Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №\~1010 від 20 червня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1487298 від 11 листопада 2019 року. В обґрунтування вимог зазначається, що 20 червня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за номером 1010 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») заборгованості за кредитним договором № 1487298 від 11 листопада 2019 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич\~В.Л. від 06 липня 2020 року відкрито виконавче провадження № 62476863 щодо примусового виконання цього виконавчого напису. Разом з тим, при вчиненні вищевказаного виконавчого напису приватним нотаріусом не перевірено безспірність суми заборгованості, не з`ясовано у боржника наявності заперечень щодо вчинення виконавчого напису, а також нотаріусу не надано необхідний перелік документів, що підтверджують безспірність наявної заборгованості. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. належним чином завірену копію нотаріальної справи з вчинення виконавчого напису № 1010, виданого 20 червня 2020 року. 30\~жовтня 2023\~року від\~ТОВ «Авентус\~Україна» до\~суду надійшов\~відзив на\~позовну заяву. У відзиві відповідач зазначив, що 11 листопада 2019 року між сторонами у справі укладено договір про надання споживчого кредиту № 1487298, за умовами якого позивач отримав кредит у розмірі 4 250 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк 30 днів. Договір укладений сторонами в електронному вигляді, підписаний позивачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Разом із тим, відповідач не виконав умови кредитного договору, не здійснив погашення кредиту та не сплатив відсотки за користування кредитом відповідно до графіку. Відтак, для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, на підставі яких з дотриманням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинено виконавчий напис. З урахуванням наведеного, відповідач просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, 19 вересня 2023 року та 16\~листопада 2023 року подав до суду заяви про розгляд справи у його відсутність. Відповідач ТОВ «Авентус Україна» у судове засідання представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. У прохальній частині відзиву представник відповідача Довгаль В.В. просив суд розглянути дану справу без його участі за наявними матеріалами справи. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду неповідомлені. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається\~із матеріалів\~справи,\~20 червня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 1010 про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором 1487298 від 11 листопада 2019 року, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] . Зі змісту виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 07 січня 2020 року по 05 травня 2020 року. Сума заборгованості складає 15\~283 грн. 00 коп., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредитом 4\~250 грн. 00 коп.; прострочена заборгованість за комісією 0 грн. 00 коп.; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 8\~908 грн. 00 коп.; строкова заборгованість за сумою кредиту 0 грн. 00 коп.; строкова заборгованість за комісією 0 грн. 00 коп.; строкова заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 0 грн. 00 коп.; строкова заборгованість за штрафами і пенями 2 125 грн. 00 коп.; витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 800 грн. 00 коп. Загальна сума заборгованості становить 16\~083 грн. 00 коп. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 06 липня 2020 року відкрито виконавче провадження № 62476863 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 1010 від 20 червня 2020 року. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, Законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно з якою стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26\~листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 про визнання нечинним і скасування пункту 1 т а пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Так,\~виконавчий напис\~від 20\~червня 2020\~року вчинено\~в період\~часу,\~коли законодавством\~не була\~передбачена можливість\~вчинення виконавчого\~напису на\~підставі кредитного\~договору,\~укладеного в\~простій письмовій\~формі,\~тобто після\~набрання законної\~сили постановою\~Київського апеляційного\~адміністративного суду\~від 22\~лютого 2017\~року в\~справі №\~826/20084/14.\~Водночас з\~поданих стороною\~відповідача доказів\~судом не\~встановлено,\~що при\~зверненні до\~приватного нотаріуса\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горая О.С.\~із заявою\~про вчинення\~виконавчого напису\~ТОВ «Авентус\~Україна» надало\~усі,\~передбачені Переліком документи, у тому числі докази вручення [PERSON] вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань із детальним зазначенням розміру і складових кредитної заборгованості, які він не оспорив. Отже, на момент вчинення виконавчого напису приватний нотаріус не мав документів, що підтверджують безспірність заборгованості у розмірі 15\~283 грн. 00 коп. або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (частина третя статті 12 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частинами першою-четвертою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладені обставини, наведені відповідачем заперечення не спростовують доводів позивача щодо порушення норм чинного законодавства при вчиненні виконавчого напису та не можуть бути прийняті судом до уваги, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Outcome: approved