Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Позиції учасників справи У липні 2023 року позивач [PERSON] через представника - адвоката Гарницького П.П. звернувся до суду з вимогою до відповідачів Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в сумі 205 847,00 грн. Вимоги позову обґрунтовано тим, що 07 жовтня 2022 року приблизно о 21.20 год. [PERSON] (далі по тексту - третя особа), керуючи автомобілем Volkswagen Passat CC, д.н.з. [NUMBER] , рухався по проспекту Шухевича зі сторони бульвару Перова в напрямку Північного мосту, що в м. Києві. На зустріч рухався автомобіль Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] (далі по тексту - відповідач-2). Здійснюючи розворот ліворуч через дві крайні смуги, [PERSON] створив небезпечну ситуацію, що призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох автомобілів, оскільки [PERSON] виконував маневр з порушенням Правил дорожнього руху України, що стало причиною ДТП. На місце ДТП виїхали працівники поліції та зафіксували вказану подію, склавши схему місця ДТП та два протоколи щодо учасників дорожньо-транспортного пригоди, а саме на [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення (серії АДД № 377165 від 07.10.2022 за ст. 124 КУпАП (п. 12.1 та 13. 1 ПДР)) та на [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення (серії АДД № 377164 від 07.10.2022 за ст. 124 КУпАП (п. 16.11 ПДР)). Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.12.2022 справа № 755/10797/22 (провадження № 3/755/5863/22), визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 12.12.2022 (справа № 755/10797/22) щодо [PERSON] , що передбаченого провадження по справі закрито за ст. 124 КУпАП у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Постановою Київського апеляційного суду від 15.03.2023 (справа № 755/10797/22, провадження № 33/824/315/2023) постанов Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року в частині визнання [PERSON] винуватим за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП скасовано, провадження закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення. Під час перегляду справи в апеляційній інстанції, на замовлення [PERSON] була проведена експертиза судовим експертом Давидовичем О.О. № 46 від 15.12.2022, в якій зазначено, що третя особа не могла уникнути зіткнення з автомобілем, оскільки відповідач-2 порушивши ПДР, не дав змоги третій особі зробити маневр, щоб уникнути зіткнення. Тому, згідно з висновком експерта № 46 від 15.12.2022 винним у ДТП є відповідач-2. Даний експертний висновок також досліджувався судом апеляційної інстанції, разом з поясненнями сторін по справі. Крім того, з висновку судового експерта Давидовича О.О. № 46 від 15.12.2022 також вбачаються порушення відповідачем-2 ПДР під час ДТП. Однак, у позивача відсутня постанова суду, в якій в резолютивній частині прописано, що [PERSON] винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Автомобіль Volkswagen Passat CC, д.н.з. [NUMBER] , в момент ДТП, водієм якого був [PERSON] належить на праві власності [PERSON] (далі по тексту - позивач) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 11.11.2017 за № [NUMBER] . Згідно офіційного веб-сайту МТСБУ встановлено, що автомобіль Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] є застрахований. Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» (далі по тексту - відповідач-1), поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-211397435 від 05.10.2022, який діє і на теперішній час. 13.10.2022 позивач подав відповідачу-1 заяву про виплату страхового відшкодування. 18.10.2022 відповідачем-1 складено Акт огляду транспортного засобу позивача та відкрито відповідачем-1 справу за № 3006890, по страховому відшкодуванню заподіяних збитків власнику автомобіля Volkswagen Passat CC, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] . Після проведення огляду автомобіля представником відповідача-1, жодних документів експертне дослідження (висновок експерта) завданих збитків автомобілю позивача надано не було. Страхове відшкодування від ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» позивач до цього часу так і не отримав. З метою відновлення пошкодженого автомобіля, позивач був змушений звернутись до СТО, де автомобіль було відремонтовано, а вартість відновлюваного ремонту Volkswagen Passat CC, д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу ставить 205 847,00 грн. Тобто, це матеріальні збитки, які завдані позивачу внаслідок ДТП, які підлягають відшкодуванню відповідачами. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить: - стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» на користь [PERSON] страхове відшкодування в межах страхової суми (в розмірі), що покриває Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-211397435 від 05.10.2022; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки, в розмірі, які не покриваються Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-211397435 від 05.10.2022; - стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно всі судові витрати, серед який судовий збір та витрати на правову допомогу, вартість послуг якого становить 85 000 грн. Представник відповідача ТДВ «СК «Кредо» - Шмаріна А. скористалась правом надання відзиву (а.с.137-139), у якому заперечує щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що ознайомившись із позовною заявою про стягнення з страхового відшкодування у розмірі 205 848 грн. в межах ліміту полісу, солідарно з відповідачів судовий збір та витрати на правничу допомогу у розмірі 85 000, 00 грн. вважають, що вимоги позивача до ТДВ СК «Кредо» є незаконними та необґрунтованими, оскільки не можуть бути відшкодовані страховою компанією на підставі норм чинного законодавства України з наступних підстав. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Пунктом 2.1 ст. 2 Закону передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Тобто, порядок здійснення страхового відшкодування за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначається виключно Законом. Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо - транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Станом на дату надання цього відзиву рішення суду щодо притягнення до адміністративної відповідальності водія ТЗ VOLKSWAGEN POLO, д.н.з. [NUMBER] не має. Враховуючи те, що у водія, забезпеченого за Полісом №EP-211397435 ТЗ VOLKSWAGEN POLO, реєстраційний номер [NUMBER] не настала цивільно - правова відповідальність в ДТП 07.10.2022, на підставі ст. 6, п. 32.1. ст. 32, п. 36.2 ст. 36 Закону, ТДВ СК «Кредо» страховим актом №3006890 від 13.02.2023 не визнає вищезазначену подію ДТП страховим випадком, а відтак прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Позивачем не надано доказів настання цивільно - правової відповідальності водія ТЗ VOLKSWAGEN POLO реєстраційний номер [NUMBER] за наслідками ДТП від 07.10.2022. З огляду на викладене, ТДВ СК «Кредо» не визнає вимоги позивача. Щодо інших вимог позивача та розподілу судових витрат та витрат на правничу допомогу, то вартість юридичних послуг завищена в декілька разів, оскільки дана справа не є складною, не вимагає вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складання великої кількості процесуальних документів, судова практика в цій категорії справ є сталою, а необхідні процесуальні документи є шаблонними. В разі задоволення позовних вимог позивача, представник відповідача просить зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката до 1 000 грн. 08.11.2023 від відповідача [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначає, що при задоволенні позову просить врахувати, що його цивільно-правова відповідальність застрахована в ТДВ «СК «Кредо» на суму 160 000 грн., тому просить призначити суму відшкодування тільки в тій частині яка перевищує 160 000 грн. Від представника позивача - адвоката Гарницького П.П. до суду надійшло клопотання, у якому він ставить питання щодо виключення відповідача [PERSON] з кола відповідачів, а провадження відносно нього закрити, мотивуючи тим, що 28.11.2023 позивач за допомогою свого представника та в присутності третьої особи за відповідача [PERSON] вирішили спір мирним шляхом, де відповідач визнав свою провину та відшкодував позивачу різницю шкоди вартості завданої шкоди позивачу за наслідком ДТП у сумі 45 847,00 грн. та 3 200 грн. франшизи, виплата яка покладалась на відповідача-2 у Полісі цивільної відповідальності. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про виконання вимог позову, передавши третій особі на стороні позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 49 047 грн., тому просить розглядати справу без його участі та виключити із кола відповідачів та провадження закрити. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, до суду представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, при цьому в попередніх судових засіданнях представник позивача підтримав вимоги позову в повному обсязі, посилаючись на викладене у позові. В судове засідання представник відповідача ТДВ «СК «Кредо» не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, з поданого відзиву на позовну заяву вбачається, що проти задоволення позовних вимог заперечував, при цьому просив справу розглядати без участі представника. Процесуальні дії та рішення суду. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 03 серпня 2023 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 15 листопада 2023 року у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено. Від представника позивача - адвоката Гарницького П.П. до суду надійшло клопотання, у якому він ставить питання щодо виключення відповідача [PERSON] з кола відповідачів, а провадження відносно нього закрити, мотивуючи тим, що 28.11.2023 позивач за допомогою свого представника та в присутності третьої особи за відповідача [PERSON] вирішили спір мирним шляхом, де відповідач визнав свою провину та відшкодував позивачу різницю шкоди вартості завданої шкоди позивачу за наслідком ДТП у сумі 45 847,00 грн. та 3 200 грн, франшизи, виплата яка покладалась на відповідача-2 у Полісі цивільної відповідальності. