Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

У березні 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення завданих збитків просив стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» 5 026,70 грн. в рахунок відшкодування завданих збитків та 2 684 грн. витрат по сплаті судового збору. В обґрунтування поданого позову зазначено, що між КМ РЕМ ПрАТ «Кіровоградобленерго» та відповідачем укладеного договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №102615/68 від 26 вересня 2019 року, що було здійснено шляхом подання споживачем заяви-приєднання до публічного договору приєднання. На підставі укладеного договору позивач здійснював розподіл електричної енергії на об`єкт відповідача, розташований за адресою: [ADDRESS] , відкрив особистий рахунок № [NUMBER] відносно даної адреси для проведення взаєморозрахунків. Відповідач в свою чергу, користувалась електроенергією та оплачувала її вартість. 27 жовтня 2022 року представником КМ РЕМ ПрАТ «Кіровоградобленерго» при перевірці електроустановок та контрольному знятті показань приладу за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення пп.1 п.3.1.6, пп.20 п.5.5.5 ПРРЕЕ, яке передбачено пп. 7 п.8.4.2 ПРРЕЕ, а саме - самовільне підключення електропроводки споживача до електромережі з порушенням схеми обліку, внаслідок чого електрична енергія використовувалась, але не була облікована приладом обліку. За результатами виявленого порушення складено акт № 002090 від 27 жовтня 2022 року, на підставі якого визначено вартість недоврахованої внаслідок дій відповідача електроенергії на суму 5026,70 грн. грн. Розрахунок затверджено на засіданні комісії та зафіксовано протоколом № 39 від 01 грудня 2022 року. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала. Згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами. В силу принципів рівності, змагальності та диспозитивності (статті 6, 12, 13 ЦПК України) обов`язок з доведення обставин, на які посилається сторона, покладається на таку сторону. Частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування певних стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає відповідний розподіл та покладання тягаря доказування на сторони певним чином. Одночасно згаданий принцип не передбачає обов`язок суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.06.2022 у справі № 757/15585/20. Згідно зі ст.77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З огляду на вимоги ст.89 ЦПК України, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Водночас, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а судове рішення прийматись на основі цих припущень, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними, належними та допустимими доказами Так, правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії». Частинами 1, 2 ст.714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, в тому числі споживачі, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Порушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до п.84 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» та п.1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Водночас, зі змісту інших положень ПРРЕЕ, зокрема з того ж підпункту 1.1.2 вбачається, що даний термін необхідно застосовувати в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання. Згідно з п.5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового використання електричної енергії. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено судом, ПАТ «Кіровоградобленерго» здійснює розподіл електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . З акту про порушення № 002090 від 27 жовтня 2022 року вбачається, що представниками позивача за вказаною вище адресою було виявлено порушення пп.1 п.3.1.6, пп.20 п.5.5.5 ПРРЕЕ, яке передбачено пп. 7 п.8.4.2 ПРРЕЕ, а саме - самовільне підключення електропроводки споживача до електромережі з порушенням схеми обліку, внаслідок чого електрична енергія використовувалась, але не була облікована приладом обліку. За результатами виявленого порушення складено акт на підставі якого визначено вартість недоврахованої внаслідок дій відповідачів електроенергії на суму 5 026,70 грн. Розрахунок затверджено на засіданні комісії та зафіксовано протоколом №39 від 01 грудня 2022 року. Таким чином, оскільки дійсно мав місце факт порушення відповідачем ПРРЕЕ, що було виявлено 27 жовтня 2022 року, а відтак мало місце і заподіяння збитків у розмірі 5 026,70 грн., тому вимоги про стягнення заподіяних збитків є законними та обґрунтованими. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved