Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Немирівського районного суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Немирівської міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від цього шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . У вересні 2019 року шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Неповнолітній син [PERSON] , залишився проживати з позивачкою. З моменту розлучення, тобто з 2019 року відповідач [PERSON] , ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом його здоров`я, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання, не спілкується з дитиною, що не дає дитині необхідного нормального самоусвідомлення, не надає [PERSON] доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу Іллі, не створює умов для отримання ним освіти. Наразі всі питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються позивачкою самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача та держави. Позивачка [PERSON] , та представник позивача [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду. Представник органу опіки та піклування Немирівської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чиномшляхом надсилання зворотного поштового повідомлення, заяв від нього на адресу суду не надходило,відзиву на позовну заяву не направляв. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 13 липня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 06 вересня 2019 року було розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Висновок суду підтверджується наступними доказами. Відповідно до копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №140/830/19, виданого Немирівським районним судом Вінницької області 03.02.2020 року в межах виконавчого провадження у [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50000 грн. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ладижинської місьської ради № 2.1-05/2754 від 27.10.2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , так як він не піклується про здоров`я, фізичний, розумовий та моральний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, не спілкується з нею в обсязі необхідному для нормального самоусвідомлення, не бажає добровільно виконувати свій обов`язок по утриманню дитини, не виявляє щонайменшої батьківської турботи, жодних стосунків не підтримує, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, та інтересів дитини. Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). В силу вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. З урахуванням наведеного та інтересів неповнолітньої дитини, суд визнає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки факт ухилення батька від виконання покладених на нього законом батьківських обов`язків щодо виховання дитини, доведено вищевказаними доказами. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved