Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва з лютого 2022 року знаходиться справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.В обгрунтування позову посилається на те, що за час сімейного життя між подружжям були втрачені почуття взаємної поваги, відповідальності один до одного, однією сім`єю вже не проживають з січня 2022 року, можливості зберегти сім`ю не існує. . Ухвалою від 17.02.2022 року відкрито провадження по справі та ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача до суду надійшли неодноразові заяви про те, що він не згоден на розірвання шлюбу та бажає зберегти сім`ю, оскільки в них троє спільних малолітніх доньок. Наразі він мобілізований та несе військосву службу в складі Національної Гвардії України під час воєннго стану в Україні. Дослідивши матеріали справи, враховуючи наведені відповідачем заперечення, враховуючи, що перебуваючи в складі ЗСУ, які переведені на воєнний стан, [PERSON] обмежений у вжитті заходів до примирення з дружиною , суд приходить до висновку, що примирення між сторонами можливе, тому необхідно надати сторонам строк на примирення. Ухвалою суду від 15 травня 2023 року надано сторонам термін для примирення до 15 листопада 2023 року. Провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - зупинити до закінчення строку для примирення. Ухвалою суду від 17.11.2023 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання у справі на 08.12.2023 року . Представником позивача адвокатом Ільїним О.В, надано заперечення проти примирення, в яких позивачка зазначає, що не згодна на примирення, сторони не підтримують шлюбні стосунки, а відтак формальне існування реєстрації шлюбу суперечить інтересам позивача. За цей час відповідач не вживав заходів щодо примирення та відновлення сім`ї, а тероризував її та надсилав погрози, що зазначено в їх смс-листуванні. Також представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився неодноразово, належним чином був повідомлений, в тому числі неодноразово телефонограмами. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводиться. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 13 жовтня 2006 року, від якого мають неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. За час , наданий судом для примирення, такого не відбулося, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, ззаначає про неможливість збереження сім`ї. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved