Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

[PERSON] в особі представника Ключника Сергія Вікторовича звернувся до суду із зазначеною заявою, мотивуючи вимоги тим, що 12.06.2009 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 31.12.2021 по справі № 575/812/21 шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу їхня неповнолітня дитина постійно проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Мати дитини [PERSON] з травня 2021 залишила спільне місце проживання і її теперішня адреса та можливе місце перебування, не відомі. Вона взагалі відсторонилася та відмовилася приймати будь-яку участь в вихованні та утриманні неповнолітньої дитини, не цікавиться її життєвими потребами, успіхами в навчанні, станом здоров`я та потребами. Після початку повномасштабного вторгнення з боку російської федерації, в результаті якої їхнє житло було пошкоджено, він з неповнолітньою дитиною був вимушений переїхати мешкати в інший населений пункт і вони отримали статус внутрішньо переміщених осіб. Зв`язок з матір`ю дитини на теперішній час не встановлено, що підтверджують обставину, що матір дитини не хвилюється ні за життя та безпеку дитини. Встановлення юридичного факту, що заявник самостійно виховує дитину [PERSON] , [INFO] , потрібно для повноцінної реалізації права батька дитини на виховання та розвиток дитини з можливістю зміни місця проживання дитини без дозволу іншого із батьків, можливістю виїзду дитини на оздоровлення чи навчання за кордон без дозволу іншого із батьків, оформлення та отримання соціальних послуг та пільг, як дитині яка виховується в неповнолітній сім`ї. У зв`язку з наведеним заявник просить вимоги задовольнити. У судове засідання заявник [PERSON] та його представник адвокат Ключник С.В. не з`явилися. Представник заявника надав письмову заяву про розгляд заяви без їх участі (а.с.54). Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Великописарівської селищної ради в судовому засіданні присутній не був, надав суду письмові пояснення до заяви та клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.42). Заінтересована особа [PERSON] , належним чином повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, в судове засідання не з`явилася (а.с.52). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьком дитини є [PERSON] , мати - [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19.09.2023 (повторно) (а.с.4). Заочним рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 31.12.2021 шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , розірвано (а.с.5). [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] мають зареєстроване місце проживання [ADDRESS] (а.с.6-7). [PERSON] , 2009 року народження навчається у 9 класі Ямненського закладу загальної середньої освіти імені І.О. Мусієнка Великописарівської селищної ради Сумської області (а.с.8). [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] взятті на облік як внутрішньо переміщені особи, зареєстроване місце проживання [ADDRESS] (а.с.11-12). Згідно довідки Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області від 29.08.2023 [PERSON] , [INFO] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] як внутрішньо переміщена особа з 06.07.2022, разом з ним проживає його неповнолітній син [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Згідно акту обстеження житла, зруйнованого (пошкодженого) внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації № [NUMBER] від 07.12.2022 власником житла в [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.13). Відповідно до акту № 45 обстеження умов проживання від 04.09.2023 складеного начальником служби у справах дітей Великописарівської селищної ради, завідувачкою відділення із соціальної роботи КЦ «Центр надання соціальних послуг» Великописарівської селищної ради, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Висновок: для виховання та розвитку дитини створено належні умови. [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] , [INFO] , стосунки у сім`ї доброзичливі, мати дитини не приймає участі в вихованні, не проживає разом з 2021 року. Проведено бесіду з сусідами, з`ясовано, що батько сам виховує малолітнього сина [PERSON] (а.с.14). Актом оцінки потреб сім`ї від 04.09.2023 встановлено [PERSON] , [INFO] проживає [ADDRESS] , разом з ним проживає його син [PERSON] , [INFO] . Стан дитини - почуває себе добре, має все необхідне, продуктами харчування забезпечений, батько та тітка готують їсти завжди, дитина навчається добре, забезпечений підручниками, зошитами, книжками, у нього є все для заняття уроками. Дитина самостійна на свій вік, вміє все. Мати дитину покинула, майже не телефонує, іноді перераховує на картку батька кошти, батько завжди знаходиться з дитиною. Дитина вихована, поважає батька, гарно спілкується з рідною тіткою. Будинок чистий, доглянутий, кімната облаштована для дитини. Складні життєві обставини в родині не виявлено (а.с.15-26). У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути вста-новлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення осо-бистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статею 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567це18) у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Отже, як встановлено судом, заявник [PERSON] з [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбних відносин в них народилась дитина, син [PERSON] , який проживає та перебуває по теперішній час на утриманні батька. У заявника виникає необхідність щодо вирішення питання щодо юридичної фіксації факту самостійного виховання дитини, оскільки в подальшому виникають обставини у необхідності оформлення документів для допомоги на дитину, яка виховується тільки одним із батьків. Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та ту обставину, що встановлення вищезазначеного факту необхідно заявнику для використання його права на отримання допомоги на дитину, суд вважає що вимоги про встановлення факту перебування дитини на утриманні та вихованні батька, підлягають задоволенню. Тому, відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення вказаного юридичного факту. При цьому, відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 151 СК України батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Таким чином, на даний час заявник потребує юридичного закріплення у відповідному рішенні суду факту самостійного виховання та утримання ним неповнолітньої дитини, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про задоволення вимог заявника.

Outcome: approved