Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

03 листопада 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій позивач прохає розірвати шлюб між ним, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований 27.07.1996 виконавчим комітетом Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 8. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 липня 1996 року позивач та відповідачка уклали зазначений шлюб, від якого мають одну дитину доньку [PERSON] , дата народження: [INFO] . На даний час вона є повнолітньою, перебуває у шлюбі, носить прізвище чоловіка - [PERSON] . Позивач та відповідачка проживали спільно однією сім`єю із 1996 року по серпень 2023 року. Через постійні сварки та непорозуміння вони припинили спільне проживання. Таким чином, з відповідачкою однією сім`єю не проживають близько двох місяців. За час спільного проживання позивач та відповідачка неодноразово намагалися вирішити їхні особисті сімейні проблеми, але ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінилося, їхні відносини переросли в ще більш ворожі. Тому позивач прийшов до висновку, що розлучення - це єдиний вихід для них обох побудувати нове життя. За таких обставин збереження подружніх відносин з відповідачкою є неможливим та суперечить їхнім інтересам. Звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою він змушений, оскільки припинити шлюб за взаємною згодою подружжя немає можливості через небажання відповідачки спільного звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Заходи досудового врегулювання спору не проводилися, оскільки за таких обставин розірвання шлюбу можливе лише за рішенням суду. Ухвалою від 07 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання на 06 грудня 2023 року. У визначений строк відповідачка правом відзиву не скористалася, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подала. У судове засідання 06 грудня 2023 року сторони не з`явилися. 06 грудня 2023 року, до початку судового засідання, від представника позивача, адвоката Галушка С.С., надійшла заява, у якій останній прохає справу розглядати за його та позивача відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та прохають їх задовольнити. 06 грудня 2023 року, до початку судового засідання, від відповідачки до суду надійшла заява, у якій остання прохає справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом речення 2 частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин 4,5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом частин 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши наявні матеріали справи, суд робить наступні висновки. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що з 27 липня 1996 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Відомостей про наявність спору про поділ майна між сторонами позовна заява не містить. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати сімейні стосунки з відповідачкою. Сторонами не заявлено клопотання про надання строку для примирення. Позивач прохає задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. Відповідачка позов визнає, про що подала письмову заяву. Згідно з положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 Сімейного кодексу України). Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені статтею 112 Сімейного кодексу України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачкою слід прийняти. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Сторони не виявили бажання змінювати прізвища після розірвання шлюбу. Питання розподілу судових витрат сторонами не ставилося.

Outcome: approved