Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

В серпні 2023 року [PERSON] звернулася до суду заявою про встановлення факту батьківства, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , є рідним батьком позивача. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилається на те, що її батьки: мати [PERSON] та батько [PERSON] проживали разом в м.Умань. Після її народження, батько забрав маму із нею з полового будинку, звертався до ЗАГСУ про реєстрацію народження заявниці, тому у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження зазначені відомості про заявника - [PERSON] . Заявниця зазначає, що батько визнав за життя своє батьківство, виконував свої обов`язки як батько, надавав мамі кошти на її утримання, займався вихованням, однак чому не були внесені записи в графу батько їй не відомо. З 2001 року вона проживала разом зі своїм батьком в [ADDRESS] , та доглядала його до смерті. [PERSON] , здійснила усі поховальні обряди та продовжує проживати зі своєю дочкою в квартирі, що належить на праві власності спадкодавцю, оплачує комунальні послуги. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, однак в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між померлим [PERSON] та нею, Ізяславська державна нотаріальна контора не може видати заявниці свідоцтво про право на спадщину за законом. Отже, встановлення факту визнання батьківства для заявниці має юридичне значення, так як пов`язане із прийняттям спадщини на частину житлової квартири в [ADDRESS] , а тому і звернулася з даною заявою до суду. Ухвалою судді від 29 серпня 2023 року прийнято заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання у справі, вирішено розглядати дану справу за правилами окремого провадження. Представник заявника - адвокат Дацишина М. В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області, [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, допитавши свідків, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що згідноповного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00037184454 від 15.10.2022 року, що відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , відсутні. В графі відомості про заявника вказано [PERSON] , а в графі відомості про відмітки зроблені в актовому записі вказано «Батька дитини мати назвала « [PERSON] ». Даний актовий запис підписаний заявником, зав. Бюро ЗАГС, діловодом та скріплено печаткою». [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ізяславського райуправління юстиції від 14.07.2003 року. Згідно довідки виконавчого комітету Ізяславської міської ради Хмельницької області від 17.07.2003 року, [PERSON] проводила поховання батька [PERSON] . Після смерті батька заявниця продовжує проживати в квартирі, що належить на праві власності спадкодавця та оплачує комунальні послуги, що підтверджується договором № 794 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 16.11.2006 року та від 21.09.2009 року, договором про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 23.03.2005 року. Відповідно до повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції № 983/02-14 від 11.11.2022 року, відповіді на запит суду Ізяславської державної нотаріальної контори ЦМУ МЮ № 1091/01-16 від 04.10.2023 року, інформаційної довідки №74194298, №74194299 на підставі заяви [PERSON] про видачу свідоцтва на право власності на спадщину від 11.11.2022 року заведено спадкову справу № 322/2022 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Однак у зв`язку з відсутністю документів підтверджуючих родинні відносини між померлим [PERSON] та його дочкою [PERSON] , Ізяславська нотаріальна контора не може надати свідоцтво про право на спадщину за законом. Інших заяв не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00037184384 від 15.10.2022 року, вбачається, що [PERSON] , 04.11.1972 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », а також згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00037184340 від 15.10.2022 року, судом встановлено, що [PERSON] , 07.08.1980 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.07.1993 року відділом приватизації Ізяславської міської ради народних депутатів освідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватизації [PERSON] , яка згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] померла [INFO] та [PERSON] . Факт батьківства померлого [PERSON] щодо [PERSON] , підтверджується поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні зазначили, що дійсно померлий [PERSON] є батьком [PERSON] і за життя він визнавав її своєю дочкою, їздив до неї в гості. За два роки до смерті [PERSON] , [PERSON] разом зі своєю донькою переїхали до нього жити. [PERSON] доглядала батька до дня його смерті. У п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС УРСР запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. На підставі Указу Президії Верховної ради СРСР від 15 вересня 1945 року внесено зміни до статті 2 Кодексу законів про сім`ю, опіку, шлюб і актів цивільного стану УРСР 1926 року, а саме при реєстрації в органах запису актів громадянського стану народження дитини від матері, яка не перебуває в зареєстрованому шлюбі, дитина записується за прізвищем матері з присвоєнням їй по батькові за вказівкою матері. Отже заповнення графи «Батько» у актовому записі про народження дитини не передбачалося. У статті 2 Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» від 29 грудня 1969 N 2476-VII, передбачено, що Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР застосовується до шлюбно-сімейних правовідносин, що виникли після введення його в дію, тобто з 1 січня 1970 року. По шлюбно-сімейних правовідносинах, які виникли до 1 січня 1970 року, Кодекс застосовується до тих прав і обов`язків, що виникнуть після введення в дію Кодексу, за винятками, встановленими наступними статтями цього Указу. Згідно статті 6 Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» від 29 грудня 1969 N 2476-VII правила частин другої та третьої статті 53 Кодексу про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала в шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім`ю, тобто після 01 жовтня 1968 року. Відповідно до частини першої статті 7 Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» від 29 грудня 1969 N 2476-VII у відношенні дітей, які народилися до 01 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою у шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановлення її місця проживання батьківство може бути встановлено за заявою батька. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або батька дитини або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства провадиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини. Тлумачення вказаних норм свідчить, що правила частин другої та третьої статті 53 КЗпШС застосовуються для встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала в шлюб у відношенні дітей, що народилися після 01 жовтня 1968 року; у відношенні дітей, які народилися до 01 жовтня 1968 року умови встановлення факту визнання батьківства передбачалися частиною першою статті 7 Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР». У разі смерті особи, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку за наявності таких умов: (а) перебування дитини на утриманні такої особи; (б) визнання особою себе батьком дитини. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічні по суті висновки зроблені в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року у справі №570/2797/13-ц (провадження № 61-5970св18) та в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 серпня 2019 року в справі №183/3834/15-ц (провадження № 61-28689св18). Відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на спадкування, що передбачено Цивільним кодексом України. Отже, судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] в м.Умань Черкаської області. [PERSON] за життя визнавав [PERSON] своєю дочкою, піклувався про неї, брав участь у її вихованні. Таким чином, враховуючи, що в даній справі спір про право відсутній, а заявлений факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і іншим чином довести зазначений факт вона не має можливості, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved