Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Заступник керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області В. Семенюк звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до [PERSON] про витребування земельної ділянки. В обґрунтування позову зазначено, що вивченням питання законності надання земельних ділянок державної власності встановлено, що державним реєстратором Брацлавської селищної ради Вінницької області 11.05.2021 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0522480800:01:000:0325, площею 2,0 га за [PERSON] (номер відомостей про речове право: 41955592, індексний номер рішення: 58147196). Підставою для реєстрації права власності на вказану земельну ділянку став документ під назвою "Рішення 34 сесії 7 скликання Бірківської сільської ради Літинського району Вінницької області від 16.10.2020 №334 "Про затвердження технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатної передачі її у власність", відповідно до якого затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що розташована на території Бірківської сільської ради, та передано безоплатно у приватну власність [PERSON] , земельну ділянку з кадастровим номером 0522480800:01:000:0325, площею 2,0 га для особистого селянського господарства, розташовану на території Бірківської сільської ради Літинського району Вінницької області. Водночас, як вбачається з інформації, отриманої від архівного відділу Вінницької районної державної адміністрації, 34 сесія 7 скликання Бірківської сільської ради Літинського району Вінницької області, яка відбулась 16.10.2020, не приймала рішення №334 "Про затвердження технічної документації із землустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатної передачі її у власність". Натомість рішення за номером 334 приймалось 35 сесією Бірківської сільської ради 20.01.2020 та стосувалось питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3 га у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] . З метою реєстрації права власності на вищевказану земельну ділянку державному реєстратору речових прав Брацлавської селищної ради було надано документ під назвою "Рішення 34 сесії 7 скликання Бірківської сільської ради Літинського району Вінницької області від 16.10.2020 №334 "Про затвердження технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатної передачі її у власність", хоча такого рішення сільською радою не приймалось. Відповідно до інформації, отриманої від Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (лист від 29.08.2022 за №0-2-0.6-2974/2-21), земельна ділянка з кадастровим номером 0522480800:01:000:0325 знаходиться за межами населеного пункту на території колишньої Бірківської сільської ради, а на даний час - на території Літинської селищної територіальної громади. Отже, вищевказана земельна ділянка з кадастровим номером 0522480800:01:000:0325, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, вибула з державної власності поза волею власника - держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. На час отримання [PERSON] у власність спірної земельної ділянки, остання перебувала у державній власності, а тому орган місцевого самоврядування не мав права розпоряджатись даною земельною ділянкою, оскільки такі повноваження, передбачені ст. 122 ЗК України належали Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області. Отже, [PERSON] незаконно, без відповідної правової підстави заволодів земельною ділянкою кадастровий номер 0522480800:01:000:0325, площею 2,0 га, зареєструвавши за собою право власності на неї на підставі неіснуючого рішення органу місцевого самоврядування. Вищевикладені обставини стали підставою для звернення у лютому 2023 року Вінницької окружної прокуратури до Літинського районного суду Вінницької області з позовом в інтересах держави в особі Літинської селищної ради до [PERSON] про витребування земельної ділянки. Під час розгляду вищевказаної справи в суді стало відомо, що відповідач [PERSON] помер ще до подання позовної заяви до суду, а саме 17.05.2021 та встановлено, що за життя він склав заповіт, посвідчений 14.05.2021 старостою сіл Микулинці та Ріжок Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області за реєстровим №5-13, відповідно до якого вищевказану земельну ділянку для ведення особистого земельного господарства розміром 0,2, розташовану на території Бірківської сільської ради Літинського району Вінницької області, кадастровий номер 0522480800:01:000:0325, заповів [PERSON] . В свою чергу, [PERSON] після смерті [PERSON] 05.10.2021 звернулась до Літинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яку їй залишив [PERSON] на підставі вищевказаного заповіту. Однак, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку [PERSON] не отримувала та відповідно права власності на дану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за собою не реєструвала, тому на даний час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] . Отже, прийняття відповідачем [PERSON] в спадщину за заповітом спірної земельної ділянки свідчить про належність їй вказаної земельної ділянки з часу відкриття спадшини. Враховуючи викладене, змушені звернутися до суду з вказаним позовом і просять витребувати у [PERSON] , земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,0 га з кадастровим номером 0522480800:01:000:0325, розташовану на території Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області на користь Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області та судові витрати на сплату судового збору. Прокурор Лащук В.М. надав суду заяву про рзгляд справи без технічної фіксації. Вимоги позову підтримує в повному обсязі. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Представник Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області Ткачук І.Г. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовну заяву підтримують в повному обсязі та просить справу призначити до судового розгляду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв чи клопотань не надходило. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Порядок отримання громадянами у власність земельних ділянок регламентовано нормами статей 116, 118, 121 ЗК України. Водночас, законодавством встановлені певні обмеження у правах набуття права власності на земельні ділянки, а саме згідно з ч. 4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Визначений статтею 118 ЗК України порядок передачі земельної ділянки у власність застосовується при умові дотримання вимог ст. ст. 116, 121 ЗК України. Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, інші докази, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №41955592 (а.с.10-11) встановлено. що на підставі рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 334 виданий 16.10.2020, видавник Бірківська сільська рада Літинського району Вінницької області за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0522480800:01:000:0325, площею 2,0 га. Судом досліджено копію документу під назвою "Рішення 34 сесії 7 скликання Бірківської сільської ради Літинського району Вінницької області від 16.10.2020 №334 "Про затвердження технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатної передачі її у власність" (а.с.12) відповідно до якого затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що розташована на території Бірківської сільської ради, та передано безоплатно у приватну власність [PERSON] , земельну ділянку з кадастровим номером 0522480800:01:000:0325, площею 2,0 га для особистого селянського господарства, розташовану на території Бірківської сільської ради Літинського району Вінницької області. Відповідно до протоколу Бірківської сільської ради Літинського району Вінницької області від 16.10.2020 та списку прийнятих 34 сесією 7 скликання рішень (а.с.14-17) судом встановлено, що рішення №334 "Про затвердження технічної документації із землустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатної передачі її у власність" не приймалось. Натомість рішення за номером 334 приймалось 35 сесією Бірківської сільської ради 20.01.2020 та стосувалось питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3 га у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] (а.с.18). Відповідно до копії заповіту (а.с.23) та Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (а.с.24) 14.05.2021 [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого земельну ділянку для ведення особистого земельного господарства розміром 0,2, розташовану на території Бірківської сільської ради Літинського району Вінницької області, кадастровий номер 0522480800:01:000:0325, заповів [PERSON] . Відповідно до копії заяви [PERSON] (а.с.25) 05.10.2021 остання звернулась до Літинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] на підставі вчиненого ним заповіту. Також в судовому засіданні досліджено спадкову справу №360/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.37-52), з якої встановлено наявність заяви [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. Свідоцтво про право на спадщину на її ім`я не видавалось. Отже, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] отримав земельну ділянку у власність на підставі неіснуючого рішення. Відповідно до п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 га. Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання. Статтею 152 ЗК України регламентовано, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом способів. Крім того, як визначено ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу у суді. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках, закріплені у частині другій статті 16 ЦК України. Так, відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Вказана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що [PERSON] незаконно заволодів земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства, отримав її у власність на підставі не існуючого рішення, і відповідно заповів неправомірно набуту земельну ділянку відповідачу [PERSON] , а тому позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про судові витрати, суд відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути судовий збір в сумі на користь Вінницької обласної прокуратури сумі 2684 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved