Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

заявник звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області з указаною заявою. В обґрунтування заяви, із посиланням на норми ст. 1223, 1258, 1265 ЦК України вказує, що [INFO] вона народилася в селі Чепіль Балаклійського району Харківської області. З квітня 2005 року по теперішній час заявник проживає в [ADDRESS] . Разом з заявницею за вказаною адресою проживала [PERSON] , [INFO] . За родинними зв`язками [PERSON] доводилася заявниці родичкою по лінії матері, але надати документи, що підтверджують даний факт не вбачається можливим, у зв`язку з тим, що документи, що підтверджують родинні відносини, були втрачені в період Другої Світової війни. Оскільки бабуся постійно хворіла та не мала інших рідних, що могли доглянути її, заявниця почала постійно доглядати за нею, а з травня 2005 року почала постійно проживати разом з нею за адресою: [ADDRESS] . З того часу вони почали спільно вести господарство, мали спільний бюджет, заявниця надавала моральну та матеріальну допомогу [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] заявниця поховала її за свій рахунок. Встановлення факту постійного проживання заявниці з [PERSON] має для неї суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавці, у зв`язку з тим, що інших спадкоємців немає. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки, площею 5,17 га розташованої на території Чепільської сільської ради Харківської області. Вказаний факт підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, виданого громадянці України [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого Чепільською сільською Радою народних депутатів Харківської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності за № 200 від 12 квітня 2002 року. Факт проживання однією сім`єю більше п`яти років може бути встановлений лише за рішенням суду, а тому і виникла необхідність для звернення з цією заявою. В інший спосіб захистити свої спадкові права, як через встановлення даного факту, заявниця не може. Постановленою суддею Балаклійського районного суду Харківської області ухвалою від 19 січня 2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області і визначено Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області. 21 березня 2023 року цивільна справа надійшла на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 червня 2023 року передана головуючому судді Парфьонову Д. О. Постановленою суддею ухвалою від 05 червня 2023 року прийнято до провадження цивільну справу, продовжено розгляд справи за правилами окремого провадження, призначено судове засідання. Постановленою судом ухвалою від 20 вересня 2023 року витребувано докази у виді належним чином засвідченої копії спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] . Докази отримано судом 26 жовтня 2023 року. Також в судовому засіданні постановленою судом ухвалою задоволено клопотання представника заявника про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] . У судовому засіданні 20 вересня 2023 року допитано свідка у справі [PERSON] та прийнято відмову від допиту свідка [PERSON] у зв`язку з умовами проходження служби останнього. Представник заявника під час судового розгляду заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Вказав, що заяву подано із посиланням на ст. 1268 ЦК України, спадкодавцем складено заповіт на заявника, яким [PERSON] залишила заявнику все своє майно і заявник просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, оскільки нотаріусом не прийнято заяву заявника через не підтвердження факту проживання зі спадкодавцем та спадкова справа не заведена через відсутність підтвердження факту родинного зв`язку та спільного проживання. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заперечень проти заяви не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку. Згідно з копією паспорту громадянки України [PERSON] , остання народилася [INFO] в селі Чепіль Балаклійського району Харківської області /а.с.5-6/. Згідно з відміткою в паспорті заявник з 24 травня 2005 року проживає в [ADDRESS] . Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР № 100042, виданого Чепільською сільською Радою народних депутатів Харківської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності за № 200 від 12 квітня 2002 року /а.с. 9/, [PERSON] належала земельна ділянка, площею 5,17 га розташованої на території Чепільської сільської ради Харківської області. 05 вересня 2005 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] , склала заповіт, посвідчений секретарем Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області та зареєстрований в реєстрі за № 03, згідно з яким заповіла належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та, взагалі, все те, що буде їй належати на день її смерті та на що вона за законом буде мати право [PERSON] /а.с.50/. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 09 березня 2011 року, виданого Чепільською сільською радою Балаклійського району Харківської області /а.с.8/. З отриманої судом відповіді на постановлену судом ухвалу про надання спадкової справи після смерті [PERSON] убачається, що спадкова справа не заводилася /а.с.65/. Вказане підтверджується і наданою Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру /а.с.64/. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що проживає в [ADDRESS] . Як сусідка була знайома зі [PERSON] та заявницею. [PERSON] казала, що окрім заявниці у неї родичів немає. [PERSON] , окрім заявниці ніхто не відвідував. Приблизно з 2005 року [PERSON] переїхала проживати та перевезла свої речі до [PERSON] за адресою: [ADDRESS] через стан свого здоров`я. Їй було важко пересуватися. [PERSON] створила для проживання [PERSON] належні умови, відвела окрему кімнату для проживання, доглядала за нею. [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] . Коли [PERSON] померла, [PERSON] поховала її. Вирішуючи заяву суд виходить з такого. Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід ураховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті [INFO] в помешканні, у якому зареєстрована [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Ураховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне заявнику для реалізації права на спадкування за заповітом, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне цю заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . При цьому, суд ураховує, що за отриманою судом заявою заявник просила встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем в період з травня 2005 року по 06 березня 2011 року. Однак, як у судовому засіданні так і при дослідженні матеріалів справи встановлено, що обставини, які-б зумовлювали виникнення питання щодо права спадкоємства за законом в порядку четвертої черги спадкоємства (ст. 1264 ЦК України) щодо заявника відсутні, оскільки за положеннями ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відтак, за умови наявності заповіту, складеного померлою на ім`я заявника, у останньої існують перешкоди для реалізації своїх спадкових прав, пов`язані із не визнанням державним органом в особі нотаріуса факту прийняття спадщини заявником внаслідок проживання її з померлою на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України), а не факту належності спадкоємця до конкретної черги спадкоємців за законом. За таких обставин,

Outcome: approved