Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

До Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , у якому позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 19.05.2016 у розмірі 47833,97 грн станом на 10.03.2023. Позов мотивовано тим, що відповідач шляхом підписання Заяви № б/н від 19.05.2016 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Позивач виконав умови Договору, що вбачається з виписки по рахунку та з наданого розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Позивач стверджує, що шляхом підписання відповідачем заяви між сторонами відповідно до ст. 634 ЦК України як договір приєднання був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. З позову вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на передбачених Договором умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 10.03.2023 має заборгованість 47833,97 грн, з яких: 39636,74 грн - заборгованість за тілом кредиту; 8197,23 грн - заборгованість за простроченими відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, а саме не здійснює погашення заборгованості, у зв`язку з чим позивачем позивач звернувся до суду з цим позовом. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві вказано, що в разі неявки у судове засідання відповідача розгляд справи просить здійснювати без участі представника позивача, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (п. 3 прохальної частини позову). Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала, причини неявки не повідомила. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області постановлено здійснювати розгляд справи у заочному порядку. У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 10.06.2021 АТ КБ «Приватбанк» зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності: 64.19 - інші види грошового посередництва (а.с. 80). АТ КБ «Приватбанк» має чинну банківську ліцензію, що підтверджується витягом з Державного реєстру банків (а.с. 83). Відповідач 19.05.2016 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, тобто фактично вчинила дії з метою укладення договору з позивачем. Проте у Анкеті-заявці не зазначено вид банківської картки, відсутні дані про номер кредитної картки, строк її дії, розмір кредитного ліміту, відсоткову ставку, розмір пені та штрафних санкцій, інших умов кредитного договору (а.с. 21). При цьому в анкеті-заяві зазначено, що відповідач ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згідна з його умовами, а примірник договору про надання банківських послуг згідна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www. privatbank.ua. Відповідач зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www. Privatbank.ua. Також відповідно до цієї анкети-заяви відповідач ознайомлена і згідна з Умовами та Правилами надання послуги накопичення Копілка і згідна оформити дану послугу. Зазначила, що умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту їй роз`яснені і зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування нею отримані. Як докази банком надано Паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем 03.05.2018. У цьому документів вказано, що наведена в ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 18.05.2018 (а. с. 22-23). З наданого позивачем витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» вбачається, що Банк пропонує кредитування за чотирма схемами. Однак з цього документа неможливо встановити, яку саме схему кредитування обрала відповідач. Крім того цей витяг не підписаний відповідачем (а.с. 24). З наданої позивачем довідки вбачається, що відповідачу за кредитним договором б/н було надано кредитні картки: №\~ [NUMBER] , дата відкриття - 03.05.2018, термін дії 03/22, тип картки - Універсальна GOLD; № [NUMBER] , дата відкриття - 22.03.2021, термін дії 03/24, тип картки - Універсальна GOLD (а.с. 20). Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки 03.05.2018 відповідачу за кредитною карткою № [NUMBER] було встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 00,00 грн. У подальшому зміна розміру кредитного ліміту за період з 25.07.2018 до 26.12.2022 відбувалася багаторазово як в сторону збільшення так і зменшення, у розмірі від 1000,00 грн до 39000,00 грн (а.с. 19). З банківської виписки за договором №б/н за період 03.05.2018 - 14.03.2023 вбачається, що відповідач активно користувалася картками №\~ [NUMBER] та №\~ [NUMBER] (а.с. 85-112). Згідно з розрахунками заборгованості станом на 10.03.2023 відповідач має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 47833,97 грн, з якої 39636,74 грн - заборгованість за тілом кредиту; 8197,23 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 7-18). При цьому з наданого позивачем розрахунку заборгованості за період 01.09.2019 -10.03.2023 вбачається, що позивач стягнув з відповідача заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 803,33 грн та заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 500,00 грн (а.с. 12-18). Позивач надав суду копію витягу з «Умов та Правил надання банківських послуг», однак з наданого тексту не зрозуміло станом на яку дату актуальна надана суду редакція документа (а.с. 25-74). Установивши вказані обставини суд застосовує такі правові норми. Частиною 1 ст.\~626\~ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, ч. 1 ст.\~1055\~ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. На обґрунтування позовних вимог Банк вказує, що при укладанні договору сторони керувалися саме вказаними нормами законодавства, при цьому, формулярами та стандартними формами є Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, згідно з якими обслуговується відповідач. Суд уважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин норми ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору. Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.05.2016 шляхом підписання Анкети-заяви. Такий висновок суду узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19 від 03.07.2019, а тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Що стосується підписаного відповідачем через 2 роки після укладення кредитного договору Паспорта споживчого кредиту, умови якого є чинними та актуальними до 18.05.2018, то при його оцінці суд застосовує правову позицію ОП КЦС ВС, викладену у постанові від 23.05.2022 у справі № 393/126/20, провадження № 61-14545сво20, згідно з якою паспорт споживчого кредиту є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив суд стягнути заборгованість за тілом кредиту та за простроченими відсотками. Однак в матеріалах справи відсутні належні докази встановлення та погодження сторонами умов укладеного між сторонами кредитного договору, у тому числі умов щодо строку кредитування, зміни кредитного ліміту та сплати процентів за користування кредитними коштами. З огляду на це суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 8197,23 грн. Крім того, суд дійшов висновку, що позивач за період 01.09.2019 -10.03.2023 безпідставно стягнув з відповідача заборгованість за нарахованими та за простроченими відсотками у розмірі 803,33 грн та 500,00 грн відповідно, у загальному розмірі 1303,33 грн (а.с. 18). Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту суд зазначає таке. За змістом статей 525, 526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до частин першої та третьої ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ч. 2 ст.\~530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 39636,74 грн. З банківської виписки вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами. Заперечень щодо визначеного позивачем розміру використаних кредитних коштів відповідач не надала. Відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи вищенаведений аналіз поданих позивачем доказів, приписів чинного законодавства та правових позицій Верховного Суду, які є обов`язковими до застосування, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту. Однак, оскільки суд дійшов висновку, що позивач безпідставно стягнув з відповідача нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 1303,33 грн, суд вважає за необхідне зменшити заборгованість за тілом кредиту на вказану суму. У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №\~б/н від 19.05.2016 у розмірі 38333,41 грн. (39636,74 грн. - 1303,33 грн.). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач заявив позовні вимоги у розмірі 47833,97 грн, з яких суд задовольняє вимоги у розмірі 38333,41 грн, що складає 80,14 % від ціни позову. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2150,96 грн, що дорівнює 80,14 % від розміру сплаченого судового збору. На підставі статей 525, 627-629, 1054\~ЦК України та

Outcome: partial