Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» звернувся 05 грудня 2023 року до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №495/5345/23 за позовною заявою Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості вартості необлікованої електричної енергії. Свою заяву представник позивача Акціонерного товариства\~«ДТЕК Одеські\~електромережі» обґрунтовує тим, що 24.11.2023 року по зазначеній вище справі Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості вартості необлікованої електричної енергії було задоволено. Посилаючись на необхідність стягнення з відповідача [PERSON] витрат на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., пов`язаних з розглядом зазначеної вище справи, сторона позивача просить поновити позивачу строк для подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу та ухвалити по зазначеній вище справі додаткове рішення. В судове засідання представник позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» - адвокат Калініченко С.М. не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку доводам сторін, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.11.2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства\~«ДТЕК Одеські\~електромережі» \~до \~ [PERSON] \~про стягнення\~ заборгованості\~ вартості\~ необлікованої\~ електричної\~ енергії було задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» заборгованість за необліковану електричну енергію у розмірі 8882,47 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн.. Відповідно до частини першої\~статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При цьому, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина друга\~статті 270 ЦПК України). Згідно із приписами частини восьмої\~статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Представником позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» - адвокатом Калініченко С.М. в позовній заяві відповідно до п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України, було зазначено серед судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. та додано до позовної заяви Договір №137-ОЕМ про надання правової допомоги від 25.09.2020 року. До заяви про ухвалення додаткового рішення по справі, стороною позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» було додано Акт надання послуг №324 від 04.12.2023 року, відповідно до якого загальні витрати на правову допомогу зі сторони позивача під час розгляду зазначеної вище справи склали 5000,00 грн.. При вирішенні порушеного стороною позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» питання по суті, суд керується положеннями частини другої\~статті 141 ЦПК України, відповідно до яких інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову- на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за результатами розгляду зазначеної вище справи, позовні вимоги позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» були задоволені у повному обсязі, за загальним правилом судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на відповідача. Відповідно до положень\~статті 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат як витрати, пов`язані із розглядом справи та за загальним правилом підлягають розподілу між сторонами. За приписами\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої у Постанові від 29.05.2023 року по справі №336/5109/19, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт (детальний опис робіт, наданих послуг). Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату цих послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, акту виконаних робіт, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини перша-шоста\~статті 137 ЦПК України). Згідно із додатковою постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, пункт 269). Крім того, слід наголосити, що у постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Суд звертає увагу сторін, що процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат. Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Враховуючи вищезазначене, оскільки стороною відповідача [PERSON] не заявлено заперечень щодо зменшення суми витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача, суд вважає заяву представника позивача - Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про ухвалення додаткового рішення по справі №495/5345/23 за позовною заявою Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості вартості необлікованої електричної енергії, щодо стягнення витрат на правову допомогу обґрунтованою, такою, що ґрунтується на дійсних обставинах справи, а отже такою, що підлягає задоволенню. Щодо поновлення позивачу процесуального строку для подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Так, як на підставу щодо поважності причин пропущення строку для подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу по даній справі, представник позивача посилається на те, що про існування рішення суду по даній справі йому стало відомо лише 30.11.2023 року, коли відповідне рішення суду було надіслано до електронного кабінету позивача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Таким чином, пропущений позивачем строк для подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу підлягає поновленню. На підставі викладеного,

Outcome: approved