Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~21.07.2023 року адвокат Дуля Т.В., звернулася до суду в інтересах [PERSON] , з позовом до [PERSON] , про усунення від права на спадкування. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] в місті Біла Церква Київської області померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, а також земельної ділянки. Після померлої [PERSON] залишився спадкоємець [PERSON] , позивач по справі, які звернувся до приватного нотаріуса і за його заявою було заведено спадкову справу. За місцем проживання спадкодавця [PERSON] , був зареєстрований [PERSON] , який являється її сином. Разом з тим, за шість місяців до смерті матері відповідач зібравши речі, переїхав до іншого місця проживання, яке позивачу не відомо. При цьому, під час спільного проживання із матір`ю відповідач постійно вчиняв сварки з останньою, жодним чином не допомагав, а навпаки, відбирав у матері кошти. Чоловіка та інших дітей у померлої не було. Позивач разом із власною дружиною, хоча і проживає в іншому місті, однак постійно здійснювали догляд за [PERSON] , купували ліки. [PERSON] довгий час хворіла та потребувала постійного догляду. У серпні 2022 року їй була проведена операція із правої ступні. Після смерті спадкодавці її похованням займався позивач. Відповідач до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався. Просить усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 29.09.2023 року на запит суду від приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Чернишової О.А., надійшла фотокопія спадкової справи № 40/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] . В підготовчому судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги позову підтримали та просили їх задовольнити. Проти закриття підготовчого судового засідання не заперечували. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився про час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомі. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав зазначених у позові. При цьому представник зазначила що [PERSON] , потребувала сторонньої допомоги хоча ні у кого її не просила. Відповідач поїхав з місця свого проживання і місце його перебування не відоме, також, зазначила, що йому відомо про те, що матір хворіла та потребувала допомоги. Позивач надавав допомогу спадкодавиці, а після її смерті займався її похованням. Відповідач в судове засідання не з`явився про час слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджено поштовими повідомленнями. Заяв, клопотань щодо розгляду справи від нього не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши вступне слово представника позивача, позивача який погодився з поясненнями свого представника, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] в місті Біла Церква Київської області, померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 13 жовтня 2022 року виданим Фастівським відділом ДРАЦС у Фастівському районі Київської області ЦМУМ юстиції (м. Київ), актовий запис № 1370. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла частина житлового будинку [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі договору дарування посвідченого Чернишовою О.А., приватним нотаріусом Фастівського міськнотокругу, зареєстрований за № 1611 від 19.04.2011. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслдок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець заповіту не залишила. Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , відповідач по справі. З матеріалів спадкової справи №40/2023 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] з заявою до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Чернишової О.А., звернувся позивач, як спадкоємець другої черги. Згідно Інформації про останню реєстрацію місця проживання громадянина надану на запит приватного нотаріуса Чернишовій Олені, відділом ведення Єдиного демографічного реєстру населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради від 28.02.2023 року (на лист № 183/01-16) за адресою місця реєстрації померлого [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , згідно реєстру Фастівської територіальної громади зареєстровані в тому числі з 21.06.2011 року по теп.час [PERSON] , відповідач по справі. Свідоцтво про право на спадщину приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Чернишовою О.А. нікому із спадкоємців не видавалося. Разом з тим, позивач звернувся з позовом до суду про усунення відповідача від права на спадкування, посилаючись на те, що відповідач як син спадкодавці не надавав матері належного догляду в час коли вона потребувала допомоги. Пленум Верховного Суду України у пункті 6 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що при встановленні судом факту ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця потрібно враховувати поведінку особи і розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, необхідність для існування спадкодавця, наявність можливостей для цього та свідоме невиконання такою особою встановленою законом обов`язку. Відповідно до частини 5 статті 1224 ЦК України, особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами статті 214 ЦПК України повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Під безпорадним станом потрібно розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Як встановлено судом [PERSON] , 04.10.2022 року було встановлено діагноз облітеруючий атеросклероз н/к ІУ (четвертого) ст. Діабетична ангіопатія н/к [PERSON] підколінно-гомілкових артеріальних сегментів. Ампутація кукси І-ІІ-Ш пп. Правої ступні. Згідно копії консультативного заключення відділення судинної хірургії КНП «Київська обласна клінічна лікарня» від 04.10.2022 року, [PERSON] , 04.10.2022 року було встановлено діагноз облітеруючий атеросклероз н/к ІУ (четвертого) ст. Діабетична ангіопатія н/к [PERSON] підколінно-гомілкових артеріальних сегментів. Ампутація кукси І-ІІ-Ш пп. Правої ступні. В судовому засідані позивач та її представник наголошували про безпорадний стан та потребу в догляді і допомозі спадкодавця. Разом з тим, позивачем та її представником не було надано до позовної заяви належних доказів, що підтверджували перебування [PERSON] в медичному закладі (період, потребування стороннього догляду). Надані до суду копії чеків про купівлю медичних препаратів та продуктів харчування як докази, суд не бере їх до уваги в силу ст.58 ЦПК України так, як відсутні відомості про те, чи вказані ліки та продукти харчування були потрібні та використовувалися саме [PERSON] і що саме вони були куплені позивачем. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Перевіряючи доводи позивача про ухилення відповідачів в надані [PERSON] , матеріальної допомоги, не прийняття участі у її догляді, не цікавленям станом її здоровя, не відвідуваням її на час перебування у лікарні (якщо таке було), при цьому усвідомлюючи необхідність надання невідкладної допомоги та підтримки судом зясовано, що [PERSON] , як син померлої пішов з місця проживання, як зазначає позивач у позові у квітні місяці 2022 року в період бойових дій на території Київської області з боку російської агресії. На даний час місце перебування відповідача не відоме. Суд критично відноситься до показань свідків про те, що мали розмову з відповідачем про стан його матері і йому достеменно відомо про те, що вона хворіла. Належних доказів даного факту суду надано не було. Представником позивача в судовому засіданні зазначено, що підставою усунення від спадкування є саме те, що [PERSON] через тяжку хворобу перебувала в безпорадному стані та ухилення відповідачем у наданні допомоги. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у пункті 6 постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. У своїх постановах Верховний суд неодноразово зазначав, що\~для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини 5 статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: - ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; - перебування спадкодавця в безпорадному стані; - потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. При цьому, за позицією ВС, безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. А ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини (постанова від 30.08.2019 у справі № 589/3209/16-ц, постанова від 22.10.2018 у справі № 644/7044/15-ц). Також у справі № 727/3905/16-ц ВС зазначив, що правове значення при вирішенні спору має доведеність сукупності обставин: ухилення спадкоємця (умисні винні дії або бездіяльність) від надання допомоги: - при можливості її надання спадкодавцю; - який перебуває у безпорадному стані через похилий вік чи хворобу; - існує потреба спадкодавця в допомозі саме цього спадкоємця. Таким чином, за змістом частини 5 статті 1224 ЦК України, лише при встановленні фактів у їх сукупності про одночасне настання безпорадного стану спадкодавця, його потреби в отриманні допомоги від спадкоємців та ухилення їх від надання допомоги спадкодавцю спадкоємець може бути усунений від права на спадщину. Оцінюючи пояснення та доводи позивача та його представника, як на підставу своїх вимог і заперечень, проаналізувавши докази досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що підстви усунення [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON] , на які вказує позивач відсутні.

Outcome: dismissed