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 29 листопада 2023 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Гарницького П.П. про закриття провадження у справі в частині вимог до відповідача [PERSON] - задоволено. Провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», [PERSON] , третя особа [PERSON] про відшкодування шкоди, в частині позовних вимог до [PERSON] - закрито. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду, суд розглядає справу без участі сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи. Позиція суду та оцінки аргументів сторін. 07 жовтня 2022 року приблизно о 21.20 год. [PERSON] , керуючи автомобілем Volkswagen Passat CC, д.н.з. [NUMBER] , рухався по пр-ту Шухевича зі сторони бульвару Перова в напрямку Північного мосту, що в м. Києві. На зустріч рухався автомобіль Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Здійснюючи розворот ліворуч через дві крайні смуги, [PERSON] створив небезпечну ситуацію, що призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох автомобілів, оскільки [PERSON] виконував маневр з порушенням Правил дорожнього руху України, що стали причиною ДТП. На місці ДТП було складено складено схему місця ДТП та два протоколи щодо учасників дорожньо-транспортного пригоди, а саме на [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення серії АДД № 377165 від 07.10.2022 за ст. 124 КУпАП (п. 12.1 та 13. 1 ПДР) та на [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення серії АДД № 377164 від 07.10.2022 за ст. 124 КУпАП (п. 16.11 ПДР). Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.12.2022 по справі № 755/10797/22 (провадження № 3/755/5863/22) визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 12.12.2022 по справі № 755/10797/22 щодо [PERSON] провадження по справі закрито за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Постановою Київського апеляційного суду від 15.03.2023 по справі № 755/10797/22 (провадження № 33/824/315/2023), апеляційну скаргу задоволено, постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року в частині визнання [PERSON] винуватим за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП скасовано та в цій частині правопорушення закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення. В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін. Підставою для скасування постанови суду першої інстанції від 12.12.2022 по справі № 755/10797/22 слугувало те, що апеляційний суд визнав недопустимим доказом по справі висновок судового експерта Скорохода К.М. № 10041 від 25.11.2022, зроблений на замовлення відповідача [PERSON] . Під час перегляду справи в апеляційній інстанції, на замовлення [PERSON] була проведена експертиза судовим експертом Давидовичем О.О. № 46 від 15.12.2022, в якій зазначено, що третя особа не могла уникнути зіткнення з автомобілем, оскільки відповідач [PERSON] , порушивши ПДР, не дав змоги третій особі зробити маневр, щоб уникнути зіткнення. Тому, згідно висновку експерта № 46 від 15.12.2022, винним у ДТП є [PERSON] . Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Автомобіль Volkswagen Passat CC, д.н.з. [NUMBER] , в момент ДТП, водієм якого був [PERSON] , належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 11.11.2017р. за № [NUMBER] . Згідно офіційного веб-сайту МТСБУ встановлено, що автомобіль Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] є застрахований. Власник транспортного засобу застрахував свою цивільну відповідальність перед третіми особами у випадку настання страхового випадку за шкоду, уклавши з Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-211397435 від 05.10.2022р., який діє і нині. 13.10.2022 позивач подав ТДВ «СК «Кредо» заяву про виплату страхового відшкодування. 18.10.2022 ТДВ «СК «Кредо» складено Акт огляду транспортного засобу позивача та відкрито відповідачем-1 справу за № 3006890, по страховому відшкодуванню заподіяних збитків власнику автомобіля Volkswagen Passat CC, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] . З метою відновлення пошкодженого автомобіля, позивач звернувся до СТО, де автомобіль було відремонтовано, а вартість відновлюваного ремонту Volkswagen Passat CC, д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу ставить 205 847,00 гривень. 28.11.2023 позивач за допомогою свого представника та в присутності третьої особи за відповідача [PERSON] вирішили спір мирним шляхом, де відповідач визнав свою провину та відшкодував позивачу різницю шкоди вартості завданої шкоди позивачу за наслідком Дорожньо-транспортної пригоди у сумі 45 847,00 грн. та 3 200 грн, франшизи, виплата яка покладалась на відповідача [PERSON] у Полісі цивільної відповідальності. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України ) Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009р. у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, у разі настання страхового випадку, страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. З вищевикладеного вбачається, що відповідач ТДВ «СК «Кредо» повинен відшкодувати позивачу завдану шкоду внаслідок ДТП, яке сталося з вини відповідача [PERSON] , з яким ТДВ «СК «Кредо» уклав Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-211397435 від 05.10.2022, який є діючим на момент скоєння ДТП (07.10.2022.). Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно зі ст.ст. 22, 29 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Ст. 29 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Разом з тим, відповідно до положень ст.12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. З матеріалів справи вбачається, що у відповідача [PERSON] наявний Поліс страхування №ЕР-211397435 від 05.10.2022 із лімітом страхового відшкодування по майну в розмірі 160 000 грн., франшиза в розмірі 3 200 грн. 28.11.2023 позивач за допомогою свого представника та в присутності третьої особи за відповідача [PERSON] вирішили спір мирним шляхом, де відповідач визнав свою провину та відшкодував позивачу різницю шкоди вартості завданої шкоди позивачу за наслідком Дорожньо-транспортної пригоди у сумі 45 847,00 грн. та 3 200 грн. франшизи, виплата яка покладалась на [PERSON] у Полісі цивільної відповідальності. Статтею 1187 ЦК України зазначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається із системного аналізу зазначених статей, вина володільця джерела підвищеної небезпеки - автомобіля марки Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] презюмується, таким чином, що незалежно від вини настає цивільно-правова відповідальність водія автомобіля, навіть з врахуванням того, що вина [PERSON] встановлена судовим рішенням, виходячи з описової частини Постанови Київського апеляційного суду від 15.03.2023 по справі № 755/10797/22 та висновку судового експерта Давидовича О.О. № 46 від 15.12.2022, про що зазначалося вище. На підставі вищевикладених норм закону, відповідач ТДВ «СК «Кредо» зобов`язаний в повному обсязі відшкодувати шкоду завдану позивачу, що сталася внаслідок ДТП. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказовий процес у цивільному судочинстві має велику значимість через його важливість для вирішення кожної справи і загальнообов`язковість, оскільки без належного підтвердження необхідних обставин особа не отримає бажаного результату та не зможе повною мірою використати надані державою юрисдикційні гарантії захисту прав, свобод та інтересів осіб у разі їх порушення, невизнання або їх оспорення. Належність та допустимість доказів визначають ст.ст. 77,78 ЦПК України. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідачем не надано до суду доказів на спростування розрахунку страхового відшкодування, наданого позивачем та обставин викладених в позові. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача ТДВ «СК «Кредо» на користь позивача підлягає стягненню завдана шкода заподіяна внаслідок ДТП в сумі 160 000 грн. Щодо вимог позову про стягнення судових витрат. Відповідно до положень п. 1 ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. В позові заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача 85 000 грн. витрат на правничу допомогу. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Інтереси позивача у даній справі представляє адвокат Гарницький Павло Петрович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2405/10 від 27.11.2003 видане Київською обласною КДКА, що підтверджується Угодою (договором) про надання правової допомоги від 27.06.2023, ордером на надання правової допомоги, попереднім розрахунком витраченого часу адвоката, прибутковим касовим ордером. Розмір гонорару за Угодою про надання правової допомоги укладеного між позивачем та адвокатом Гарницьким П.П. становить 85 000 грн. Відповідачем ТДВ «СК «Кредо» заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність ). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. З огляду на вищевикладене, Верховний суд у Постанові від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 зазначив: в межах справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, тому не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Тому у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги, не потрібен. До того ж, в п.19 Додаткової Постанови від 07 липня 2021 року, по справі № 910/12876/19 (Провадження № 12-94гс20) Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку, що «Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини». З матеріалів справи вбачається, що стороною позивача надано докази на підтвердження вимог понесених витрат на правничу допомогу, а саме: угода (договір) від 27.06.2023 про надання правової допомоги, попередній розрахунок від 28.06.2023, квитанція до прибуткового касового ордера №33 від 27.06.2023. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 10 000 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 2058,47 грн.

Outcome: partial