Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить зняти арешт із нерухомого майна, належного позивачеві житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.2003 року, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , який є об`єктом обтяження. Заявлені вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В подальшому будучи власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] , позивач прийняла рішення про відчуження належного їй майна, в зв`язку з чим вона звернулася до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Ігнатова Д.Є. Відповіддю нотаріуса Прилуцькою районного нотаріального округу Чернігівської області Ігнатова Д.Г. від 28.12.2022 року позивачу надана письмова відповідь відповідно до якої зазначено, що у результаті аналізу документів про обтяження було виявлено, наявність обтяження №3685915 від 05.09.2006 року, архівний номер: 1923078CHЕRNIGOV10, архівна дата: 23.02,2000 року 13:21:00, дата виникнення: 30.05.1972 рік, № реєстри: 3761-20, внутрішній №71012A3823F1362E563D. Вищезазначене також підтверджує витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №332526848 віл 17.05.2023 року, відповідно до якого вбачається що власником в графі реєстру заборон відчуження зазначений [PERSON] . При підписанні договору купівлі продажу стороною (продавець) був [PERSON] . Тобто заборона відчуження на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , виникла станом на 1972 рік, при підписанні договоре купівлі-продажу станом на 2003 рік питання щодо накладеного арешту не виникало, однак в 2006 році при перенесені архівних баз в електронний реєстр було внесено інформацію щодо обтяження відносно колишньою власника, що на сьогоднішній день порушує права та інтереси позивача як власника нерухомого майна. Отже посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , на сьогоднішній день не має можливості в зв`язку з вищенаведеним, а саме забороною відчуження, з огляду на що рекомендовано звернутися до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з питання звільнення майна з під арешту та зняття заборони його відчуження. Позивач до судового засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, по суті позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні обставини викладені позивачем в позовній заяві знайшли своє підтвердження в доказах наявних в матеріалах справи, а саме: копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копія відповіді нотаріуса від 28.12.2022, копія інформації з державного реєстру, копія договору купівлі-продажу житлового будинку від 06.08.2003 (а.с.5-9). Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з частиною першою\~статті 317 Цивільного кодексу України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі\~статтею 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша\~статті 321 ЦК України). Відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно) (Постанова Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»). Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, враховуючи те, що судом встановлено, що [PERSON] не володів вказаним будинком, арешт накладений раніше, ніж зареєстровано право власності за позивачем, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

Outcome: approved