Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Рух справи Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 28.08.2023: - Позов [PERSON] до ТОВ «Веллфін», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., Полтавський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задоволено; - Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 01.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., зареєстрований в реєстрі за номером № 3582, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» 24 930,00 грн; - Стягнуто з ТОВ «Веллфін» на користь [PERSON] 1 362,00 грн судового збору. 04.09.2023 через електронну пошту та 11.09.2023 засобами поштового зв`язку до суду надійшла заява представника позивача (ідентична за змістом), датована 01.09.2023, в якій ставиться питання про ухвалення додаткового рішення у даній справі, яким стягнути з ТОВ «Веллфін» на корить [PERSON] 10 000,00 грн судових витрат на правничу допомогу. Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 12.09.2023 для розгляду вказаної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.09.2023 вказану заяву прийнято до розгляду та запропоновано ТОВ «Веллфін» надати свої письмові міркування щодо заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Щодо доводів заявника У заяві про ухвалення додаткового рішення заявником звертається увага на те, що в позові було зазначено про витрати на правову допомогу і про їх стягнення, та надання таких доказів протягом розгляду справи. Зауважується, що 28.08.2023 було ухвалено рішення та його опубліковано 29.08.2023 в реєстрі судових рішень. 29.08.2023 було укладено з клієнтом Акт виконаних робіт та надано рахунок на оплату. Тому протягом 5 днів після ухвалення рішення, до суду подається дана заява про ухвалення додаткового рішення по судовим витратам та надаються докази таких витрат у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Також, заявником зазначається, що 30.09.2021 між адвокатом Кіндяк Олександром Ігоровичем (Адвокат) та клієнтом [PERSON] (Клієнт) було укладено Договір про надання правової допомоги, відповідно до умов котрого Адвокат надає Клієнту правовому допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування (ведення справи), представляти інтереси Клієнта та здійснювати його захист в суді, пред`явлення заяв, їх підписання, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, оскарження рішення, постанови державних органів та органів судового слідства та прокуратури. Крім того, заявником вказується, що 30.09.2021 між Адвокатом та Клієнтом була укладена Додаткова угода № 1 до договору, пунктом 1 котрої сторони домовились, що Адвокат зобов`язується представляти інтереси Клієнта у цивільній справі, котра буде знаходитися в провадженні Полтавському районному суді Полтавської області або іншому суді за позовною заявою [PERSON] до ТОВ «Веллфін» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису від 01.03.2021, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за номером № 3582 (як суді першої інстанції), де Клієнт являється позивачем. Згідно п.п. 3, 4 Додаткової угоди № 1, сторони за цим Договором домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за Договором про надання правової допомоги по розгляду цивільної справи та участі як в суді першої інстанції, визначається на підставі Акту виконаних робіт та становить 10 000,00 грн (десять тисяч гривень). Правова допомога вважаються наданою після підписання цієї Додаткової угоди № 1 та Акту виконаних робіт, який підписується Сторонами. Відповідно до п. 6 Додаткової угоди № 1 сторони домовились, що оплата послуг адвоката визначена в п. 2 цієї Додаткової угоди № 1 здійснюється після ухвалення судового рішення та не пізніше 30 днів з моменту прийняття судом рішення. Адвокат залишає за собою право в односторонньому порядку надати весь обсяг або частину роботи безоплатно. Також, зі слів заявника, 29.08.2023 між сторонами був укладений Акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт), в якому сторони погодили, що Адвокатом були надані послуги Клієнту по супроводженні в Солом`янському районному суді міста Києва цивільної справи № 545/3431/21 за позовною заявою [PERSON] до ТОВ «Веллфін» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису від 01.03.2021, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за номером № 3582. Адвокатом надані наступні послуги, а саме: консультації, письмове роз`яснення з правових питань, направлення адвокатських запитів, ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, складання та подача позовної заяви, складання та написання, подача заяви про забезпечення позову, процесуальні документи, заяви, запити, додаткові пояснення до позовної заяви. Сторони підписавши даний акт виконаних робіт погодились, що претензій один до одного не мають з приводу виконання роботи Адвокатом по Договору про надання правової (правничої) допомоги від 30.09.2021 р., та додаткової угоди № 1 від 30.09.2021 року, щодо участі адвоката в справі №545/3431/21. Послуги надані Адвокатом сторони погодили у розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень). Станом на 29.08.2023 позивач [PERSON] поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, що підтверджується Додатковою угодою. №1 до Договору про надання правової допомоги та Актом виконаних робіт. Відповідно до умов договору та додаткової угоди, оплата здійснюється після ухвалення рішення суду протягом 30 днів. Щодо правової позиції ТОВ «Веллфін» Від відповідача будь-яких заяв/клопотань щодо заяви позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у даній справі не надходило. При цьому, матеріали справи містять рекомендоване повідомлення про вручення, з якого вбачається, що ухвала суду від 22.09.2023 була вручена представнику ТОВ «Веллфін» 09.11.2023. Встановлені судом фактичні обставини Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Заявником до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 30.09.2021, укладеного між адвокатом Кіндяк О.І. (Адвокат) та Ковач М.М. (Клієнт), за змістом п.