Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

у серпні 2023 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.02.2021 року в розмірі 14 225,17 грн станом на 11.07.2023 року, що складається з: 8 986,98 грн - заборгованість за кредитом, 1 260,06 грн - залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість, 3 978,13 грн - залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість та 2 684,00 грн сплаченого судового збору. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 18.02.2021 року [PERSON] приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконало в повному обсязі та надало кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідачем умови кредитного договору виконано не було, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. В зв`язку з викладеним, позивач просив позов задовольнити. Ухвалою від 28.08.2023 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 92). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що укладений між сторонами 18.02.2021 року договір складається з Генеральної угоди та «Анкети-заяви», «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку», які викладені на банківському сайті. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме - заборгованості за кредитними коштами та відсотками за користування ними. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові від 10.04.2019 року в справі № 356/1635/16-ц Верховний Суд, дійшов висновку, що висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність факту отримання відповідачем платіжної картки із встановленим лімітом кредитування та отримання позичальником кредитних коштів, а також про відсутність кредитних правовідносин між сторонами не може вважатись обґрунтованим, оскільки не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Враховуючи, що з наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач користувався наданими банком коштами, про що свідчить рух коштів, тому суд приходить до висновку, що договір між сторонами є укладеним. Поряд із цим, на підтвердження позовних вимог представником банку надано анкету-заяву, розрахунок заборгованості, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», витяг з Умов та правил надання банківських послуг, Наведені Умови та правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», витяг з Тарифів обслуговування позичальником не підписані, а тому не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Наданий Паспорт споживчого кредиту містить умови щодо декількох типів кредитного продукту, разом із тим, в анкеті заяві відповідача не зазначено інформації щодо отриманого нею типу картки. Крім того, відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року в справі № 393/126/20 ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Матеріали справи не містять належних доказів щодо погодження між сторонами строку повернення кредитних коштів, відсоткову ставку та відповідальність за порушення таких умов. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відтак, підстави для задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками відсутні. Отже, суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню частково із вказаних підстав відповідно до ст. 526, 527, 1050, 1054 ЦК України, оскільки зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Спірний договір від 18.02.2021 року є чинним, оскільки жодна із сторін не розірвала його згідно умов договору та не оскаржувала у встановленому законом порядку, тому він обов`язковий сторонами до виконання. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення з відповідача 8 968,98 грн. заборгованості за тілом кредиту, в іншій частині позову слід відмовити за безпідставністю заявлених вимог з викладених вище підстав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 668,24 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial