Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, восени 2021 року завагітніла, але у зв`язку з початком у лютому 2022 року воєнних дій на території України була змушена виїхати до Польщі, де [INFO] народила дочку [PERSON] . Оскільки відповідач знаходився в Україні і не був присутнім при реєстрації дитини, прізвище народженої дитини було записано по матері « [PERSON] », а відомості про батька в актовому записи про її народження записані зі слів матері - « [PERSON] ». Відповідач визнав дочку, після повернення в Україну, вони зареєстрували шлюб, але внести зміни до актового запису про народження дитини стосовно батьківства відповідача не мають можливості, оскільки актовий запис складений на території іншої держави і відсутній документ, який підтверджує факт батьківства відповідача. Враховуючи, що відповідач є біологічним батьком дитини, позивач вважає, що наявні правові підстави для зміни відомостей про батька в документах про народження дитини. Тому позивач просить визнати відповідача [PERSON] батьком своєї дитини [PERSON] , [INFO] , змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », батьком записати [PERSON] , вказавши дату його народження « [INFO] » і місце народження «м. Кривий Ріг». Процесуальні дії у справі. 01.11.2023 позовна заява надійшла до суду. 06.11.2023 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. В підготовче засідання учасники справи не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення рішення у підготовчому провадженні. Від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Від третьої особи також надійшло клопотання про розгляд справи без представника відділу ДРАЦС. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі за відсутності учасників, що відповідає положенням ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, ч.1 ст.223 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Згідно з Повним витягом із актового запису про народження № 1062011/00/AU/2022/187540, складеного 02 вересня 2022 року відділом реєстрації актів цивільного стану міста Пйотркув-Трибунальский Лодзинського воєводства Республіки Польща, [INFO] в м. Пйотркув-Трибунальский Республіки Польща народилася [PERSON] , в актовому записі про народження якої матір`ю записана [PERSON] , [INFO] , а батьком - [PERSON] . В примітці актового запису про народження (п.8) зазначено про те, що прізвище « [PERSON] » в якості прізвища батька та ім`я « [PERSON] » в якості імені батька внесено за заявою особи, яка повідомила про народження ( [PERSON] ) /а.с.5-8/. Витяг із актового запису про народження складений польською мовою, переклад документа на українську мову виконаний перекладачем [PERSON] , справжність підпису якого засвідчена приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Нянчур С.М. Довідкою про реєстрацію особи громадянином України № 6137/КВ/19-1936/Н, виданою 04 жовтня 2022 року Посольством України в Республіці Польща, підтверджено, що [PERSON] , яка народилася [INFO] , зареєстрована громадянкою України /а.с.10/. Згідно зі свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] , виданого Центрально-Міським відділом ДРАЦС, 24 серпня 2023 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , і після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с.9/. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з права батька (матері), які не перебувають у шлюбі між собою, визнати своє батьківство у відношенні народженої дитини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану. За приписами ст.128 СК України, за відсутністю заяв, право на подання яких встановлено ст.126 СК України, батьківство дитини може бути визнане за рішенням суду; підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з частиною третьою цієї статті, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст.135 СК України (частина 4 ст.128 СК України). Статтею 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч.3 ст.144 СК України реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Згідно вимог ст.134 СК України на підставізаяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного станувносить відповідні зміни до актового запису про народження,складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво пронародження. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з постановою Верховного Суду України від 16.05.2018, прийнятою у справі № 591/6441/14-ц, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Відповідно до абз. 12 п.20 глави І розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства,материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народженнявносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актовихзаписів цивільного стану. Пунктом 2.13.1 Правил передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, рішення суду про визнання батьківства(материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою длявнесення відповідних змін до актового запису. Згідно з п. 2.16.4 зазначених вище Правил, на підставі рішення суду про визнаннябатьківства(материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості пробатьката вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про міжнародне публічне право», документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Частиною першою статті 65 вказаного Закону визначено, що встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження. Статтею 15 Договору між Україною та Республікою Польща «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах», ратифікованого Постановою Верховної Ради України № 3941 XII від 04.02.1994 р., передбачено, що документи, які підготував або засвідчив відповідний орган однієї з Договірних Сторін, скріплені гербовою печаткою і підписом уповноваженої особи, мають силу документа на території іншої Договірної Сторони без потреби будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом. Документи, які на території однієї з Договірних Сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж на території іншої Договірної Сторони. Частинами 2, 3 статті 28 вказаного Договору визначено, що встановлення і оспорювання походження дитини від певної особи регулюється законодавством тієї Договірної Сторони, громадянином якої є мати дитини в момент народження дитини. Але достатнім є дотримання форми визнання дитини, що передбачена законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої визнання має бути або було здійснене. Компетентними є органи тієї Договірної Сторони, громадянином якої є дитина, а також органи тієї Договірної Сторони, на території якої дитина має місце проживання. Згідно з положеннями ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, позовні вимоги задовольняються. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Висновок суду. Оскільки дитина була народжена на території іншої держави, матір`ю (позивачем), яка не перебувала з батьком дитини у зареєстрованому шлюбі, за відсутності особи, яка вважає себе батьком дитини, суд приходить до висновку, що позивач не мала можливості зареєструвати народження дитини відповідно до чинного Законодавства України, зокрема ст.122, п.1 ч.2 ст.125 СК України, у зв`язку з чим правомірно звернулася до суду із цією заявою. З огляду на повне визнання відповідачем по справі позовних вимог, суд вважає, що його батьківство стосовно [PERSON] , [INFO] , може бути визнано в судовому порядку, а отже позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню згідно з положеннями ч.3 ст.200 ЦПК України. Щодо розподілу судових витрат. Суд враховує категорію справи і те, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір на користь держави у встановленому Законом розмірі, вважає, що підстави для розподілу судових витрат відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved