Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Позивач, в інтересах якої діє адвокат, звернулася до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» припинити порушення прав [PERSON] , як споживача фінансових послуг, відновивши залишок коштів на картці [NUMBER] , p/p [NUMBER] , відкритому на ім?я [PERSON] за договором №SAMDNWFC00011874003 від 21.11.2014 року до стану, у якому він був до 16.09.2022 року перед виконанням операції щодо несанкціонованого та неналежного переказу у розмірі 14817,28 грн та скасувавши проценти, пеню та інші штрафні санкції, незаконно нараховані банком з 16.09.2022 року у результаті несанкціонованого зняття 16.09.2022 року коштів у розмірі 14817,28 грн. В обґрунтування позову адвокат посилалася на те, що [PERSON] на підставі угоди №SAMDNWC00011874003 від 21.11.2014 року являється Клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та споживачем послуг, які надаються відповідачем. Так, до 16.09.2022 року позивач була користувачем картки АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] . Однак, 16.09.2022 року позивач отримала дзвінок від номеру «3700», під час якого особа, представившись працівником «ПриватБанку», почала говорити про нібито Хакерську атаку та несанкціоноване списання коштів з кредитної картки останньої. При цьому за час такої розмови будь-яких даних щодо своєї картки, у тому числі пін-кода позивачка не повідомляла, оскільки знала про розповсюдження злочинів серед телефонних шахраїв. Поклавши трубку і не повідомивши будь-яких даних щодо себе та своєї банківської картки, позивач виявила, що з її кредитного рахунку було знято грошові кошти в сумі 14807,28 грн. (кредитний ліміт 15000,00 грн.). В зв?язку з викладеним, терміново, в цей же день позивач повідомила АТ КБ «ПриватБанк» про вказану подію і картку № [NUMBER] було заблоковано. При цьому, у відділенні АТ КБ «ПриватБанк» позивач повідомила, що вказані кошти були зняті в результаті шахрайських дій невідомої особи, а тому просила відновити кредитні кошти на картковому рахунку. Крім того, з відповідною письмовою вимогою позивач зверталась до відповідача, однак будь-яких дій щодо відновлення карткового ліміту банком не було вчинено. При цьому, відповідачем продовжують безпідставно та неправомірно нараховуватися відсотки за користування коштами, які позивач фактично не отримувала. До теперішнього часу вказані кредитні кошти не відновлені, банк продовжує нараховувати відсотки за нібито користування кредитними коштами. В той час як вказані кошти позивач не отримувала, будь-яку конфіденційну інформацію щодо карткового рахунку стороннім особам не надавала та будь-яких добровільних дій, спрямованих на переведення вказаних коштів іншим особам, не вчиняла. Позивач не отримувала ані СМС-повідомлення, ані дзвінка з АТ КБ «ПриватБанк» з вимогою підтвердження списання грошових коштів зі свого рахунку. Оскільки ніяких добровільних дій, спрямованих на зняття коштів з карткового рахунку, позивачка не вчиняла і будь-якого дозволу на зняття таких коштів стороннім особам не надавала, одразу в цей же день, 16.09.2022 року, [PERSON] звернулася до чергової частини Лозівського РВП ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення злочину. Відомості за її заявою були внесені до ЄРДР за №120222261100226 за ч.1 ст.190 КК України. Станом на теперішній час досудове розслідування триває та проводяться слідчі дії. Викладені обставини змусили позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду провадження у справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано сторонам час для подання заяв по суті. Представником відповідача надано відзив на позов, в якому зазначено, що відповідно до анкети-заяви від 21.11.14 року [PERSON] погодилась на укладення договору з Відповідачем та з Умовами і правилами надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк", які розміщені на офіційному сайті за адресою: www.privatbank.ua а також зобов?язалась регулярно ознайомлюватись з їх змінами. Таким чином, позивач тим самим уклав з відповідачем договір, який є договором приєднання. Відповідно до умов договору приєднання від 21.11.14 року, [PERSON] отримала електронний платіжний засіб (карту) № [NUMBER] , після перевипуску № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] для здійснення платіжних операцій по рахунку. Згідно Постанови НБУ від 17.12.2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» п. 2.2. Ідентифікація клієнта не є обов?язковою, якщо клієнт вже має рахунки в цьому банку і був раніше ідентифікований відповідно до вимог законодавства України. У позовній заяві позивач підтверджує, а також це вбачається з виписки по рахунку, що 16.09.2022 року з карти № [NUMBER] клієнта [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ) знято грошові кошти на загальну суму 14807,28 грн (з урахуванням комісії Банку). Грошові кошти з карти № [NUMBER] переказано через Приват24 для фізичних осіб (мобільна версія) на карту № [NUMBER] банку CJSC AKTSENT BANK. Аналізом даних ПК "vkfm.privatbank.ua" (Дані про пристрої входу до Приват24 та географічні координати їх роботи), встановлено, що 16.09.2022 входи в акаунт Приват24 клієнта було здійснено виключно з типового пристрою REDMI 4|XIAOMI (imei: [NUMBER]). В ході вивчення даних, отриманими за заявкою SIMMON (Дані про мобільні пристрої та географічні координати їх роботи) підтверджено, що даний пристрій є типовим для даного акаунту. Згідно ПК "Адмін, панель Приват24" встановлено, що пароль входу в Приват24 клієнта перед здійсненням переказів не змінювався. Пароль змінено 21.09.2022 о 18:10:25, тобто вже після здійснення переказів. При вивченні даних, отриманих за заявкою OTPPAS (Вибірка SMS-повідомлень з ОТР паролями) встановлено, що інформація про отримання клієнтом повідомлень з ОТР паролями відсутня у зв?язку з закінченням строку зберігання. При вивченні даних, отриманих за заявкою SMSARC (Архів вихідних SMS за номером телефону) встановлено, що 16.09.2022 року клієнту надійшло повідомлення про зняття коштів з її карти [NUMBER] , знято грошові кошти в сумі 14 271 грн. Канал отримання повідомлення - VIBER. Інші повідомлення від 16.09.2022 року надійшли вже після звернення клієнта на 3700 і стосуються блокування карти № [NUMBER] . В ході вивчення даних ПК VRS встановлено, що 16.09.2022 між клієнтом та Банком відбулося два діалоги, при ознайомленні з якими встановлено, що клієнт заявила, що в день здійснення переказів (16.09.2022 року) їй з номеру телефону [NUMBER] зателефонувала невідома особа та під хибним приводом спонукала клієнта переказати грошові кошти на карту, номер якої дана особа їй надала (№ [NUMBER] банку CJSC AKTSENT BANK), що і було здійснено через Приват24 для фізичних осіб клієнтом особисто. Також клієнт, повідомила, що вона отримала дзвінок ще з номеру [NUMBER] , де абонент також спонукав її здійснити переказ коштів. В ході перевірки встановлено, що номери телефонів [NUMBER] _та [NUMBER] ПриватБанку не належать та знаходяться в списку обмежень за кодифікатором "телефони шахраїв". Таким чином, грошові кошти з карт клієнта було знято внаслідок здійснення переказу особисто клієнтом через його акаунт в Приват24. Так, переказ грошових коштів з карт клієнта було здійснено самим Позивачем, що підтверджується аудіозаписами звернення клієнта на номер 3700 call center банку 16.09.2022 року. Несанкціоновані транзакції за картою № [NUMBER] не виявлені.Таким чином, перекази грошових коштів з картки [NUMBER] [PERSON] , що мали місце 16.09.2022, були здійснені з використанням логіну та паролю до Приват24, який відомий тільки останній. Фінансовим номером [PERSON] був зареєстрований номер [NUMBER] , згідно логів входу до Приват24 і в подальшому не змінювався. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. АТ КБ "ПриватБанк" не несе відповідальності перед Позивачем, та не може відповідати за перекази і зняття готівки коштів ініційованих за допомогою особистих даних клієнта. Банк лише виконує розпорядження клієнта, щодо здійснення ним платіжних операцій з власних рахунків. Позивачем не представлено судового рішення, що набрало законної сили, або висновку досудового розслідування у кримінальному провадженні ЄРДР №120222261100226 від 17.09.22 року за ч.1 ст.190 КК України, тобто Позивачем не надано доказів, щодо причетності до здійснення спірних переказів невідомих осіб. Виходячи з вищенаведеного, переказ грошових коштів з рахунку [PERSON] відбувся внаслідок її необачної поведінки, до суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення банком правил проведення розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів з її карткового рахунку. Крім того, з позовних вимог вбачається, що Позивачка просить стягнути з банку суму коштів, списаних за рахунок кредитного ліміту, але, такі позовні вимоги не відповідають обставинам справи і нормам законодавства, оскільки сума коштів кредитного ліміту у сумі 14807,28 грн не належить [PERSON] на праві власності, а передана їй у користування на умовах встановлених кредитним договором. Відповідно, не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення з банку нарахованих на суму кредитних коштів відсотків, інфляційних втрат і пені. Не підлягають задоволенню також позовні вимоги про відновлення залишку коштів на карті [NUMBER] , оскільки несанкціоновані транзакції за цим картрахунком не виявлені. Доказів неналежних переказів з цієї карти, що мали місце 16.09.2023 року, Позивачем також не надано. Зважаючи на вище вказане, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ст.247 ЦПК України, фіксування не здійснювалось. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до анкети-заяви від 21.11.14 року(а.с.27), [PERSON] уклала договір з Відповідачем та погодилась з Умовами і правилами надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк", які розміщені на офіційному сайті за адресою: www.privatbank.ua(а.с.28), а також зобов?язалась регулярно ознайомлюватись з їх змінами. Відповідно до умов договору приєднання від 21.11.14 року, [PERSON] отримала електронний платіжний засіб (карту) № [NUMBER] , після перевипуску № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] для здійснення платіжних операцій по рахунку, що підтверджується випискою по рахунку та довідкою(а.с. 8, 29-53). Згідно Постанови НБУ від 17.12.2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» п. 2.2. Ідентифікація клієнта не є обов?язковою, якщо клієнт вже має рахунки в цьому банку і був раніше ідентифікований відповідно до вимог законодавства України. В позові адвокат вказала, що 16.09.2022 року позивач отримала дзвінок від номеру «3700», під час якого особа, представившись працівником «ПриватБанку», почала говорити про нібито Хакерську атаку та несанкціоноване списання коштів з кредитної картки останньої. При цьому за час такої розмови будь-яких даних щодо своєї картки, у тому числі пін-кода позивачка не повідомляла, оскільки знала про розповсюдження злочинів серед телефонних шахраїв. Однак, після того, як позивач поклала телефон, 16.09.2022 року з карти № [NUMBER] клієнта [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ) знято грошові кошти на загальну суму 14807,28 грн (з урахуванням комісії Банку), що підтверджується виписками, наданими сторонами(а.с. 8, 29-53). Як зазначила в позові представник позивача, в зв?язку з викладеним, терміново, в цей же день позивач повідомила АТ КБ «ПриватБанк» про вказану подію і картку № [NUMBER] було заблоковано. При цьому, у відділенні АТ КБ «ПриватБанк» позивач повідомила, що вказані кошти були зняті в результаті шахрайських дій невідомої особи, а тому просила відновити кредитні кошти на картковому рахунку. Крім того, з відповідною письмовою вимогою позивач зверталась до відповідача, однак будь-яких дій щодо відновлення карткового ліміту банком не було вчинено(а.с.10). При цьому, відповідачем продовжують безпідставно та неправомірно нараховуватися відсотки за користування коштами, які позивач фактично не отримувала. Адвокатом в позові вказано, що позивач не отримувала ані СМС-повідомлення, ані дзвінка з АТ КБ «ПриватБанк» з вимогою підтвердження списання грошових коштів зі свого рахунку, що заперечується відповідачем. 16.09.2022 року [PERSON] звернулася до чергової частини Лозівського РВП ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення злочину. Відомості за її заявою були внесені до ЄРДР за №120222261100226 за ч.1 ст.190 КК України(а.с.9). Згідно з результатами службової перевірки головним спеціалістом з захисту електронних платежів та послуг ГО УБ по Північно-Східному МРУ Тарковим О.Б. сумісно з провідним спеціалістом з економічної безпеки ГО по РП Мацнєвим Д.С. за фактом здійснення переказів та зняття грошових коштів з карти № [NUMBER] клієнта [PERSON] (а.с.54-55), грошові кошти з карти № [NUMBER] переказано через Приват24 для фізичних осіб (мобільна версія) на карту № [NUMBER] банку CJSC AKTSENT BANK. Аналізом даних ПК "vkfm.privatbank.ua" (Дані про пристрої входу до Приват24 та географічні координати їх роботи), встановлено, що 16.09.2022 входи в акаунт Приват24 клієнта було здійснено виключно з типового пристрою REDMI 4|XIAOMI (imei: [NUMBER]). В ході вивчення даних, отриманими за заявкою SIMMON (Дані про мобільні пристрої та географічні координати їх роботи) підтверджено, що даний пристрій є типовим для даного акаунту. Згідно ПК "Адмін, панель Приват24" встановлено, що пароль входу в Приват24 клієнта перед здійсненням переказів не змінювався. Пароль змінено 21.09.2022 о 18:10:25, тобто вже після здійснення переказів. При вивченні даних, отриманих за заявкою OTPPAS (Вибірка SMS-повідомлень з ОТР паролями) встановлено, що інформація про отримання клієнтом повідомлень з ОТР паролями відсутня у зв?язку з закінченням строку зберігання. При вивченні даних, отриманих за заявкою SMSARC (Архів вихідних SMS за номером телефону) встановлено, що 16.09.2022 року клієнту надійшло повідомлення про зняття коштів з її карти [NUMBER] , знято грошові кошти в сумі 14 271 грн. Канал отримання повідомлення - VIBER. Інші повідомлення від 16.09.2022 року надійшли вже після звернення клієнта на 3700 і стосуються блокування карти № [NUMBER] . В ході вивчення даних ПК VRS встановлено, що 16.09.2022 між клієнтом та Банком відбулося два діалоги, при ознайомленні з якими встановлено, що клієнт заявила, що в день здійснення переказів (16.09.2022 року) їй з номеру телефону [NUMBER] зателефонувала невідома особа та під хибним приводом спонукала клієнта переказати грошові кошти на карту, номер якої дана особа їй надала (№ [NUMBER] банку CJSC AKTSENT BANK), що і було здійснено через Приват24 для фізичних осіб клієнтом особисто. Також клієнт, повідомила, що вона отримала дзвінок ще з номеру [NUMBER] , де абонент також спонукав її здійснити переказ коштів. В ході перевірки встановлено, що номери телефонів [NUMBER] _та [NUMBER] ПриватБанку не належать та знаходяться в списку обмежень за кодифікатором "телефони шахраїв". З вище вказаного вбачається, що грошові кошти з карт клієнта було знято внаслідок здійснення переказу особисто клієнтом через його акаунт в Приват24, тобто переказ грошових коштів з карт клієнта було здійснено самим Позивачем. Таким чином, перекази грошових коштів з картки [NUMBER] [PERSON] , що мали місце 16.09.2022, були здійснені з використанням логіну та паролю до Приват24, який відомий тільки позивачу. Фінансовим номером [PERSON] був зареєстрований номер [NUMBER] , згідно логів входу до Приват24 і в подальшому не змінювався. Вище зазначене підтверджується також долученими представником відповідача скріншотами(а.с.56-58). Щодо причетності до здійснення спірних переказів невідомих осіб, жодних доказів не надано. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка судом не встановлено. Згідно зі статтею 1 Закону України від 05 квітня 2001 року №2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення №705 про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705 (далі - Положення №705), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення №705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення №705). Пунктами 7, 8 розділу VI Положення №705 визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Як вбачається з матеріалів справи, переказ здійснювався [PERSON] , тобто платіжна операція здійснювалася нею. Жодних доказів зворотного суду не надано. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням вище викладеного, зважаючи на те, що користувач своїми діями сприяла здійсненню платіжної операції, суд вважаю, що наявна вина [PERSON] . Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи те, що з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] здійснювала переказ коштів самостійно зі своєї картки, беручи до уваги всі докази в їх сукупності, зважаючи на викладене у заявах по суті, суд не вбачає підстав для задоволення позову. Відповідно до пункту 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачі у справі про захист прав споживачів звільнені від сплати судового збору. Враховуючи те, що в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судовий збір компенсується за рахунок держави. На підставі вище викладеного,

Outcome: dismissed