Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

13.09.2023 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] розірвання шлюбу, який був зареєстрований 07.09.2018 виконавчим комітетом Скитківської сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис №3. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Вказане стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 06.11.2023 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з позовної заяви, сторони між собою уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , шлюб зареєстровано 07.09.2018 виконавчим комітетом Скитківської сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис №3 (а.с. 15). Від вказаного шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.10). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Слід зазначити, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки відновлювати сімейні стосунки із відповідачем вона не бажає та дійшла виваженого висновку, що це зробити неможливо. Згідно ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, підстави для надання строку для примирення сторін відсутні, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Відповідачем не надано доказів на підтвердження здійснення дієвих заходів спрямованих на примирення сторін. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намірів зберігати шлюб з відповідачем, а тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим надалі зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу, тому він повинен бути розірваний. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а тому з огляду на те, що позов задоволено повністю, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн. 28.09.2023 на адресу суду надійшла заява від позивача про повернення судового збору, сплаченого за другу позовну вимогу щодо залишення дитини проживати з позивачем, яку позивачка ще до відкриття провадження по справі просила залишити без розгляду і дана вимога судом не розглядалась. В підтвердження чому при подачі позовної заяви до суду надано оригінал відповідного документа про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн. Утім, судом було встановлено, що відповідна сума судового збору не була зарахована до спеціального фонду Державного бюджету як надходження сплати судового збору за позовом поданим до Липовецького районного суду Вінницької області, тобто кошти на рахунок Державного Казначейства за другу вимогу сплачену позивачем, не надійшли. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заявленої вимоги про повернення судового збору за другу позовну вимогу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved