Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діяли [PERSON] та [PERSON] , як законні представники неповнолітнього, та просили суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 16 414,52 грн., що на 26.12.2021р. складає еквівалент 532,6 євро, пеню за прострочення надання послуг у розмірі 9 848,71 грн. та в якості відшкодування моральної шкоди 1 000 000,00 грн. В обґрунтування обставин, що стали підставою звернення до суду зазначає, що 08.09.2020р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір страхування подорожуючих № 22-103113 зі строком дії з 09.09.2020р. по 08.09.2021р. Під час перебування в Німеччині 03.09.2021р. у позивача відбулося защемлення сідничного нерва. На машині швидкої допомоги позивача відвезли до лікарні, де зробили процедури. Лікування було призначено у вигляді постільного режиму на 5 днів. Позивач зазначає, що не мав змоги зв`язатись з відповідачем чи його представником, а тому його батько 13.09.2021р. повідомив компанію «Balt Assistanse» про страховий випадок із дорученням рахунку на лікування в розмірі 80,00 євро. Однак, у виплаті страхового відшкодування відповідач відмовив, так як розмір виплати не перевищував франшизу, а отже ці витрати батько позивача поніс самостійно. Але 22.11.2021р. від медичної клініки надійшов ще один рахунок за транспортування позивача до лікарні 03.09.2021р. на суму 682,6 євро. Про це негайно був повідомлений представник відповідача «Balt Assistanse» та надано всі документи за його вимогами. Проте у виплаті страхових виплат було відмовлено на тій підставі, що позивач несвоєчасно повідомив страховика про нещасний випадок. Такі дії відповідача сторона позивача вважає незаконними, оскільки договірні зобов`язання з боку страховика належним чином не виконані. Позивач вказує, що на своєчасність повідомлення представника відповідача про нещасний випадок виплинув характер захворювання, який полягав у тому, що позивач не міг самостійно переміщуватись і зробив повідомлення як тільки зміг зробити це фізично. Ухвалою суду від 29.04.2022р. позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову. Ухвалою суду від 13.05.2022р. позовну заяву [PERSON] повернуто позивачу. Постановою Київського апеляційного суду від 24.10.2022р. ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 13.05.2022р. скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 16.11.2022р. за поданим позовом відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження із призначенням дати проведення підготовчого засідання на 15.03.2023р. 03.04.2023 р. на адресу Голосіївського районного суду м. Києва надійшов відзив на апеляційну скаргу, при цьому суд вважає, що представником відповідача допущено технічну описку, оскільки зміст поданого документа свідчить про заперечення проти заявлених позовних вимог, а тому суд його враховує в якості відзиву на позов. Представник відповідача заперечує проти заявлених вимог, зазначаючи, що діями відповідача жодне право страхувальника, передбачене умовами договору, не було порушено, оскільки страхувальник пропустив строк на повідомлення асистуючої компанії Balt Assistance про настання страхового випадку перед зверненням за медичної допомогою. За посиланням представника відповідача, асистуюча компанія Balt Assistance за наявності повідомлення про страховий випадок надає чіткі інструкції щодо подальших дій страхувальника, які полягають в узгодженні медичної допомоги відповідно до обраної страхувальником програми страхування. Оскільки повідомлення про страховий випадок, що відбувся 03.09.2021р., надійшло від сторони позивача 13.09.2021р., вказані дії сторони неможливо вважати як невідкладні, а тому за умовами договору страхування страхувальник має право на отримання страхового відшкодування в розмірі 200 у.о., у випадку наявності поважних причин невчасного повідомлення, однак, ні позивач, ні його законні представники на адресу відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування не звертались. Тобто, у відповідача так і не виник обов`язок по виплаті страхового відшкодування за відсутності поданої у встановленому договору порядку заяви про виплату страхового відшкодування, а тому вимога позивача про стягнення суми прострочення виконання зобов`язань, безпідставна. Окремо, представник відповідача заперечує проти задоволення позову з огляду на те, що причиною травмування позивача стало катання на ковзанах. Вказане вбачається з листування, яке вів законний представник позивача з асистуючою компанією. Умови договору страхування не включали ризики, пов`язані із активним туризмом, отже, страховий захист у даному випадку не може бути застосований. Оскільки стороною позивача не доведено належними доказами факт неправомірних дій відповідача, сторона просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки за відсутності факту неправомірних дій відповідача, відсутні і підстави для стягнення моральної шкоди. 17.04.2023 року на адресу суду від сторони позивача надійшла відповідь на відзив. 26.04.2023 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача на позовну заяву. 14.06.2023 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду. 19.06.2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи доказів. 27.06.2023 року на електрону адресу суду надішли заперечення представника відповідача проти долучення до матеріалів справи доказів. Ухвалою суду від 09.10.2023 року у задоволенні клопотання [PERSON] про приєднання доказів до матеріалів справи за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про захист прав споживачів відмовлено. У судове засідання, призначене на 04.12.2023р., позивач та його представники не з`явились, від [PERSON] надійшла заява про проведення засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 08.09.2020р. між [PERSON] , як страхувальником, та ТОВ «Оберіг», як страховиком, укладений договір про комплексне страхування подорожуючих № 22-103113. Як зазначає позивач, 03.09.2021 року під час перебування в Німеччині нього відбулося защемлення сідничного нерва. Суд не має можливості підтвердити чи спростувати посилання позивача на обставину, що 03.09.2021р. під час перебування у Німеччині в позивача відбулося защемлення сідничного нерва, зокрема через те, що позивачем не долучено до позову допустимих доказів. До позовної заяви долучено копію документу, складеного іншою мовою, без перекладу, що позбавляє суд вивчити його зміст і надати відповідну юридичну оцінку, зокрема: чи мали місце обставини 03.09.2021р., на які посилається позивач, чи складений відповідний лікарський діагноз як «защемлення сідничного нерва», чи понесені позивачем медичні витрати та в якій сумі. При цьому, суд враховує дату, на яку посилається позивач, тобто 03.09.2021 р., оскільки з матеріалів справи є більше вірогідним те, що 03.09.2021 р. з позивачем відбулись певні події, які призвели до ушкодження його фізичного стану. Вбачається, що між законним представником позивача та представником асистуючої компанії шляхом проведення листування відбувалось з`ясування обставин події, що відбулась 03.09.2021 р., та за результатом наданої документації прийнято рішення про відмову в покритті витрат на підставі п. 10.1.2, 7.1 правил страхування через несвоєчасність повідомлення асистанс. Повертаючись до умов договору страхування, в останньому зазначено, що страховий захист надається згідно «Рішення Ради ЄС 2004\\17\щодо медичного страхування подорожуючих осіб»; ставлячи підпис на Частині «А» Договору Страхувальник приймає всі умови Договору та підтверджує факт ознайомлення із ним, а також підтверджує факт отримання двох примірників Частини «А» Договору та одного примірника Частини «Б» договору; у Страховика залишається лише примірник Частини «А» Договору з підписом страхувальника; додатково Страхувальник може ознайомитись зі змістом Частини «Б» Договору на сайті Страховика, що опубліковано в мережі Інтернет: hp://www.oberig-sg.com/ як «Комплексне страхування подорожуючих»; договір діє з урахуванням його обмежень, лімітів по видах допомоги, ліміту по одному страховому випадку згідно Частини «Б»; відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» Страхувальник надає Страховику свою згоду на збір, зберігання, передачу третім особам, обробку та використання своїх (застрахованих осіб) персональних даних; Страхувальник отримав згоду застрахованих на страхування; договір набуває чинності з дати зазначеної в частині «А» як «Строк дії Договору з», але не раніше дня наступного за днем фактичного надходження страхового платежу на банківський рахунок Страховика, зазначений у частині «А. Договору; цей договір складається з двох невід`ємних частин, які в сукупності є Договором: Частина «А» та Частина «Б» включає страхування медичних витрат, пов`язаних з лікуванням Сovid-19 (коронавірус) та обсервацією. Отже, позивачем за запропонованими видами страхування відповідача обрано наступне: медичні витрати, страхова сума за кожну застраховану особу складає 30000 євро, страховий платіж на кожну застраховану особу 739 грн., франшиза 150 євро, програма - 1- Econom, тип покриття - Multy (декілька подорожей). Тому між сторонами досягнуто домовленостей стосовно істотних умов договору страхування, зокрема: вид страхування, строк дії договору, вартість страхового платежу, страхову суму, програму страхування. Крім того частина договору «А» містить скорочений виклад дії, які має вчинити страхувальник у випадку настання події, що може бути визнана як страховий випадок, зокрема, в договорі зазначено, що потрібно невідкладно, перед зверненням за медичною допомогою зателефонувати компанії BALT ASSISTANCE та надати наступну інформацію: прізвище та ім`я застрахованої особи, місцезнаходження та номер телефону; назву страхової компанії (страхова група «Оберіг»); номер договору страхування, строк та територію його дії, програму страхування (Econom, Standart, Lux); докладний опис обставин випадку і характер необхідної медичної допомоги. Чітко дотримуватись вказівок оператора асистанс. Безкоштовно надасться тільки та допомога, яка організована або узгоджена Асистуючою компанією та визначена програмою страхування. У випадку порушення цієї вимоги страхувальнику може бути відмовлено у відшкодуванні витрат. Якщо з поважних причин страхувальник не повідомив Асистуючу компанію про страховий випадок і був змушений самостійно оплатити медичні послуги чи придбати медикаменти, то страхувальник може отримати страхове відшкодування в межах 200 (двохсот) у.о. Для отримання страхового відшкодування страхувальнику необхідно упродовж десяти робочих днів від дня повернення в Україну подати до СГ «ОБЕРІГ» заяву та оригінали документів, перелік яких визначено Договором. Також, частина «А» договору про комплексне страхування подорожуючих №22-103113 містить засоби зв`язку з асистуючою компанією, зокрема номер телефону, адресу електронної пошти та з`єднання через програмне забезпечення Skype. Отже, долучений позивачем примірник договору страхування, зокрема частини «А», свідчить про досягнуті між сторонами умови страхового договору, які визначають процедури і умови для отримання допомоги в разі страхового випадку під час подорожі, зокрема містить і інструкції про те, як діяти в разі потреби медичної допомоги під час подорожі, за якими контактами звертатись, яка інформація необхідна для отримання допомоги та які обмеження є на відшкодування витрат. Частина «Б» містить наступні визначення термінів договору страхування: АСИСТАНС - спеціалізована служба, яка, діючи від імені та за дорученням Страховика, координує взаємодію Застрахованої особи з Третіми особами, які надають їй послуги при настанні нещасного випадку, раптового захворювання або інших подій, передбачених Договором страхування. Назва асистансу, його телефони зазначаються в частині «А» договору страхування на звороті; АКТИВНИЙ ТУРИЗМ - група ризику, відпочинок пов`язаний із ризиком та істотними фізичними навантаженнями, вимагає сміливості і навиків та/або використання механічних та інших засобів пересування та переміщення по суші, на воді, під водою та у повітрі (крім випадків, коли Страхувальник сплатив проїзд і є пасажиром пасажирського транспортного засобу), пересування на тваринах, велосипедах, моторолерах, мотоциклах та квадрациклах, сплави на човнах або плотах по річках та інших водоймах та іншими аналогічними видами відпочинку. Також до Активного туризму відносяться Спорт та екстрим - участь у заходах із високим ступенем ризику, що вимагають від учасників спеціальних навиків та підготовки, а саме, участь у спортивних тренуваннях та змаганнях на аматорському або професійному рівні, а також заняття такими видами спорту та туризму: гірськолижний, сноубордінг, альпінізм, спелеотуризм, дайвінг, полювання, риболовля у важкодоступних та віддалених місцевостях, стрибки із парашутом, польоти з використанням безмоторних засобів, польоти в якості пілота, участь у перегонах на транспортних засобах або тваринах. Якщо страховий захист поширюється на види життєдіяльності описані вище, тоді в частині «А» Договору наявне умовне позначення - «ACTIVE/SPORTS», якщо таке позначення відсутнє, то страховий захист на такі випадки не поширюється. Частина «А» договору, укладеного між сторонами, умовного позначення «ACTIVE/SPORTS» не містить, а тому на такі події, що описані вище та призвели б до ушкодження здоров`я страхувальника, дія договору не розповсюджується, а витрати, пов`язані із медичним лікуванням та відновлення здоров`я після травм, отриманих під час активних видів відпочинку, страховою компанією не покриваються. Пункт 4.1.1 частини «Б» договору кореспондується із інформацією, викладеною в частині «А» договору, та свідчить про те, що витрати здійснені Застрахованою особою (Страхувальником) самостійно без попереднього погодження з асистансом в сумі, що перевищує 200 (двісті) умовних одиниць (не відшкодовується сума такого перевищення). Не відшкодовуються витрати за Програмами «Econom», «Standart», «Lux», що перевищують ліміти, встановлені цим Договором для кожної окремої Програми на певні види медичних та інших послуг, які обмежені лімітом в цьому Договорі. Розділом 6 договору визначено права та обов`язки сторін зокрема п 6.4.1 зазначено, що страхувальник зобов`язаний за перших ознак настання події, що має ознаки страхового випадку, повідомити АСИСТАНС про її настання, а в разі неможливості зробити це невідкладно - упродовж 24-х годин повідомити АСИСТАНС або Страховика в спосіб визначений Договором. Дії, які має вчини страхувальник у разі настання страхового випадку, викладені в розділі 7 договору та свідчать про наступний алгоритм дій: у разі настання події, що може бути визнана страховою та призвести до непередбачених витрат, визначених п. 2.1.1. частини «Б» цього Договору, Застрахована особа зобов`язана негайно повідомити АСИСТАНС для отримання інструкцій щодо подальших своїх дій. З метою координації подальших дій Застрахована особа зобов`язана повідомити АСИСТАНС наступні відомості: прізвище та ім`я Застрахованої особи; назву страхової компанії; номер Договору; страхову суму; програму страхування; термін дії Договору; адресу місцезнаходження, номер контактного телефону Застрахованої особи; характер необхідної допомоги. Тобто, зазначені правила дії за своїм змістом узгоджуються із інформацією, зазначеною в частині «А» договору, примірник якої був у розпорядженні позивача, а тому відсутні підстави вважати, що застрахована особа не знала, яким чином діяти під час настання події, яка містить ознаки страхового випадку, тому за тлумаченням умов договору застрахована особа мала вчинити відповідні дії, що є основним принципом, оскільки дотримання вказаних правил є підставою для отримання медичної допомоги, витрати за яку буде нести страховик. Суд зазначає, що умовами договору в частині розроблених страховиком правил страхування чітко визначено, що потерпілий має звернутися до страховика протягом певного строку, у відповідності до договору, негайно, а в разі неможливості протягом 24-х годин після страхового випадку, і не вказує на жодні винятки для таких обставин. Тому, суд не може визнати посилання позивача на обставину того, що перша комунікація з асистанс шляхом листування за електронною адресою, зазначеною в договорі, що відбулась 13.09.2021 р. після настання події, була невідкладна, вчасна та здійснена за першої фізичної можливості. При цьому, посилання позивача на те, що перебуваючи на лікуванні, яке рекомендоване лікарем, шляхом перебування в ліжковому режимі, обмежило його можливість вчасно проінформувати асистанс, не знайшло свого підтвердження і в ході розгляду справи, оскільки очевидним є те, що навіть, дотримуючись рекомендацій лікаря про ліжковий режим в умовах сучасних засобів зв`язку можливо зв`язатися з асистанс за допомогою мобільного телефону, за контактами, які наведені в договорі. Так само сумнівним є посилання позивача на те, що останній не мав засобів зв`язку, оскільки не мав картки німецької мережі. При цьому, за поясненнями позивача, ліжкового режиму він дотримувався в хостелі в місті Вайсвассер (Німмечина), де, ймовірно, повинно бути бездротове з`єднання пристроїв з мережею Інтернет (Wi-Fi). Тому відсутність доступу до засобів зв`язку, зокрема з асистанс, у цьому контексті здається суперечливим. За наявності даних обставин, позивачем недотримані регламентовані страховою компанією правила страхування в частині повідомлення асистанс про подію, яка має ознаки страхового випадку, негайно або в разі обґрунтованої неможливості протягом 24-х годин, через що, позивач позбавився права на отримання медичної допомоги безкоштовно, за рахунок страхової компанії. Однак, умовами договору страхування передбачений випадок, коли в разі порушення обов`язку про негайне повідомлення асистанс або страховика про настання події, що має ознаки страхового випадку, застрахована особа має право на відшкодування витрат у сумі, що не перевищує 200 у.о. (п. 4.1.1, частини «Б» договору), яке здійснюється безпосередньо Застрахованій особі, при якій відшкодувуються безпосередньо Застрахованій особі тільки непередбачені медичні витрати в межах суми, що становить еквівалент 200 (двісті) у.о. в грошовій одиниці України (п. 8.1.5.2 частини «Б» договору). Відповідно до п. 8.1.7 частини «Б» договору страхове відшкодування сплачується Страховиком на підставі страхового акту в межах страхової суми на одну Застраховану особу та лімітів відповідальності в розмірі фактичних та документально підтверджених витрат за вирахуванням франшизи, якщо така встановлена. Пунктом 8.1.8. визначено, що для отримання страхового відшкодування на підставі п. 8.1.5.2. цього Договору Застрахована особа (її представники, спадкоємці) надає Страховику для прийняття рішення про визнання або невизнання страхового випадку та виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, такі документи: 8.1.8.1. Заяву на виплату страхового відшкодування; 8.1.8.2. Документ, що ідентифікує Застраховану особу; 8.1.8.3. Договір; 8.1.8.4. Оригінали документів, де вказані прізвище, ім`я пацієнта, діагноз захворювання, інформація про лікувальні процедури та дати їх проведення, а також сума сплати за проведене лікування; 8.1.8.5. Рецепти з печаткою, де вказані прізвище лікаря, назви ліків, а також оригінали документів, що підтверджують оплату медикаментів, призначених лікарем у зв`язку з цим захворюванням; 8.1.8.6. Інші документи, що підтверджують понесені Застрахованою особою витрати (квитанції, чеки тощо); 8.1.8.7. Копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру платника податків; 8.1.8.8. Інші документи на вимогу Страховика, що містять інформацію про подію, яка має ознаки страхового випадку. 8.1.9. Документи, зазначені в п. 8.1.8. цих частини «Б», можуть бути надані англійською, французькою, німецькою або іспанською мовами. Якщо документи складені іншими мовами, Застрахована особа має надати офіційний переклад українською мовою відповідно завірений (засвідчений). 8.1.10. Документи, що надаються для прийняття рішень про визнання або невизнання страхового випадку та виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, повинні бути достовірні, подані в обсязі, якого вимагає Страховик, оформлені та засвідчені належним чином. Матеріалами справи не підтверджено, що позивач звертався в порядку розділу 8 договору страхування до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Саме на цьому акцентував увагу суду представник відповідача, стверджуючи про те, що відповідачем не порушено прав позивача, з чим погоджується і суд, оскільки відсутній факт звернення позивача до відповідача з вимогою про страхове відшкодування в порядку, встановленому умовами договору страхування. Суд вважає, що вимогу про стягнення страхового відшкодування слід залишити без задоволення, через відсутність звернення позивача або його законного представника до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування. Це свідчить про те, що за процедурою, встановленою договором про страхування, процес страхового відшкодування не був ініційований. Тому, відповідач відповідно до цієї логіки не розглядав питання про визнання подій, що відбулися 03.09.2021 року, як страхового випадку, і відшкодування витрат, пов`язаних з медичною допомогою. Із зазначеного вище, слідує, що обов`язок відповідача здійснити виплату страхового відшкодування не настав, відсутні підстави стверджувати про порушення зобов`язання та притягнення відповідача до матеріальної відповідальності, тому вимога про стягнення пені за прострочення надання послуг задоволенню не підлягає. При цьому, задоволенню не підлягає вимога про відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не доведений факт порушення чи завдання шкоди з боку відповідача, що є основним у вирішенні питання для відшкодування моральної шкоди. Згідно із статею 1 ЗУ "Про страхування" вказано, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Видами добровільного страхування можуть бути, зокрема, але не виключно - страхування медичних витрат (стаття 6 ЗУ "Про страхування"). Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (стаття 8 ЗУ "Про страхування"). Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування. Договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім`я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім`я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін (стаття 16 ЗУ "Про страхування"). Правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо. Правила страхування повинні містити: предмет договору страхування; порядок визначення розмірів страхових сум та (або) розмірів страхових виплат; страхові ризики; виключення із страхових випадків і обмеження страхування; строк та місце дії договору страхування; порядок укладення договору страхування; права та обов`язки сторін; дії страхувальника у разі настання страхового випадку; перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку та розмір збитків; порядок і умови здійснення страхових виплат; строк прийняття рішення про здійснення або відмову в здійсненні страхових виплат; причини відмови у страховій виплаті або виплаті страхового відшкодування; умови припинення договору страхування; порядок вирішення спорів; страхові тарифи за договорами страхування іншими, ніж договори страхування життя; страхові тарифи та методику їх розрахунку за договорами страхування життя; особливі умови (стаття 17 ЗУ "Про страхування"). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тому за наявності обставин, встановлених вище, суд вважає, що в його задоволенні слід відмовити. Витрати позивача, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed