Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 12.05.2012 року він з відповідачем зареєстрував шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківській області, актовий запис № 24. У шлюбі народилася одна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є малолітньою. Сімейне життя між ними не склалось, через різні характери та погляди на подружнє життя. На даний час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, шлюб існує тільки формально. Надалі перебувати у шлюбі не бажає, примирення не можливе, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Просить постановити рішення, яким шлюб мiж ним та відповідачем розірвати. У судове засідання позивач, [PERSON] , не з`явився, однак у позовній заяві просив розглядати справу без його участі. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, не подала відзиву. 22.06.2023 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18.07.2023 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу, якою сторонам надано строк для примирення. 19.10.2023 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу, якою поновлено провадження у справі та продовжено судовий розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 12.05.2012 року сторони по справі зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківській області, актовий запис № 24, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.05.2012 року (а.с. 5). Від даного шлюбу [INFO] народилась одна дитина: дочка [PERSON] , яка на даний час є малолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.09.2012 року (а.с. 6). Сторони мають різні характери та погляди на життя, проживання та збереження шлюбу втратило будь-який сенс. Шлюбних відносин позивач і відповідач не підтримують, не проживають разом, шлюб існує формально, примирення між ними не відбулось, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 104, 110, 112, СК України,

Outcome: approved