Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

13 квітня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку та за підписом представника позивача адвоката Мустіпан О.В., надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором позики від 30 листопада 2021 року, який зареєстровано в реєстрі за №397, в розмірі 467451,50 гривню, що еквівалентно станом на день звернення до суду становить 12782,38 доларів США, яка складається з: 153594 гривні сума основного боргу, що еквівалентно станом на день звернення до суду становить 4200 доларів США, та 313857,50 гривень неустойка (пеня), що еквівалентно станом на день звернення до суду становить 8582,38 долари США, звернути стягнення на предмет застави, а саме на автомобіль марки «HYUNDAI», модель «SANTA FE», тип Т3: загальний легковий універсал В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір сірий, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] , виданого ТСЦ 3245 2 лютого 2018 року, який є предметом застави за договором застави від 30 листопада 2021 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мошківською О.Л. та зареєстрований в реєстрі за №398, шляхом продажу на публічних торгах згідно з Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановлено на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування\~позову зазначено,\~що 30\~листопада 2021\~року між\~ [PERSON] \~(позивач)\~та [PERSON] \~(відповідач)\~було укладено\~Договір позики,\~відповідно до\~якого,\~позивач передав,\~а відповідач\~прийняв грошові\~кошти у\~розмірі 114130,\~38\~гривень,\~що є\~еквівалентом 4200\~доларів США, які відповідач зобов`язався повернути позивачу у строк 30 грудня 2021\~року на\~умовах цього\~Договору.\~З метою\~забезпечення повного\~виконання відповідачем\~зобов`язання за\~вказаним Договором\~позики,\~ 30\~листопада 2021\~року між\~позивачем та\~відповідачем було\~укладено договір\~застави транспортного\~засобу,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Мошківською\~О.Л.,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№398,\~за умовами\~якого відповідачем\~передано в\~заставу позивачу\~автомобіль марки\~«HYUNDAI»,\~модель «SANTA\~FE»,\~тип Т3:\~загальний легковий\~універсал \~В,\~номер шасі\~(кузова,\~рами)\~ [NUMBER] ,\~колір \~сірий,\~2007\~року випуску,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~який належить\~ [PERSON] \~на підставі\~свідоцтва про\~реєстрацію [NUMBER] ,\~виданого ТСЦ\~3245\~2\~лютого 2018\~року. Згідно з пункту 9 Договору застави, загальна вартість предмета застави складає 120000,00 грн. Позивач, посилаючись на грубе порушення відповідачем умов Договору позики, а саме станом на день звернення з позовом до суду, зобов`язання по поверненню позики ним не виконано та кошти не повернуто, зазначає, що з урахуванням встановлення «валютного застереження» сторонами Договору позики, на день звернення з позовом до суду, сума позики, що залишилася відповідачем не повернутою, становить 153 594 гривень 00 копійок, що є еквівалентом 4 200,00 доларів США (за курсом НБУ 1 долар США = 36,57 гривень). Крім цього, позивач, посилаючись на умови пункту 2 Договору позики, зазначає, що з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 313857,50 грн, яка станом на день звернення до суду еквівалентна 8582,38 долари США за курсом НБУ. Оскільки відповідач порушив умови Договору позики та допустив заборгованість за цим Договором, позивач просить суд в рахунок вищевказаної заборгованості, звернути стягнення на предмет застави, згідно зі статтями 24, 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Після виконання судом вимог частини восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від 19 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 21 червня 2023 року о 12:00, про що повідомлено учасників провадження. На стадії підготовчого засідання, учасники провадження до суду не з`явилися, при цьому представником позивача було подано клопотання про проведення підготовчого судового засідання у її відсутність та призначення справи до розгляду по суті, зазначивши про відсутність нових доказів у справі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд цієї справи судом, звертався до суду із клопотаннями про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю прибути до суду, оскільки перебуває за межами України. У відповідь на вказані клопотання, судом у листі від 29 серпня 2023 року, відповідача було роз`яснено його права на альтернативні методи участі в судовому засіданні, ознайомлення з матеріалами справи та подачу заяв, клопотань і заперечень в межах розгляду справи. Після отримання вказаного листа суду, відповідач з будь-якими заявами та/або клопотаннями до суду не звертався. Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду на 14:00 30 листопада 2023 року, про що повідомлено учасників провадження, а відповідачу, на його електронну адресу, надіслано копію вказаної ухвали суду, яку ним отримано 19 жовтня 2023 року, що підтверджується відповідною довідкою. У призначене судове засідання, учасники провадження, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, не з`явились, при цьому від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення, не заперечує. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності учасників провадження, суд враховує наявність заяви представника позивача, а також належне повідомлення відповідача про день, час та місце судового засідання та положення пункту 1 частини третьої статті 223 ЦПК України. Враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки учасники провадження у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 30 листопада 2021 року між позивачем [PERSON] (позикодавець) та відповідачем [PERSON] (позичальник) було укладено Договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мошківською О.Л., зареєстровано в реєстрі за №397 (а.