Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Заявник, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва, із заявою, в якій просить суд: встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії КВ № 091959 від 16 листопада 1998 року, виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він є власником земельної ділянки розміром 0.060 гектарів, яка розташована на території садового масиву «Зарічне» Бориспільського району Київської області. Так, в 2023 році останній вирішив розпорядитися належною йому на праві власності земельною ділянкою та звернувся в органи реєстраційної служби з метою проведення державної реєстрації свого права власності на вказану земельну ділянку, однак йому було відмовлено в зв`язку з тим, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії КВ № 091959 від 16.11.1998 зроблено помилку в його прізвищі, а саме: зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Зазначив, звернення до суду з даною заявою обумовлено неможливістю розпоряджатися належною йому на праві власності земельною ділянкою. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.09.2023 заяву [PERSON] було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду у порядку окремого провадження, призначено судове засідання. Заінтересована особа копію вказаної ухвали суду разом з копією заяви та додатків отримала 19.10.2023, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового направлення. 02.11.2023 судом постановлено ухвалу про витребування доказів з Кучаківської сільської ради, яка не була виконана, оскільки вказана ухвала повернулась до суду без виконання, про що свідчить довідка поштового відділення з відміткою «адресат відмовився від отримання». 03.11.2023 до суду від уповноваженого представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника Бориспільської міської ради. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 05.12.2023 від заявника, [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, у якій останній вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного. Як убачається з матеріалів справи, 16.11.1998 [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 091959 на підставі рішення Кіровської сільської Ради народних депутатів від 27.05.1997 та передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,060 гектарів. Земельна ділянка розташована на території сад. масиву «ЗАРІЧНЕ» Бориспільського району. Цільове призначення: для садівництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1974. Убачається, що у виданому державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 091959 від 16.11.1998 прізвище заявника вказано « [PERSON] », у той час як дійсним є « [PERSON] », що підтверджується паспортом заявника серії [NUMBER] від 12.12.2000. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 1 ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Метою встановлення факту належності заявнику правовстановлюючих документів - державного акту про право приватної власності на землю є необхідним для здійснення розпорядження належним йому нерухомим майном. Так, чинним законодавством не передбачено іншого порядку внесення змін та виправлень до державного акту про право власності на земельну ділянку, аніж обраний заявником. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За встановлених обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 091959 від 16 листопада 1998 року, виданого на ім`я [PERSON] , оскільки під час судового розгляду судом було встановлено про те, що державний акт на право приватної власності на землю було видано заявнику у справі, при цьому у зв`язку із транслітерацією прізвища останнього у вказаному документі було допущено помилку, яку суд вважає орфографічною посилкою, що в сукупності з іншими вищевказаними доказами дозволяє встановити факт належності зазначеного державного акту заявнику, у зв`язку з чим заява [PERSON] , заінтересована особа: Бориспільська міська рада Київської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Outcome: approved