Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Представник позивача - АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за заявою-договором № 800/9462377-ССN від 17 лютого 2021 року у розмірі 116369,23 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 62690,93 грн., заборгованість за процентами 53678,30 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17 лютого 2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено заяву-договір № 800/9462377-ССN приєднання до публічної пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого позивачем надано позичальнику грошові кошти на наступних умовах: сума наданого кредитного ліміту - 60 000 грн, процентна ставка за користування кредитним лімітом кредитної лінії - 54 %, цільове призначення - на споживчі потереби, строк користування - 12 місяців із автоматичною пролонгацією. Підписавши заяву -договір № 800/9462377-ССN від 17 лютого 2021 року, позичальник підтвердив факт ознайомлення та розуміння публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Правил обслуговування а Тарифів банку, просив відкрити поточний рахунок та виявив бажання оформити на своє імя платіжну картку. Кредитну кошти були надані відповідачу у спосіб, визначений у кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою по рахунку відповідача, тому кредитодавець виконав свої обов`язки в повному обсязі. Однак, відповідач [PERSON] перестала виконувати умови кредитного договору, не вносить платежів на повернення кредиту та процентів, чим порушує взяті на себе зобов`язання та має наслідком утворення заборгованості в сумі 116369,23 грн., на повідомлення про необхідність її погашення не реагує, тому АТ «ТАСКОМБАНК» звернулось із даним позовом до суду з метою захисту порушених прав. На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 800/9462377-ССN від 17 лютого 2021 року у розмірі 116369,23 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 62690,93 грн., заборгованість за процентами 53678,30 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн. Ухвалою від 13 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання. 09 жовтня 2023 року представником відповідача [PERSON] подано до суду відзив на позов, відповідно до змісту якого відповідач позовні вимоги визнає частково із наступних підстав. Зокрема вказує, що 17 лютого 2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було підписано заяву-договір № 800/9462377-ССN приєднання до публічної пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування та вона виявила бажання отримати кредитну картку Просто картка із кредитним лімітом 20000 грн. на споживчі із процентною ставкою 54% на строк 12 місяців із автоматичною прологнацією, інші договори не підписувались. 01.06.2021 року Банк в односторонньому порядку збільшив кредитний ліміт до 60000 грн., однак позивач не зазначає про факт збільшення основного зобов`язання (тіла кредиту) із 60000 грн. до 62690,93 грн., тому вимога про стягнення тіла кредиту у зазначеній сумі є необґрунтованою. Щодо стягнення заборгованості за процентами, то відповідач вказує, що сума нарахованих процентів в розмірі 53678,30 грн. є недоведеною, так як Банк нарахував проценти в сумі 71386,42 грн, з яких нею сплачено 17708,12 грн., однак нею за час користування коштами було внесено на картковий рахунок 63852 грн., тому не зрозуміло чому позивачем ці кошти повністю не враховані. З огляду на наведене відповідач визнає наявність основного боргу (тіло кредиту) 60000 грн. та заборгованість по процентам 7534,42 грн., а в решті вимог просить відмовити. Представником позивача АТ «ТАСКОМБАНК» 12 жовтня 2023 року подано відповідь на відзив, згідно якого вказано, що розмір заборгованості по процентах за кредитним договором відображено детально у розрахунку із зазначенням періоду нарахування, ставки, тощо, та заявлені суми ґрунтуються на даних виписки по особовому рахунку відповідача, який є документом первинної бухгалтерської документації, підтверджують обставини видачі кредиту, його розміру та заборгованості, та не спростовано контррозрахнуком відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві представником позивача викладено клопотання про розгляд справи без участі представника АТ «ТАСКОМБАНК». Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, підтримавши попередньо поданий відзив на позов. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши подані докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 17 лютого 2021 року [PERSON] укладено із АТ «ТАСКОМБАНК» договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви-договору № 800/9462377-ССN приєднання до публічної пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування, відповідно до умов якого [PERSON] виявила бажання отримати кредитну картку Просто картка із кредитним лімітом 20000 грн. (а.с.7) У заяві -договорі зазначено, що відповідач [PERSON] ознайомлена із публічною пропозицією АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та Тарифами банку (розміщені на сайті www.tascombank.com.ua), акцептує публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору та приєднується до умов договору, згідна, що дана заява-договір, а також Тарифи Банку є невід`ємною частиною договору. Згідно з Паспортом споживчого кредиту за карткою «Просто картка», який підписано [PERSON] 17.02.2021 року, вказано інформацію про кредитодавця АТ «Таскомбанк» та передбачено основні умови кредитування: тип кредиту - кредитна лінія, ліміт до 100000 грн., строк кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією; мета - на споживчі потреби; процентна ставка фіксована 54 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом на прикладі суми кредитного ліміту 10000 грн. (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), порядок повернення, наслідки прострочення та інші важливі правові аспекти. (а.с.8) На підставі укладеної заяви-договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви-договору № 800/9462377-ССN від 17 лютого 2021 року [PERSON] було відкрито поточний рахунок у гривні та надана кредитна картка Просто картка із сумою кредитного ліміту. На підтвердження факту отримання відповідачем вказаних коштів у виді кредитного ліміту представник позивача надав суду заяву-договір № 800/9462377-ССN приєднання до публічної пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування від 17.02.2021року, паспорт споживчого кредиту за карткою «Просто картка» із зазначенням, що дана інформація зберігає чинність та є актуальною до 19.03.2021, витяг з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, розрахунок заборгованості за кредитним договором № 800/9462377-ССN від 17.02.2021 станом на 16.07.2023 та виписки Банку по особовому рахунку [PERSON] за період з 17.02.2021 по 16.07.2023. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 800/9462377-ССN від 17 лютого 2021 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 116369,23 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 62690,93 грн., заборгованість за відсотками 53678,30 грн. Наведені докази у справі вказують на те, що АТ «ТАСКОМБАНК» відкрило на ім`я відповідача [PERSON] поточний рахунок у гривні та видало кредитну картку Просто картка [NUMBER] , на яку перераховувались кредитні кошти. Із наданої банком виписки по рахунку [PERSON] вбачається, що остання з 17 лютого 2021 року користувалася наданими кредитними коштами шляхом зняття готівки, розрахунків в торгово-сервісних мережах та вносила на рахунок кошти на погашення заборгованості за наданим кредитом на платіжну картку. Водночас, [PERSON] неналежно виконувала свої зобов`язання щодо повернення коштів, отриманих у кредит, внаслідок чого виникла заборгованість перед АТ «ТАСКОМБАНК». 