Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до ФОП [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 70845,00 грн., яка була нарахована та не виплачена, що підтверджується довідкою про заборгованість по заробітній платі. Позов мотивований тим, що позивачка з 01 березня 2019 року працювала на посаді бухгалтера ФОП [PERSON] . 31 березня 2020 року позивачка [PERSON] була звільнена за власним бажанням згідно наказу по підприємству від 31 березня 2020 року № 7. Згідно довідки ФОП [PERSON] заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 70845,00 гривень. Позивачка уточнила (зменшила) позовні вимоги, у зв`язку з тим, що відповідачка виплатила 70\~000 грн., заборгованість перед позивачкою складає 845,00 грн. Просила стягнути з відповідачки ФОП [PERSON] заборгованість по заробітній платі 845 грн. 00 коп. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала і не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення був належним чином повідомлена, надала заяву згідно якої просила відмовити позивачці у задоволенні позивних вимог у розмірі 845,00 грн., оскільки заборгованість у розмірі 845 грн. була виплачена позивачці, що підтверджується відповідним меморіальним ордером, справу розглядати у її відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на це, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. З`ясувавши позицію позивачка, відповідачки, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] з 01 березня 2019 року працювала на посаді бухгалтера ФОП [PERSON] , що підтверджується реєстром застрахованих осіб Державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). 31 березня 2020 року позивачка [PERSON] була звільнена за власним бажанням згідно наказу по підприємству від 31 березня 2020 року № 7. Згідно довідки ФОП [PERSON] заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 70845,00 гривень. Станом на 02 вересня 2023 року заборгованість перед позивачкою складає 845 грн. Згідно меморіального ордеру від 08 вересня 2023 року (платіжна інструкція № МВ 34112757) відповідачкою ФОП [PERSON] виплачена на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі по справі 233/4213/23 у розмірі 845,00 грн.. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Враховуючи, що відповідачка ФОП [PERSON] добровільно сплатила заборгованість по заробітній платі перед позивачкою [PERSON] , суд вважає, що у задоволені позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed