Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

15 червня 2023 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] [PERSON] з позовною заявою до ТОВ «Укр Кредит Фінанс», третя особа\~Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Серебрійська Юлія Олександрівна, в якій просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 20 червня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Відзив на позов відповідачем не надано. Підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Відповідно до положень ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Третя особа\~приватний нотаріус\~Київськогоміського нотаріального\~округуБригіда Володимир Олександрович у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Третя особа\~Приватний виконавець\~виконавчогоокругу Одеської\~областіСеребрійська Юлія Олександрівна у судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Позивачем у\~лютому 2022\~року було\~отримано постанову\~приватного виконавця\~виконавчого округу\~Одеської області\~Серебрійської Юлії\~Олександрівни про\~відкриття виконавчого\~провадження від\~22\~жовтня 2021\~року №67214979\~на підставі\~виконавчого напису\~приватного нотаріусу\~Київського міського\~нотаріальногоокругу Бригіда ВолодимираОлександровича від 01 червня 2021 року №4532. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження отримано копію виконавчого напису та було з`ясовано, що виконавчий напис зроблено у зв`язку з тим, що « [PERSON] є боржником за кредитним договором №0410-8387 від 11 червня 2020 року, укладеним з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження 01133. м. Київ, б-р. Лесі Українки, буд. 26, офіс 407». Розмір заборгованості - 24650,00 гривень. Здійснення виконавчого напису нотаріусом врегульовано ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також вимогами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮ України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п. 1.1. ч. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ч. 2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 2.1. ч. 2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце йог* роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п.3.1 ,,3.3.,3.4.ч.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня. коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу. Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Але наявна заборгованість не є безспірною і не може вважатись обґрунтованою у зв`язку з тим, що Позивач, по-перше, не володіє інформацією про порядок формування такої заборгованості, по-друге, вважає таку заборгованість такою, що сформована не у порядку, визначеному законодавством України, по-третє, не погоджується з її розміром, адже умовами кредитного договору №0410-8387 від 11 червня 2020 року, що укладався між Позивачем та Відповідачем не було передбачено повернення суми заборгованості у такому значному розмірі (24650.00 гривень). Позивач не погоджується із визначеною сумою заборгованості, оскільки не має зобов`язань перед Відповідачем на суму коштів у розмірі 24650,00 гривень, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса, і тому така сума не має ознак безспірності. Жодна письмова вимога на адресу Позивача про усунення порушень виконання зобов`язань за кредитним договором з боку нотаріуса або Відповідача на адресу Позивача не направлялась. Таким чином, у розпорядженні нотаріуса були відсутні, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку документи: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Позивачем не було отримано зазначеної вимоги, отже нотаріус не мав права вчинювати виконавчий напис, тим самим порушувати Порядок. Згідно ст. 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так. що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, шо виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчої) кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі № 6-2071 цс 16. Таким чином, нотаріус повинен був відмовити кредитній установі у вчиненні нотаріальної дії з підстав, передбачених статтею 49 Закону України «Про нотаріат» через те, що вчинення такої дії суперечить законодавству України, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Слід також зазначити, що у постанові Верховного суду від 13 жовтня 2021 року по справі №554/6777/17-ц (номер постанови у ЄДРСР - 100428462) був зазначений наступний висновок: «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).» Таким чином, фактично Верховним судом зроблено висновок, що виконавчі написи можуть здійснюватись лише у випадку, якщо відповідний кредитний договір був посвідчений нотаріально, в той час як кредитний договір №0410-8387 від 11 червня 2020 року між Позивачем та Відповідачем був укладений в електронному вигляді і Позивачу після укладання договору було заблоковано можливість його перегляду на сайті Відповідача. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved