Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

12 жовтня 2023 року Дарницьким районним судом м. Києва ухвалено рішення у цивільній справі позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання спадкового договору. 7 червня 2023 року представником відповідача адвокатом Шапошніковою Т.Г. подано заяву в якій зазначено, що докази витрат на правову допомогу адвоката, які поніс [PERSON] буде подано не пізніше 5 днів після ухвалення рішення суду. 19 жовтня 2023 року від адвокатом Шапошнікової Т.Г. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просила стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 29 750 грн. Судове засідання для вирішення питання про судові витрати призначено на 29 листопада 2023 року. 27 жовтня 2023 року до суду від [PERSON] надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких вона вказувала на те, є людиною пенсійного віку та інвалідом другої групи, вона змушена була звернутися до суду для вирішення питання, оскільки потребує допомоги у побуті та догляду за станом здоров`я. Позивач посилаючись на те, що вона звільнена від сплати судових витрат, просила відмовити у задоволенні заяви. 29 листопада 2023 року у судове засіданні з`явилась адвокат Шапошнікова Т.Г. просила заяву задовольнити. Дослідивши матеріали справи та заяву, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2023 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання спадкового договору відмовлено. Однак при винесені рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що на виконання вимог ст. 134 ЦПК України у відзиві, яка була першою заявою по суті спору від відповідача, було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правову допомогу, які відповідач очікує понести в зв`язку з розглядом справи від 15 000 до 30000 грн, та про те, що відповідні докази будуть надані у строки, передбачені ст. 141 ЦПК України . 7 червня 2023 року до закінчення з`ясування обставин справи та дослідження доказів до суду надійшла заява адвоката Шапошнікової Т.Г. про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 29 750 грн. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Норма частини 8 статті 141 ЦПК України визначає, що докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною відповідача надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги № 1/5 від 1 травня 2023 року, укладений між адвокатським об`єднанням «АЛЬВА ПРАЙВЕСІ» та [PERSON] (а.с. 78), додаток № 1 до договору від 1 травня 2023 року (а.с. 184), акт здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 16 жовтня 2023 року (а.с. 185), копія свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю Шапошніковою Т.Г. (а.с 82), ордер серії АІ № 1389583 на підтвердження повноважень адвокатом Шапошніковою Т.Г. інтересів [PERSON] (а.с. 81), квитанції про сплату витрат на правову допомогу у загальному розмірі 29 750 грн (а.с. 186). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Детальний опис наданих адвокатами відповідачу правових послуг та їх відповідний розрахунок на загальну суму 29 750 грн міститься у заяві про ухвалення додаткового рішення (а.с. 182-183). Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу суд вважає, що сума витрат на правову допомогу за підготовку клопотань про відкладення розгляду справи, клопотань про виклик свідка, підготовка акту здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг), підготовка доказів понесення витрат на правову допомогу є завищеною. Враховуючи, що позивач є людиною пенсійного віку та інвалідом другої групи, суд вирішив зменшити розмір витрат на правову допомогу до 10 750 грн. Суд не приймає доводи позивача [PERSON] про те, що вона, як інвалід другої групи звільнена від сплати витрат на правову допомогу. Так, відповідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач як інвалід другої групи була звільнена від сплати судового збору. Разом з тим, [PERSON] не звільнена від сплати витрат на правову допомогу. Як на підставу звільнення від судових витрат позивач посилається на положення ч. 7 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Питання оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу затверджені постановою Кабінету Міністрів України, якою затверджено Порядок оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу. Цей Порядок визначає механізм виплати винагороди, відшкодування витрат, пов`язаних з наданням безоплатної вторинної правової допомоги, адвокатам, які надають безоплатну вторинну правову допомогу. Позивач [PERSON] брала участь у судових засіданнях разом із представником адвокатом Гладченко А.В., з якою самостійно укладала договір про надання правової допомоги. Безоплатною правовою допомогою [PERSON] не користувалася. Таким чином, ч. 7 ст. 141 ЦПК України, на яку позивач посилається у запереченнях, на вказані відносини не поширюється. Таким чином, позивач не є звільненою від сплати витрат на правову допомогу, які поніс відповідач [PERSON] . Оскільки при ухвалені рішення про відмову у позові [PERSON] до [PERSON] про розірвання спадкового договору, судом не вирішено питання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 750 грн.

Outcome: approved