с. 7-8). Згідно із пунктом 1 Договору позики, позичальник отримує від позикодавця, а позикодавець передає у позику позичальнику грошову суму в розмірі 114130, 38 гривень, що є еквівалентом 42000 доларів США за курсом 1 долар США 27,1739 гривень, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві вказану позику у строки 30 грудня 2021 року, на умовах встановлених в цьому договорі. Строни домовилися, що загальна сума, яка підлягає поверненню у строки та в порядку передбаченому цим Договором буде відповідати гривневому еквіваленту 4200 доларів США по курсу Національного банку України на дату здійснення платежу. Як зазначено у пунктах 5 та Договору позики сума позики, встановлена у пункті 1 даного Договору, отримана позичальником від позикодавця до моменту підписання даного Договору в повному обсязі та позичальник своїм підписом під цим договором підтверджує факт одержання грошей та зобов`язався повернути таку саму суму до 30 грудня 2021 року. Відповідно до пункту 2 Договору позики, за прострочення виконання зобов`язань за цим договором більше ніж на 3 дні, позичальник виплачує пеню в розмірі, що еквівалентний 5% від суми простроченого зобов`язання за кожний день прострочення починаючи з першого дня прострочення. Також, 30 листопада 2021 року між позивачем [PERSON] (заставодержатель) та відповідачем [PERSON] (заставодавець) було укладено Договір застави транспортного засобу, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мошківською О.Л., зареєстровано в реєстрі за №398 (а.с. 9-12). Згідно із пунктом 1 Договору застави, заставодавець, з метою забезпечення повного виконання зобов`язання, зазначеного у пункті 2 даного договору, передає у заставу заставодержателю, а заставодержатель приймає від заставодавця в заставу на умова, визначених даним договором, рухоме майно, зазначене у пункті 4 даного договору. У пункті 2 Договору застави вказано, що даним договором забезпечується виконання зобов`язань перед заставодержателем з Договором позики, укладеним між [PERSON] та [PERSON] 30 листопада 2021 року та посвідчений Мошківською О.Л. приватним нотаріусом Київського нотаріального округу за реєстровим номером 397, зі всіма додатковими угодами. Змінами і доповненнями до нього (основне забезпечення), а саме: повернення позики у розмірі 114130, 38, в строк до 30 грудня 2021 року. Згідно із пунктами 4 та 5 Договору застави, на забезпечення виконання основного зобов`язання, заставодавець передає в заставу заставодержателю рухоме майно, а саме: транспортний засіб автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип Т3: загальний легковий універсал В, колір сірий, ОБЄМ ДВИГУНА 2656, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить заставодавцю на праві власності підставі: Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого ТСЦ 3245 2 лютого 2018 року. Відповідно до пункту 9 Договору застави, заставодавець та заставодержатель дійшли згоди, що вартість предмета застави на момент укладення та підписання цього Договору застави складає 120000, 00 грн. Згідно із пунктом 16.4 Договору застави транспортного засобу, у разі невиконання заставодавцем умов основного зобов`язання звернути стягнення на предмет застави і задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги у повному обсязі на момент фактичного задоволення таких вимог, включаючи суми позики, що передбачені та/або випливають з Основного зобов`язання, витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги. Відповідно до пункту 16.6 Договору застави транспортного засобу, Заставодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на Предмет застави. Згідно із пунктом 17 Договору застави транспортного засобу, заставодержатель набуває право звернути стягнення на предмет застави: якщо на день, визначений основним зобов`язанням, заставодавець не поверне заставодержателю суму позики в повному обсязі, що передбачена та/або випливає з основного зобов`язання. Способи звернення стягнення на предмет застави передбачені пунктами 19-21 Договору застави транспортного засобу, та обираються на вибір заставодержателя (пункт 18 Договору застави). Так, відповідно до пункту 18 та пункту 21 Договору застави транспортного засобу, звернення стягнення на предмет застави може відбуватись будь-яким із наступних способів на вибір заставодержателя, шляхом безпосереднього звернення заставодержателя до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави та обрання способу його реалізації, в тому числі із застосуванням однієї з процедур, передбачених пунктами 1) та 2) ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». У зазначених випадках при виникненні спорів з приводу визначення вартості предмету застави, сторони цього Договору домовляються, що така вартість встановлюється відповідно до висновку незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності, кандидатура якого визначається заставодержателем. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із статтею 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. За приписами частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина перша, друга статті 551 ЦК України). Враховуючи зазначене, а також аналізуючи умови Договору позики, укладеного між позивачем та відповідачем, розмір пені погоджено сторонами у договорі. Згідно із частиною першою статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави вразі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною першою статті 19 вказаного Закону визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (частина шоста статті 20 Закону України «Про заставу»). Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Статтею 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється, зокрема, за рішенням суду. Відповідно до статті 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Статтею 24\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» передбачено,\~що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду. Відповідно до статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, яка передбачає продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Таким чином, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені у позовній заяві, наявність порушеного права позивача є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, визначений законодавцем, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved