Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

АТ КБ «ІІРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому вказав, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 15.09.2017 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді. Заявою Відповідача підтверджується факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, що підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту. Вказано, що підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку. Відповідно до виявленого бажання. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлений початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому Відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 16.04.2019 р., отримав картку типу Преміальна картка World Elite кредитний ліміт до 400000 грн. Номер та строк дії отриманої кредитної карток зазначено у довідці про отримання картки. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку порушеннями зобов`язань за кредитний договором та урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом 18.01.2022 року має заборгованість 439308,16 грн., яка складається з: 396159,82 грн. заборгованість за кредитом; в т.ч.: 274851,97 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 121307,85 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 19411,84 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, та 23736,50 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати у розмірі 6589,62 грн. 18.02.2022 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. 12.10.2022 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, у якому, окрім іншого, вказано, що вважає позовну заяву надуманою, безпідставною та такою, що підлягає задоволенню. Так у заяві позичальника, якою обґрунтовуються позовні вимоги банка, процентна ставка не зазначена. Анкета-заява містить дише анкетні дані [PERSON] та не має конкретики відносно кредиту, його розміру, умов тощо. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги в частині нарахування відсотків, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилається на Тарифи обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, позивачем не доведено, що саме ці Витяг з Умов та Тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Враховуючи, що надані банком Витяг з Умов і правил та Тарифи, розміщені на сайті банку, не містять підпису позичальника, тому їх не можна розцінювати як частину укладеного між сторонами кредитного договору, шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за процентами є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Також, вказав, що у позовній заяві банком зазначена до стягнення сума заборгованості за тілом кредиту - 396159,82 грн. Натомість [PERSON] сплачено банку кошти: 16822,45 грн. (3% сума комісія при операції використання кредитних коштів); 340213,07 грн. (Списання відсотків за використання кредитного ліміту за ставкою 3,1 відсотка); 16200 грн. (Щомісячна комісія за обслуговування Преміальної картки) - що в загальному розмірі становить 373235,52 грн. Яким чином банком були розподілені кошти, отримані від [PERSON] , невідомо, але враховуючи, що тіло кредиту за весь період зменшилось лише на 3840,18 грн., то зрозуміло, що не на погашення тіла кредиту. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку були повернуті АТ КБ «ПриватБанк», слід прийти до висновку, що підстави для задоволення позову у частині тіла кредиту в заявленому банком розмірі також відсутні. Максимальною сумою, на яку банк міг би розраховувати, є тіло кредиту у розмірі 22924,28 грн. (заявлена сума кредиту 396159,82 грн. мінус сплачені позичальником 373235,52 грн.) Відповідач робить висновок, що позовні АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] є безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню в заявленому обсязі, а можуть бути задоволеними лише частково, на суму тіла кредиту 22924,28 грн. В іншій частині у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] слід відмовити. 07.11.2022 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій, окрім іншого, вказано, що зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить, Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, який задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов`язків, що вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. На підставі поданої-Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг, Відповідачу було відкрито-картковий рахунок, а ключем до карткового рахунку є пластикова Картка яку отримав Відповідач та мобільний телефон який вказав Відповідач в Заяві. За Допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, Відповідачу надано можливість здійснювати Дистанційне обслуговування. Банк забезпечив Позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП - пароль. Банком на виконання відповідних положень Закону України «Про захист прав споживачів» надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законодавчо не встановлений обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією. \~ \~ \~ \~ Відповідачем був особисто підписаний Паспорт споживчого кредиту від 16.04.2019 року. Прописана валюта кредитування, відсоткова ставка, винагороди, розмір платежу, відповідальність, права, та обов`язки сторін договору та багато іншого. Ознайомившись з умовами кредитування, звіривши їх із положеннями договору, відповідач отримав повну інформацію про умови кредитування. \~ \~ \~ \~ Згідно тарифу обслуговування кредитних карт World Elite чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 0.01% річних за коригування кредитним лімітом в пільговий період та 3,1 % (37,2% на рік) за коригування кредитним лімітом після закінчення пільгового періоду, вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. З виписки з карткового рахунку чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором ( погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Вказав, що оскільки, банк надав кошти-шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Підпису клієнта у примірнику Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку й бути не може, оскільки сторони заключили договір про надання банківських послуг у формі договору приєднання особливістю якого є викладення умов в стандартних формулярах (Умовах та Правилах), а укладення такого договору здійснюється лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. На підставі Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов`язань за даним Договором. Згідно Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SMS - повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські , виписки, інші канали інформування. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості відповідача за кредитним договором не проводилась, а тому підстави вважати даний розрахунок заборгованості неналежним відсутні. Згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного: часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Тому посилання Відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі з мотивів викладених у позові і відповіді на відзив. Також додатково пояснив, що відповідач отримував кредитну картку «World Elite» у 2019 році з кредитним лімітом в 400000 грн., з відсотковою ставкою в 37,2% річних(3,1% на місяць) і користувався нею без нарікань. З 01.08.2020 року відсоткова ставка змінилась до 3% на місяць. У відповідача з 01.08.2021 року виникло прострочення за кредитом і почала нараховуватися подвійна відсоткова ставка(72% річних). Потім відповідач виправив прострочення. З 01.09.2021 року відповідач знаходиться на постійній прострочці за кредитом. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав з мотивів викладених у відзиві, вважає що у нього існує лише заборгованість за тілом кредиту у розмірі 23736,5 грн. Представник відповідача у судовому засіданні з посиланням на відзив на позов, вказав, що в Умовах та Правилах немає підпису відповідача, і таким чином відповідач не вважається ознайомленим. Відсоткова ставка необґрунтована. Паспорт споживчого кредиту не можна вважати письмовою формою кредитного договору і не являється волевиявленням сторін. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, [PERSON] , 15.09.2017 року у ПАТ КБ «ІІРИВАТБАНК», правонаступником якого виступає АТ КБ «ІІРИВАТБАНК», оформив анкету заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, на кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Як доказ укладення договору з відповідачем, банк надав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку(від 15.09.2017 року), витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт(тарифи затверджені 08.04.2019 року), паспорт споживчого кредиту(від 16.04.2019 року), та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг(без вказівки дати). Позивачем надано розрахунок заборгованості, в якому зазначено, що станом на 18.01.2022 року у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.09.2017 року в розмірі 439308,16 грн., яка складається: 396159,82 грн. заборгованість за кредитом; 19411,84 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 23736,5 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Правовим висновком Великої Палати Верховного Суду (постанова Палати від 03.07.2019, справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) визначено, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку не містить даних щодо домовленості сторін договору про сплату конкретних відсотків за користування кредитними коштами. Також, матеріали справи не містять доказів про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що містяться в матеріалах справи, визнавались відповідачем як беззаперечні умови кредитного договору, більш того зазначені документи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Щодо посилання позивача на підписаний сторонами паспорт споживчого кредиту. Суд вважає, що Паспорт не є самим кредитним договором, а лише носить ознайомлювальний характер, про що свідчить зазначення в ньому наступного: умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Паспорт споживчого кредитування містить пропозицію щодо укладення договору на певних умовах у двох варіантах, але не підмінює сам договір, у якому мають бути чітко визначені всі умови кредитного договору, а не альтернативні варіанти. Додатково це підтверджується тим, що такий Паспорт споживчого кредитування не зазначається у анкеті-заяви як складова частина договору. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Даний правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду (постанова Палати від 23 травня 2022 року, справа № 393/126/20, провадження № 61-14545сво20). Крім того позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.09.2017 року, а паспорт споживчого кредиту містить посилання на дату надання інформації 16.04.2019 року, та підпис споживача [PERSON] від 16.04.2019 року. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, що встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Таким чином у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 19411,84 грн. заборгованості за нарахованими відсотками і 23736,5 грн. заборгованості за простроченими відсотками необхідно відмовити. Вимог про стягнення сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема ст.\~625 ЦК України,\~позивач не пред`явив. Що стосується заборгованості за кредитом. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування, з 17.04.2019 року у відповідача [PERSON] був встановлений кредитний ліміт в 400000 грн. Відповідно до довідки, відповідачу [PERSON] , банком у період починаючи з 2010 року, банком було надано дев`ять кредитних карток. Користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою за договором за період з 28.10.2010 року по 19.01.2022 року, та за період з 17.04.2019 року по 31.01.2022 року, з яких вбачається, що відповідач здійснював переказ коштів через додаток, розраховувався кредитною карткою за покупки та послуги, поповнював карту та знімав кошти через термінали самообслуговування, що підтверджує отримання відповідачем карток, оскільки проведення вищезазначених операцій є неможливим без наявності картки. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 18.01.2022 року, заборгованість за кредитом становить 396159,82 грн. і складається з 274851,97 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту і 121307,85 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту. Підписана сторонами заява не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, беручи до уваги правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Так, суд приходить до висновку про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 396159,82 грн., а у задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині, через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу. Посилаючись у своїх запереченнях проти позову на неправильний розрахунок заборгованості, відповідач будь яких зустрічних позовних вимог, у тому числі з приводу безпідставного спасання відсотків за кредитом та комісії, не заявляв. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial