Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 червня 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1/3859710. Відповідно до умов договору кредитор надав постачальнику кредит в сумі 98\~000 грн. строком на 72 місяці (з 22 червня 2021 року до 21 червня 2027 року включно), а позичальник зобов`язаний сплачувати банку процентну винагороду щомісячно в розмірі 11% річних (фіксована процента ставка) до моменту повного погашення заборгованості за договором та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно в розмірі 2,5% від суми кредиту. 23 січня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір №3-2023 про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №1/3859710 від 22 червня 2021 року. Зазначає, що 26 січня 2023 року відбулась передача права вимоги за вказаним кредитним договором до ТОВ «Глобал Спліт» згідно додатку №1 до договору про відступлення права вимоги, і відповідачу АТ «Креді Агріколь Банк» направило повідомлення про відступлення прав вимоги, а 08 червня 2023 року ТОВ «Глобал Спліт» направило лист-пропозицію з повідомленням про відступлення права вимоги та необхідність погашення кредитної заборгованості. Вказує, що у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 28 серпня 2023 року у позичальника уторилась заборгованість за договором №1/3859710 від 22 червня 2021 року у розмірі 140\~892,53 грн., яка складається з: строкової заборгованості 77\~019,98 грн.; простроченої заборгованості 15\~167,18 грн.; нарахованих відсотків 112,67 грн.; прострочених відсотків 11\~842,70 грн.; комісії 2\~450 грн.; простроченої комісії 34\~300 грн. У зв`язку з вищезазначеним, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою в якій просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором у розмірі 140\~892,53 грн., а також судові витрати у виді судового збору в розмірі 2\~684 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2023 року було прийнято справу до свого провадження та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. 29 листопада 2023 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що 22 червня 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1/3859710, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 98 000 грн. строком на 72 місяці - з 22 червня 2021 року до 21 червня 2027 року включно (а. с. 5-6). Відповідно до пп. 1.4.1, 1.4.2 п. 1.4. вказаного кредитного договору позичальник сплачує: процентну винагороду щомісячно у розмірі 11.00 % (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2.50 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. договору. Пунктом 2.6 зазначеного кредитного договору передбачено, що банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав і вигод за договором, а також за договорами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено договори про забезпечення, яка необхідна або яку банк вважатиме доцільною. Відповідно до пам`ятки клієнту, підписаної сторонами кредитного договору, за кредитним договором №1/3859710 від 22 червня 2021 року, відповідач проінформований про умови кредитування та щодо дострокового погашення кредиту, що підтверджується його особистим підписом (а. с. 6). Крім того,\~в матеріалах\~справи також\~наявні:\~заява-анкета\~№0700007-22062021-082\~та паспорт\~споживчого кредиту від 22 червня 2021 року, з інформацією та контактними даними кредитодавця, основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацією щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту споживача, порядку повернення кредиту (а. с. 9-16). Матеріалами справи підтверджено, що 23 січня 2023 року року між ТОВ «Глобал Спліт» та АТ «Креді Агріколь Банк» укладено договір про відступлення права вимоги №3-2023, відповідно до умов якого АТ «Креді Агріколь банк» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Глобал Спліт» (новий кредитор) права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку і строки встановлені цим договором (а. с. 36-39). Як вбачається з Додатку №1 до договору про відступлення права вимоги №3-2023 від 23.01.2023 (Реєстр прав вимоги №1) від 26 січня 2023 року АТ «Креді Агріколь банк» відступило ТОВ «Глобал Спліт» право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №1/3859710 від 22 червня 2021 року у сумі 140\~892,53 грн. (№321 реєстру) (а. с. 45-55). Згідно з платіжним дорученням №50 (#1173668856111) ТОВ «Глобал Спліт» здійснив оплату за відступлення права вимоги за договором №3-2023 від 23.01.2023 з АТ «Креді Агріколь банк» у сумі 1 777 621,41 грн. (а. с. 56). В матеріалах справи також наявні направлені на адресу відповідача повідомлення від АТ «Креді Агріколь банк» про відступлення прав вимоги за кредитним договором 1/3859710 від 22 червня 2021 року, а також лист-пропозиція №1875 від 08 червня 2023 року від ТОВ «Глобал Спліт», якими проінформовано про відступлення права вимоги ТОВ «Глобал Спліт» та необхідність погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 140\~892,53 грн. (а. с. 34-35). Також судом встановлено, що згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором 1/3859710 від 22 червня 2021 року та виписок з рахунку, станом на 26 січня 2023 року у [PERSON] перед позивачем існує заборгованість, яка становить 140\~892,53 грн. і складається з: строкової заборгованості 77 019,98 грн.; простроченої заборгованості 15 167,18 грн.; нарахованих відсотків 112,67 грн.; прострочених відсотків 11 842,70 грн.; комісії 2 450 грн.; простроченої комісії 34\~300 грн. (а. с. 21-33). Частиною 1 статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084 ЦК України). Разом із тим щодо суб`єктного складу таких правовідносин ч. 3 ст. 1079 ЦК України визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг. Зокрема, у п. 1 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою. Частиною 1 статті 7 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. Таким чином, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до державного реєстру фінансових установ. З інформації бази даних Державного реєстру фінансових установ, яка є у відкритому доступі, встановлено, що позивач є внесеним до такого реєстру, а відтак така особа має право на здійснення відповідних факторингових послуг. Згідно з Додатком №1 до договору про відступлення права вимоги (Реєстр прав вимоги №1) від 26 січня 2023 року, за [PERSON] станом на 26 січня 2023 року обліковується заборгованість за кредитним договором №1/3859710 від 22 червня 2021 року у сумі 140 892,53 грн. Крім того, з наявних письмових доказів судом встановлено, що з моменту Реєстра прав вимоги №1, а саме з 26 січня 2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій відповідачу. Пред`являючи вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором №1/3859710 від 22 червня 2021 року, ТОВ «Глобал Спліт» просило стягнути строкову заборгованість, прострочену заборгованість, нараховані відсотки, прострочені відсотки, комісію, прострочену комісію. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Крім того, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень. Отже, існування заборгованості за кредитним договором №1/3859710 від 22 червня 2021 року підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а відповідачем не було надано будь яких заперечень та доказів з метою спростування обґрунтованості заявлених позовних вимог та наданого позивачем розрахунку. Враховуючи те, що судом встановлено факти укладення між АТ «Креді Агріколь банк» та відповідачем [PERSON] кредитного договору та отримання відповідачем коштів за умовами вчказаного договору, а також беручи до уваги факт непогашення відповідачем заборгованості за кредитом, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Крім того, розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази які б його спростовували або власні розрахунки відповідача у суду відсутні. При цьому суд також приймає до уваги ту обставину, що АТ «Креді Агріколь банк» відступило право вимоги щодо відповідача на користь позивача ТОВ «Глобал Спліт» і таке відступлення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 512 та ст. 513 ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 684 грн.

Outcome: approved