19 травня 2023 року за вих. №11924/70.2.1 АТ «ТАСКОМБАНК» направило відповідачу [PERSON] повідомлення -вимогу про повернення кредиту у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за кредитним договором № 800/9462377-ССN від 17 лютого 2021 року. Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного. Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст. 626 ЦК України). В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Таскомбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На обґрунтування позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором № 800/9462377-ССN АТ «ТАСКОМБАНК» надав суду: заяву-договір № 800/9462377-ССN про приєднання до публічної пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування від 17.02.2021року, паспорт споживчого кредиту за карткою «Просто картка» із зазначенням, що дана інформація зберігає чинність та є актуальною до 19.03.2021, витяг з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, розрахунок заборгованості за кредитним договором № 800/9462377-ССN від 17.02.2021 станом на 16.07.2023 та виписки Банку по особовому рахунку [PERSON] за період з 17.02.2021 по 16.07.2023. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що підписана відповідачем [PERSON] заява-договір № 800/9462377-ССN приєднання до публічної пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування від 17.02.2021року містить лише суму бажаного кредитного ліміту у розмірі 20000 грн, прохання відкрити поточний рахунок у гривні бажання оформити на своє ім`я платіжну картку - кредитну картку Просто картка [NUMBER] , однак не містить умов договору щодо строку дії договору та не зазначено у ній розміру процентної ставки за користування кредитними коштами. В заяві зазначено зокрема, що публічна пропозиція АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua), на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєдналась до умов Договору, а Тарифи Банку разом з цією Заявою-Договором є невід`ємними частинами договору. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту (основного боргу), стягнути також заборгованість за відсотками. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування відповідно до розрахунку кредитної заборгованості за договором від 17.02.2021 року та виписки по рахунку, посилається на витяг з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (Правила надання послуг фізичним особам, що є Додатком №1 до публічної пропозиції) та Тарифи, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме Правила надання послуг фізичним особам розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-договір № 800/9462377-ССN про приєднання до публічної пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування від 17.02.2021року. Позивачем не надано суду доказів того, які ж саме діяли умови кредитування та були розміщені на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua та з якими ознайомилась та погодилась позивач, не надано суду також Тарифів Банку, про які зазначено в заяві. Надані позивачем витяг з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (Правила надання послуг фізичним особам, що є Додатком №1 до публічної пропозиції), з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст.634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Наведена правова позиція сформульована Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 та підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права згідно з ч.4 ст. 263 ЦПК України. Велика Палата Верховного Суду зазначила: оскільки підписана лише заява-анкета, яка не містить детальних умов договору, а Правила надання банківських послуг та Тарифів обслуговування кредитних карт не містять підпису боржника, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Щодо посилання позивачем на підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, як на підставу обґрунтованості заявлених вимог, слід вказати наступне. Згідно із частиною другою статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Отже, інформація яка викладена у Паспорті споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Зі змісту самого паспорту споживчого кредиту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та можуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Суд звертає увагу на те, що наданий позивачем до позовної заяви паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 17 лютого 2021 року, містить зауваження про те, що інформація зазначена в ньому зберігає чинність та є актуальною лише до 19 березня 2021 року. Враховуючи, що паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана позичальнику до укладення кредитного договору та втратила чинність 19 березня 2021 року, й матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у паспорті умов були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. Також, підписана відповідачем заява- договір не містить умов про те, що паспорт споживчого кредиту є складовою договору банківського обслуговування. За таких обставин, сам факт підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту не свідчить про погодження між сторонами умов кредитного договору, які визначають плату за користування кредитними коштами у виді відсотків, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту ( постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20). Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості по відсотках за кредитним договором № 800/9462377-ССN від 17 лютого 2021 року у розмірі 53678,30 грн. За наведених обставин, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, суд не приймає визнання позову відповідачем в частині заборгованості по процентам 7534,42 грн., оскільки визнання ним позову суперечить закону. Також суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір № 800/9462377-ССN від 17 лютого 2021 року у вигляді заяви- договору про приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування не містить і строку повернення кредитних коштів (користування ним). Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17), якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд -шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов`язується повернути всю суму кредиту, яку він отримав від кредитора. Таким чином, основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів. Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кредитні кошти в добровільному порядку не повернуті, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав, шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи вищенаведене, виходячи з умов заяви- договору про приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування № 800/9462377-ССN від 17 лютого 2021 року, укладеного між сторонами, беручи до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості, який не спростований відповідачем та визнання позову відповідачем в частині тіла кредиту, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з [PERSON] на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованості за заявою-договором № 800/9462377-ССN від 17 лютого 2021 року, яка складає 62690,93 грн. - заборгованість по тілу кредиту. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за недоведеністю. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1445,87 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 53,87 %).

Outcome: partial