Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Відповідно до ст. ст. 1054, 1049\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.\~627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). 07.02.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір якій оформлений у вигляді Заяви-анкети про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, яка фактично є кредитним договором, що укладено у письмовій формі та підписано сторонами. Відповідно до умов якого кредитний договір складається з Анкети-заяви, Довідки про умови кредитування, Умов і правил надання банківських послуг. За цим договором ПАТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачу грошові кошти у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, за умовами якої передбачено сплату відсотків в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 23.09.2021 виданого Індустріальним ВДРАЦС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). З розрахунку заборгованості за кредитним договором від 07.02.2012 (станом на 31.05.2015) судом встановлено, що [PERSON] , у порушення ст.1049, ст. ст. 610, 611 ЦК України, не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором від 07.02.2012, а отже у неї виникла заборгованість. При цьому судом встановлено, що станом на дату смерті [PERSON] її заборгованість перед банком за кредитним договором від 07.02.2012 становила 18\~100 грн. 86 коп., з яких 17\~482,11 грн. заборгованість за тілом кредиту, 618,75 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Тлумачення статті 526 ЦК України свідчить про те, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). (ст.1216 ЦК України) До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.1218 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Заповіт на випадок своєї смерті [PERSON] не складала, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру. Однак, судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її батьки (відповідачі по справі) [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00040402045 від 05.07.2023. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Приписами ч.3 ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 24.04.2023 №6/5-3/22 на виконання ухвали суду, судом встановлено, що у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України на день смерті [PERSON] вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] та [PERSON] . Відтак суд приходить до висновку, що відповідачі по справі спадщину після смерті [PERSON] прийняли, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідачами не спростовано факт проживання разом із донькою на час відкриття спадщини після її смерті. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. З копії спадкової справи до майна померлої [PERSON] , яка заведена Шостою дніпровською ДНК №122/2022 за претензією кредитора, а саме АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судом встановлено, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав вимоги ч.2 ст.1281 ЦК України та пред`явив 14.02.2022 свої вимоги до спадкоємців [PERSON] . При цьому суд зазначає, що зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Згідно із\~статтею 1282\~ЦК України\~спадкоємці\~зобов`язані\~задовольнити вимоги\~кредитора повністю,\~але в\~межах вартості\~майна,\~одержаного у\~спадщину.\~Кожен\~із спадкоємців\~зобов`язаний\~задовольнити вимоги\~кредитора особисто,\~у розмірі,\~який відповідає\~його частці\~у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Отже, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника. У той же час, відповідно до ч.1 ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора в межах вартості спадкового майна. Верховний Суд у постанові від 18 вересня 2019 року у\~справі № 640/6274/16\~зазначив, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. У справах № 496/4363/15, № 2609/30529/12, № 645/1566/16, № 615/473/20, № 592/8674/20, № 521/10631/20 Верховний Суд зазначив, що згідно з принципом змагальності цивільного процесу, закріпленого у статтях 12, 81 ЦПК України, за яким кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, спадкоємець повинен доводити обсяг спадкового майна та його вартість, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 вказала, що задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, у особи відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. У даній справі судом перевірено та встановлено, що вимога АТ КБ «Приватбанк» пред`явлена до належного кола спадкоємців [PERSON] та у строки, передбачені ч.2, ч.3 ст.1281 ЦК України, також судом встановлено дійсний розмір вимог кредитора 18\~100,86 грн., але при цьому судом встановлено, що після смерті [PERSON] не залишилось будь-якого спадкового майна, що підтверджується відповідною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідачем [PERSON] надані докази того, що квартира, у якій була зареєстрована та проживала [PERSON] на момент смерті, з 05.09.2018 року належить [PERSON] на підставі довідки про членство в кооперативі, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За даними відкритих державних реєстрів [PERSON] також не мала на праві власності будь-якого рухомого майна та не володіла корпоративними правами. За таких обставин суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши зібрані в справі докази, доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed