності представника відділу, суд розглядає таку без участі представника заінтересованої особи. Вивчивши та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що заявниця [PERSON] 28.07.2012 року зареєструвала шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , після реєстрації якого змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, факт смерті батька заявниці [PERSON] підтверджує медичне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 30.10.2023 року, видане Державною бюджетною установою охорони здоров`я московської області «Бюро судово-медичної експертизи» рузьким судово-медичним відділом. Одночасно, [PERSON] є громадянином України, що стверджується наявною в матеріалах справи копією його паспорта серії [NUMBER] . За правилами ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Державну реєстрацію актів цивільного стану громадян України, які проживають або тимчасово перебувають за кордоном, проводять дипломатичні представництва і консульські установи України. Відповідно до п. 3 Інструкції про порядок реєстрації актів цивільного стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 23.05.2001 № 32/5/101 (у редакції наказу Мін`юсту України, МЗС України 25.08.2004 № 90/5/191), реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання. Ці документи додаються до актового запису про смерть. Реєстрація смерті провадиться за письмовою заявою родичів померлого, компетентних органів країни перебування, адміністрації медичного закладу, у якому настала смерть, та інших осіб на підставі: медичного документа про смерть, виданого медичним закладом, довідки про смерть, виданої компетентними органами держави перебування. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Разом з тим, указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан, дія якого наразі продовжена та триває по сьогоднішній день. Згідно з листом Міністерства закордонних справ України від 13.10.2022 № 72/11-612/1-81401 після письмового повідомлення російській стороні про рішення української сторони розірвати дипломатичні відносини, встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною і Російською Федерацією, здійсненим у м. Мінську 14.02.1992, зазначений міжнародний договір припинив свою дію 24.02.2022. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Крім того, Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 (з наступними змінами), визначено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Таким чином, заявниця позбавлена можливості зареєструвати факт смерті свого батька у відповідності до вказаних вище вимог законодавства. За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Положеннями ст. 318 ЦПК України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини. Звертаючись з даною заявою до суду, заявниця посилається на те, що вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть свого батька через припинення дипломатичних відносин із російською федерацією як країною агресором. Оскільки заявниця позбавлена можливості в іншому, аніж у судовому порядку, встановити факт смерті свого батька, який померла на території іноземної держави, з якою розірвано дипломатичні відносини, а також отримати для реєстрації смерті документ, передбачений законодавством України, що унеможливлює реєстрацію цього факту органом державної реєстрації актів цивільного стану, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи відсутність заперечень щодо становлення такого факту, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] на території рф. Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для державної реєстрації смерті батька, проведеної державним органом України згідно з вимогами чинного законодавства України, та отримання свідоцтва про смерть.

Outcome: approved