Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

02 червня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] , вказуючи, що останній є особою з інвалідністю ІІІ-ї групи, внаслідок захворювання, не усвідомлює значення своїх дій, потребує постійної сторонньої допомоги. Визнання [PERSON] недієздатним необхідне для встановлення над ним опіки. 12 червня 2023 року провадження по справі відкрито. 07 липня 2023 року по справі призначено судову-психіатричну експертизу, провадження по справі зупинено. 01 листопада 2023 року провадження по справі поновлено взвязку з надходженням висновку експерта.. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, суду пояснила, що [PERSON] є інвалідом ІІІ групи внаслідок психічного захворювання у вигляді шизофренії, потребує постійного стороннього догляду, так як може вчинити дії, які зашкодять йому або іншим особам. Визнання його недієздатним необхідне для встановлення в подальшому опіки над ним. Представник Гадяцької міської ради в судове засідання не з`явився. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю є [PERSON] . Згідно довідки Гадяцької міської ради [PERSON] проживає разом з матір`ю по [ADDRESS] . Згідно довідки до акта огляду [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю ІІІ-ї групи внаслідок загального захворювання, потребує постійного стороннього догляду. Відповідно висновку судово-психіатричної експертизи № 498 від 17.10.2023 [PERSON] , [INFO] , на даний час виявляє ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїчної форми, епізодичний перебіг з дефектом особистості апато-абулічного типу. Наявний у [PERSON] хронічний стійкий психічний розлад є таким, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Частиною 1 статті 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Відповідно ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно ч.1 ст. 296 ЦПК України заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно ч.6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , а отже є належним заявником. Зважаючи на те, що [PERSON] страждає на стійкий психічний розлад, внаслідок якого він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд приходить до висновку про необхідність визнання [PERSON] недієздатним. Вирішуючи питання щодо призначення опікуна, суд виходить з наступного. Статтею55 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 цього Кодексу, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування, що передбачено ст. 60 ЦК України. За приписами ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Оскільки матеріали справи не містять даних про звернення органу опіки та піклування до суду з поданням про призначення [PERSON] опікуном щодо [PERSON] , тому в частині призначення опікуна слід відмовити.

Outcome: partial