п. 4.1-4.3 якого: -Вартість послуг Адвоката визначається між сторонами в додаткових угодах до даного договору по окремим справам та порядком надання послуг; -Оплата підлягає перерахуванню Клієнтом на розрахунковий чи картковий рахунок Адвоката або внесенню готівкою в касу Адвоката; -У разі необхідності, за попередньою домовленістю між сторонами, Клієнт оплачує Адвокату витрати Адвоката, необхідні для виконання його обов`язків за цим Договором, понесені в інтересах Клієнта (обов`язкові платежі, витрати на відрядження, тощо). Сума додаткових витрат погоджується сторонами додатково без укладення письмових додаткових угод. Також, матеріали заяви містять копію додаткової угоди № 1 від 30.09.2021 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 30.09.2021, за змістом п.п. 1-6 якого: -Сторони домовились, що Адвокат зобов`язується представляти інтереси Клієнта у цивільній справі, котра буде знаходитися в провадженні. Полтавському районному суді Полтавської області або іншому суді за позовною заявою [PERSON] до ТОВ «Веллфін» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 01.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за номером № 3582 (як суді першої інстанції), де клієнт являється позивачем, складання процесуальних документів, підготовки пакету документів для подачі позовної заяви, складання позовної заяви, відповіді на відзив, складання різного роду клопотань, письмових заперечень, заяв, додаткових документів, супроводження цивільної справи в суді, участі в судових засідань у разі виклику сторін по справі, подачі інших клопотань, додаткових документів до суду з урахуванням подачі процесуальних документів іншою стороною (опонентом) по справі. -Сторони за цією додатковою угодою домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за Договором про надання правничої допомоги по підготовці документів до позову, складання відповіді на відзив, участі при розгляді цивільної справи в суді, як в суді першої інстанції, визначається на підставі Акту виконаних робіт та становить: 10 000,00 грн (десять тисяч гривень); -Правнича та правова допомога вважаються наданою після підписання цієї Додаткової угоди № 1 та Акту виконаних робіт, який підписується Сторонами; -Адвокат надає Клієнту Акт виконаних робіт, в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає/підлягав сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені Адвокатом понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце); -Клієнт зобов`язаний на протязі трьох днів з моменту отримання Акту виконаних робіт підписати його або протягом вказаного строку надати письмове заперечення, в якому обгрунтувати причину відмови від приймання наданої правової допомоги та підписання відповідного Акту. Якщо в акті виконаних робіт зазначений строк оплати вартості наданих послуг, Клієнт притримується даного строку та зобов`язаний оплатити надані послуги, якщо останні не оплачені при укладенні договору або додаткової угоди; -Сторони домовились, що оплата послуг адвоката визначена в п. 2 цієї Додаткової угоди № 1 здійснюється після ухвалення судового рішення та не пізніше 30 днів з моменту прийняття судом рішення. Адвокат залишає за собою право в односторонньому порядку надати весь обсяг або частину роботи безоплатно. Крім того, стороною позивача долучено акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 29.08.2023 в якому, зокрема, вказано: «2. Адвокат Кіндяк Олександр Ігорович (свідоцтво № 3058 від 08.10.2019 р.), надав [PERSON] послуги по супроводженні в Полтавському районному суді Полтавської області, Печерському районному суді міста Києва та Солом`янському районному суді міста Києва цивільної справи № 545/3431/21 за позовом [PERSON] до ТОВ «Веллфін» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 01.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Якою Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за номером № 3582. 3.Адвокатом надані наступні послуги, а саме: консультації, письмове роз`яснення з правових питань, направлення адвокатських запитів, ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, складання та подача позовної заяви, складання та написання, подача заяви про забезпечення позову, процесуальні документи, заяви, запити, додаткові пояснення до позовної заяви. 4.Сторони підписавши даний акт виконаних робіт погодились, що претензій один до одного не мають з приводу виконання роботи Адвокатом по Договору про надання правової (правничої) допомоги від 30.09.2021 р., та додаткової угоди № 1 від 30.09.2021 року, щодо участі адвоката в справі № 545/3431/21. 5.Послуги надані Виконавцем сторони погодили у розмірі 10 000,00 гри. (десять тисяч гривень).» Також, матеріали справи містять, зокрема, копію рахунку на суму 10 000,00 грн з призначенням платежу: «оплата 100% за надання юридичних послуг згідно договору про надання правової (правничої) допомоги від 30.09.2021 та додаткової угоди № 1 від 30.09.2021», а також копію ордеру № 234913 на право представництва інтересів [PERSON] адвокатом Кіндяк О.І. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно положень ч.ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) зазначено наступне: «Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду вважає, що посилання представника позивачки, що документи по суті справи підписувалися та подавалися до суду безпосередньо [PERSON] , що, на його думку, ставить під сумнів фактичні обсяги наданої правничої допомоги адвокатом Лісовським Р. А. не підтверджено, оскільки відповідачкою доведено реальність надання правничої допомоги. Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18 та інших». Суд враховує, що відповідно до ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд бере до уваги, що як зазначено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. У постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 вказано, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України. Частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або ж погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 03.11.2023 у справі № 914/2355/21). Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Такий правовий висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21. У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial