Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

30.06.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання договорів позики недійсними. В обгрунтування позову зазначає, що 15 червня 2023 року на її адресу надійшла позовна заява [PERSON] про стягнення коштів на підставі договорів позики, які були укладені між її чоловіком [PERSON] та [PERSON] . З даного позову їй стало відомо, що [PERSON] [INFO] померла і Відповідач 1 являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері та прийняла спадщину, про що свідчить свідоцтво про прийняття спадщини від 07 квітня 2023 року. Зазначила, що вона - [PERSON] перебуває у шлюбі із [PERSON] на підставі свідоцтва про одруження виданого 03 червня 2000 року. Зі змісту позовної заяви вбачається, що її чоловік уклав наступні договори: - Договір позики №11/04 від 04.11.2021 року згідно з якого позикодавець передала, а позичальник отримав позику в сумі 20000 доларів США; - Договір позики №11/18 від 18.11.2021 року згідно з якого позикодавець передала, а позичальник отримав позику в сумі 10000 доларів США; - Договір позики №11/29 від 29.11.2021 року згідно з якого позикодавець передала, а позичальник отримав позику в сумі 20000 доларів США. Вважає, що її чоловік повинен був би отримати її згоду на укладення договорів позики, а оскільки така згода нею не надавалась і їй не було відомо про укладення таких договорів, а тому просить визнати такі договори не дійсними. Ухвалою від 10.07.2023 суд прийняв прозовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. 16.08.2023 відповідач [PERSON] подав письмовий відзив на позовну заяву. В обгрунтування відзиву зазначає, що поряд із договорами позики, укладеними її чоловіком [PERSON] , нею також в цей же час було укладено із її матір`ю, [PERSON] . Договір позики за №11/08 від 08.11.2021 року, за яким [PERSON] отримала позику в сумі 15000 доларів США .На момент укладення оспорюваних договорів позики, між її матір`ю та подружжям [PERSON] існували дружні та взаємодовірливі стосунки. ЇЇ мати, маючи відповідну кваліфікацію, консультувала їх по питаннях оподаткування їхнього сімейного бізнесу - Фермерського господарства ім.Лесі Українки села Желдець (код ЄДРПОУ 41355769), в якому позивачка є керівником, а її чоловік - [PERSON] значиться як засновник.Відтак, знаючи про їх потребу в дофінансуванні сімейного підприємства, та покладаючись на порядність родини [PERSON] в силу давніх особистих зв`язків, її мати й погодилась надати кошти їм у позику. Згідно із згаданими договорами позики позичальники зобов`язувались повернути кошти в термін до 31 грудня 2021 року. ЇЇ мати неодноразово зверталась як до позивачки так і до її чоловіка стосовно повернення суми боргу проте, останні пояснювали неможливість виконання свого обов`язку відсутністю коштів у зв`язку з початком війни. Після смерті її матері [INFO] вона, а також її батько [PERSON] , неодноразово звертались (особисто при зустрічі та телефоном) до позивачки та її чоловіка ( відповідач-2 по даній справі) щодо повернення суми боргу, належного її матері, розраховуючи на їхню добросовісність, одна це не дало жодного результату. Просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою від 21.08.2023 суд закрив підготовче провадження у справі за позовною заявою та призначив справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, причин неприбуття суду не повідомляв, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Андрієвська Н.Л. заперечила з приводу заявлених позовних вимог та просила суд в задоволенні таких відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, свідків , повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В матеріалах справи міститься: Договір позики №11/04 від 04.11.2021 року згідно з якого позикодавець ( [PERSON] , спадкоємцем якоє є Відповідач1 - [PERSON] ) передала, а позичальник ( Відповідач 2 - [PERSON] ) отримав позику в сумі 20000 доларів США. Договір позики №11/18 від 18.11.2021 року згідно з якого позикодавець ( [PERSON] , спадкоємцем якоє є Відповідач1 - [PERSON] ) передала, а позичальник ( Відповідач 2 - [PERSON] ) отримав позику в сумі 10000 доларів США. Договір позики №11/29 від 29.11.2021 року згідно з якого позикодавець ( [PERSON] , спадкоємцем якоє є Відповідач1 - [PERSON] ) передала, а позичальник ( Відповідач 2 - [PERSON] ) отримав позику в сумі 20000 доларів США. Позивач [PERSON] вважає, що дані договори укладені з порушенням чинного законодавства, оскільки вона, як дружина позичальника ( Відповідача 2 [PERSON] ) не знала про факт їх укладення і згоди на укладення згаданих договорів не надавала, а відтак їх слід визнати недійсними. Допитані в судовому засіданні, як свідки [PERSON] та [PERSON] зазначили, що Договір позики підписував [PERSON] , однак його дружина Позивач [PERSON] була присутня під час підписання даного договору. Крім цього зазначили, що і сама Позивач брала позику в [PERSON] про яку знав її чоловік [PERSON] . Позики вони брали для розвитку сімейного бізнесу. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з частиною третьою статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (ч. 2 ст. 65 СК України). За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом. Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Судом встановлено, що Позивач та Відповідач 2 є між собою подружжям, що стверджується їх свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] . Свідки в судовому засіданні підтвердили, що подружжя [PERSON] має спільний сімейний бізнес - Фермерське господарство ім.Лесі Українки села Желдець (код ЄДРПОУ 41355769), в якому позивачка є керівником, а її чоловік - [PERSON] - засновником. Судом було встановлено, що метою укладення договору позики Відповідачем 2 були інтереси сім`ї, а не його власні, не пов`язані із сім`єю інтереси. Інших доводів, які б спростували висновки суду, позивачем не надано, а тому суд вважає

Outcome: dismissed