Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

У листопаді 2023 року до суду надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» до [PERSON] у якому просить суд стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29.01.2019 року у розмірі 37\~198,96 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позову зазначено про те, що 29.01.2019 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] підписали Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Своїм підписом відповідач повністю та безумовно прийняв пропозицію Банку та погодився з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Позивачем, на підставі вказаного договору, в рамках проекту «Monobank», відповідачу відкрито поточний рахунок у гривні та встановлено кредитний ліміт на платіжну картку у розмірі 100 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі у розмірі передбаченому Умовами. Свої зобов`язання за вказаним договором позивач виконав у повному обсязі, відкривши відповідачу поточний рахунок із встановленням кредитного ліміту, однак внаслідок порушення умов Договору про надання банківських послуг від 29.01.2019 року, прострочення [PERSON] зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором, вся заборгованість стала простроченою, і у відповідача перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» виникла заборгованість у розмірі 37\~198,96 грн., яку Банк і просить стягнути з відповідача у своєму позові. Ухвалою суду від 17.11.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явився. Разом з цим, у позовній заяві просив суд провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву у якій зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, розгляд справи просила провести за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 526,530,610,611,625,1049,1050,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 29.01.2019 відповідач підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, положеннями якої визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови. Отже, укладання договору між сторонами відбулося на підставі ст. 634 ЦК України шляхом приєднання відповідача до запропонованих банком умов та тарифів. Договір укладений між сторонами є змішаним договором банківського рахунка та кредитного договору згідно з ч.2 ст.628 ЦК України. Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, то з огляду на приписи ст.ст.207,634,639,642 ЦК України письмова форма даного правочину сторонами дотримана. На виконання умов договору позивач надав відповідачу кредит на поточний рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 100 000,00 грн., а відповідач повинен був щомісячно погашати кредит, проценти за його користуванням та комісії згідно тарифів банку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач договірні зобов`язання за договором належним чином не виконувала, тіло кредиту, проценти за користування кредитними ресурсами та комісійні платежі у відповідності до умов договору нею сплачувалися нерегулярно, у зв`язку з чим, станом на 08.08.2023 року утворилась заборгованість за наданим кредитом, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, у розмірі 37\~198,96 грн., в тому числі: - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом - 37 198,96 грн.; - загальний залишок заборгованості за відсотками - 0,00 грн.; - заборгованість за пенею 0,00 грн; - заборгованість за порушення грошового заповзання 0,00 грн. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідачем [PERSON] подано до суду письмову заяву про визнання позову у якій вона зазначила про те, що визнає наявність заборгованості за кредитним договором у розмірі 37\~198, 96 грн. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за Договором про надання банківських послуг від 29.01.2019 року відповідачем не сплачена та з огляду на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить до висновку що позовні вимоги АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості у розмірі 37\~198,96 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 50% судового збору сплаченого при зверненні з позовом до суду у розмірі 1342,00 грн., інші 50% судового збору в розмірі 1342,00 грн. повертаються позивачеві з державного бюджету. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved