Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , уродженця села Чорнолізці Тисменицького району Івано-Франківської області. Свої вимоги мотивує тим, що її батько [PERSON] був власником будинковолодіння в [ADDRESS] , яке ним було успадковане після смерті його батька, однак, нотаріально спадщина не була оформлена через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Зазначає, що батько з 1999 року залишив місце свого постійного проживання, інформація про нього по даний період відсутня. Тому рішенням Тисменицького районного суду від 10.12.2018 року батька було визнано безвісно відсутнім з 10.01.2000 року. Позивач має намір оформити спадщину на належне [PERSON] майно, проте не може це зробити, оскільки відсутнє свідоцтво про смерть останнього. У зв`язку із вищенаведеним, враховуючи, що він відсутній за місцем проживання та відсутні відомості про його перебування, просить оголосити [PERSON] померлим. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] адвокат Марущак В.І. підтримав позицію своєї довірительки, подану нею заяву просив задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився. 23.11.2023 року від нього до суду надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводи без його участі, вимоги заяви підтримує в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Представник заінтересованої особи Тисменицької міської ради Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином через систему «Електронний суд», причин неявки до суду не повідомив, письмових пояснень з приводу заяви не надав. ІІІ.\~ Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 10.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за участю заявниці та заінтересованих осіб (їх представників). ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що рішенням Тисменицького районного суду від 10.12.2018 року визнано [PERSON] , [INFO] , уродженця [ADDRESS] безвісно відсутнім з 01.01.2000 року (а.с.13-15). Довідкою Чорнолізького старостинського округу №12 Тисменицької міської ради, виданої 12.10.2023 року № 363 підтверджується про те, що громадянин [PERSON] , [INFO] з 01 січня 2000 року і по даний час в селі Чорнолізці не проживає та на території громади не появлявся (а.с. 16). Згідно відповіді Тисменицького районного відділу внутрішніх справ УМВС України в Івано-Франківській області від 03.06.2010 року за №2906 [PERSON] зверталася з заявою щодо підтвердження факту не проживання [PERSON] у [ADDRESS] (а.с.22). Відповідно до копії довідки відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП України, громадянка [PERSON] зверталася до останніх з приводу зникнення її батька. Звернення зареєстроване в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП України під №3406 від 04.10.2023 року (а.с.19). У довідці за результатами звернення [PERSON] відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП України зазначено, що при здійсненні перевірки на предмет перетину кордону громадянином [PERSON] встановлено, що останній у період із 2018 року по даний час державного кордону України не перетинав, запис в базі зберігається протягом 5 років (а.с.20-21). Відповідно до довідки Чорнолізької сільської ради Тисменицького району про право власності селянського одноосібного двору на жилий будинок, яка видається у зв`язку з оформленням спадщини за №188 від 26.08.2020 разом із померлою [PERSON] (померла [INFO] ) на час смерті проживали син [PERSON] , внук [PERSON] , дружина внука [PERSON] , правнука - [PERSON] , правнук [PERSON] (а.с.17). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка є колишньою дружиною [PERSON] , в судовому засідання пояснила, що бачила [PERSON] 30 років назад та з того часу до місця свого постійного проживання не повертався. Він проживав у [ADDRESS] . У 2006 і 2011 роках його діти одружувалися, батька при цих подіях не було, так само як і на похоронах свого батька. Звістки від нього по сьогоднішній день не було. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка є троюрідною сестрою [PERSON] пояснила, що на її думку брат помер, оскільки 30 років не повідомляв про себе, на весіллях дітей не був, так само як і на похоронах свого батька. Місце знаходження його не відоме. При зверненні у поліцію, отримали повідомлення про те, що він пропав безвісти. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] проживав в селі Чорнолізці, однак вона його не бачила більше 30 років. Останній не повідомляв куди іде, та на її думку, він помер. Підтвердила, що на похоронах свого батька він не був, як і на весіллях дітей. Зверталися в поліцію, однак розшукуваного не знайшли. V.\~Мотиви з яких виходить суд та норми права. Згідно із\~\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~ яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Статтею 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1\~ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п. 3 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України). Статтею 306 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до ч. 1\~ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Оголошення особи померлою проводиться судом у порядку, аналогічному порядку визнання фізичної особи безвісно відсутньою. При цьому слід враховувати, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Згідно з\~ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,\~протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У п. 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~судам роз`яснено, що особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про її смерть. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть особи. Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція). При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Так, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , у 1999 році залишив місце свого постійного проживання у [ADDRESS] , з того часу жодних відомостей від нього не надходило, заявниця [PERSON] оголошувала його в розшук, який був безрезультатним, а тому рішенням суду Тисменицького районного суду від 10.12.2018 року він був визнаний безвісно відсутнім з 01.01.2000 року, дані про те, що останній міг переховуватись від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності, відсутні. Отже, враховуючи, що іншим способом заявниця не може довести факт його відсутності, що унеможливлює для неї оформити спадщину, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. Оголошення [PERSON] померлим породжує юридичні наслідки, оскільки заявниця [PERSON] зможе реалізувати своє право на оформлення спадщини на нерухоме майно. Як передбачено ч. 3\~ст. 46 ЦК України\~та роз`яснено в абз. 3 п. 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Також суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1\~ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. VІІ. Судові витрати. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04.11.1950, ст.\~46,\~47 ЦК України, п. 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,

Outcome: approved