Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, відсотках за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №171 від 11.08.2021 року, посилаючись на те, що 11.08.2021 року між кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] укладено договір кредиту (пенсійний) ПД №171, за яким останній було надано кредит в розмірі 15000 гривень під 54% річних, загальним строком користування 24 місяці, з обов`язком погасити кредит до 11.08.2023 року. Але відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, в зв`язку з чим прострочена заборгованість за кредитом за період з лютого 2022 по серпень 2023 включно складає 12968,10 гривень. Несплата відповідачем прострочених траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках із застосуванням процентної ставки 54% за вересень 2021 року - листопад 2023 року у розмірі 12999,63 гривень. Кредитною спілкою на ім`я відповідача направлялася вимога про виконання зобов`язання за кредитним договором, однак остання на них не відреагувала. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача по справі вищевказану заборгованість, а також судові витрати у розмірі 2684 гривень. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. З заявою до суду про неможливість розгляду справи у її відсутність не зверталася, відзив на позов не подала. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надала, також не подала відзив на позовну заяву, тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11.08.2021 року між Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 171, за яким останній було надано кредит в розмірі 15000 гривень під 54% річних, загальним строком користування 24 місяці, з обов`язком погасити кредит до 11.08.2023 року згідно графіку. У відповідності до п. 3.3 Договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку, платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитора не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця. Згідно п. 3.1 Договору плата за користування кредитом (проценти) становить 54% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня оформлення кредиту. В разі порушення строку погашення кредиту, на прострочену суму платежу нараховується у відповідності до ст.625 ЦК України 90% річних. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе певні зобов`язання. Згідно ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст.\~610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629\~ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Свої зобов`язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. Відповідач свої зобов`язання в установлені терміни не виконувала, допускаючи прострочення платежів, у зв`язку з чим за період з лютого 2022 року по серпень 2023 року включно заборгованість по кредиту складає 12968,10 гривень, несплата траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках з застосуванням процентної ставки 54% річних за вересень 2021 року листопад 2023 року у розмірі 12999,63 гривень. Належних та допустимих доказів того, що вказана заборгованість розрахована невірно, має менший розмір, ніж зазначено в довідках, або при її обчисленні не враховано будь-які здійснені відповідачем платежі, стороною відповідача суду не було надано. Судом встановлено факт неналежного виконання позичальником зобов`язань за укладеним кредитним договором. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або Законом. Відповідно до ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст.\~526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Оскільки відповідач несвоєчасно сплачувала кредит та вносила відсотки за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до п. 6 ч.1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2684 гривні 00 копійок, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: approved