Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

20 вересня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій, посилаючись на статті 56,104-105,110,112 СК України, просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 01 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 156. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 01 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 156. Під час шлюбу в них народилися діти: дочка- [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач. Причиною її звернення до суду стало те, що сімейне життя не склалося і набуло ознак формальності. Зважаючи на протилежне бачення цінності сім`ї, побудови відносин між подружжям, виховання дітей, шлюб перетворився на спільне проживання в одному помешканні людей, які стали один для одного чужими. Намагання налагодити стосунки виявилися марними. Відповідач нехтує інтересами сім`ї, ставить у пріоритет лише свої інтереси, не приходить до дому ночувати, переважну більшість часу проводить із друзями, з якими вживає алкогольні напої і часто повертається до дому напідпитку. Не зважаючи на те, що вона та відповідач проживають в одній квартирі, вони не підтримують сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, не будують спільних планів на майбутнє. Вона не бажає поновлювати з відповідачем стосунки і вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно, збереження формального шлюбу є недоцільним і суперечить інтересам її та дітей, в яких формується хибне уявлення про поняття сім`ї. Після розірвання шлюбу діти залишатимуться проживати з нею. Питання щодо матеріального утримання дітей буде вирішувати шляхом звернення до суду з вимогами про стягнення з відповідача аліментів. Спір щодо поділу майна на час подання позову відсутній. Ухвалою судді від 03 жовтня 2023 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 30 жовтня 2023 року. Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року зупинено провадження у справі, встановлено сторонам строк для примирення один місяць та призначено судове засідання на 01 грудня 2023 року. Ухвалою суду від 01 грудня 2023 року поновлено провадження у справі та продовжено судовий розгляд. Позивачка у призначене судове засідання не прибула, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, вказала, що примирення не відбулося та збереження шлюбу протирічить її інтересам. Відповідач у\~призначене судове\~засідання не\~прибув,\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлений\~належним чином.\~У матеріалах справи знаходиться заява відповідача про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що\~позов\~підлягає\~задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 жовтня 2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №156. Місце реєстрації - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] . Під час шлюбу в них народилися діти: дочка- [PERSON] , [INFO] , син- [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач, матір`ю-позивачка, що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення позивачки до суду стало те, що через різні погляди на шлюб та сім`ю сімейне життя з відповідачем не склалося і набуло ознак формальності, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, не зважаючи на те, що сторони проживають в одній квартирі, вони не ведуть спільне господарство. Позивачка бажає поновлювати з відповідачем стосунки і вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно, збереження формального шлюбу є недоцільним і суперечить інтересам її та дітей, в яких формується хибне уявлення про поняття сім`ї. Відповідно до положень\~статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Зі статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про\~захист\~прав\~людини\~і\~основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з частиною другою статті 18, статтею 51, частиною третьою статті 56, частиною першою статті 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки та відповідача. Ураховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною другою статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви, діти сторін: дочка - [PERSON] , [INFO] , син- [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишаються проживати разом з позивачкою. Питання щодо їх матеріального утримання позивачка буде вирішувати шляхом звернення до суду з вимогами про стягнення з відповідача аліментів. На час подання позову спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Відповідно до статті 113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивачка зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно з роздруківкою електронної ID квитанції АТ «ТАСКОМБАНК» №2627-0529-4647-5640 від 15 вересня 2023 року позивачка при подані позову сплатила судовий збір в сумі 1073 гривні 60 копійок, який зараховано до спеціального фонду державного бюджету України. За таких обставин за правилами статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягнення судовий збір у сумі 1073 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved