Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою в обґрунтування якої зазначив, що він працював у Міжгірській дитячій музичній школі (далі - Міжгірська ДМШ) на посаді викладача по класу гітара з 15 серпня 2017 року. 14 червня 2022 року відповідачем було видано наказ № 27-к, яким призупинено дію трудового договору з ним починаючи з 14 червня 2022 року до закінчення воєнного стану, який, вважаючи протиправним, він оскаржив у судовому порядку. Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 12.10.2022 зазначений наказ визнано протиправним та скасовано, стягнуто на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.06.2022 по 12.10.2022 включно. Зазначене судове рішення відповідачем було оскаржене в апеляційному порядку, тому після його ухвалення 12.10.2022, відповідачем наказ про призупинення дії трудового договору не було відмінено, а позивача так і не було допущено до роботи до вирішення справи в суді апеляційної інстанції. 01.12.2022 відповідачем видано наказ № 74-к, яким його було звільнено з посади викладача класу гітари Міжгірської ДМШ з 01.12.2022 відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), бухгалтерії відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради доручено здійснити повний розрахунок відповідно до чинного законодавства, а саме виплатити йому компенсацію за 32 календарні дні невикористаної щорічної основної відпустки та вихідну допомогу в розмірі середнього місячного заробітку. Цей наказ ним також було оскаржено в судовому порядку і рішення суду у цій справі ще не набрало законної сили. 22.06.2023 Закарпатським апеляційним судом винесено постанову згідно якої рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 12.10.2022 залишено без змін. В подальшому на виконання рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 12.10.2022 відповідачем йому було виплачено середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 14.06.2022 по дату постановлення судового рішення судом першої інстанції 12.10.2022, тоді як середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.10.2022 по 01.12.2022 виплачено не було. Посилаючись на вказані обставини та норми діючого законодавства, позивач просив стягнути з відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.10.2022 по 01.12.2022, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. Ухвалою суду від 27 вересня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідно до вимог частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відповідачами не подано до суду відзиву. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1 та 2 статті 12 ЦПК України). За змістом частин 1 та 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 77 та частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України). За змістом частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 12.10.2022, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 22.06.2023, визнано протиправним та скасовано наказ Міжгірської дитячої музичної школи № 27-к від 14 червня 2022 року «Про призупинення дії трудового договору з [PERSON] », стягнуто з відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради на користь [PERSON] його середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.06.2022 по 12.10.2022 включно, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. Зазначеним рішенням встановлено, що [PERSON] працював у Міжгірській ДМШ на посаді викладача по класу гітара народних інструментів з 15 серпня 2017 року (наказ про прийняття на вказану посаду № 44-к від 14.08.2017). На підставі наказу в.о. директора Міжгірської ДМШ від 14.06.2022 № 27-к призупинено дію трудового договору з [PERSON] з 14.06.2022 до закінчення воєнного стану (а.с. 10-12, 13-16). Частиною 1 статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136-ІХ, в редакції чинній на час видання наказу № 26-к від 14.06.2022, визначено, що призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України. Визнаючи протиправним та скасовуючи наказ Міжгірської ДМШ № 27-к від 14 червня 2022 року «Про призупинення дії трудового договору з [PERSON] », суд виходив з недоведеності Міжгірською ДМШ належними та допустимими доказами законності та обґрунтованості оскаржуваного наказу. Зокрема не доведеності, що на час його видання, існували обставини, які виключали можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором. Тобто, що існувала абсолютна неможливість роботодавця надати роботу, а працівника - виконувати її. Наказом в.о. директора Міжгірської ДМШ від 01.12.2022 № 74-к: --- [PERSON] звільнено з посади викладача народних інструментів Міжгірської ДМШ 01.12.2022 відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України; --- бухгалтері відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради надано доручення здійснити повний розрахунок відповідно до чинного законодавства, а саме: - компенсацію за 32 календарні дні невикористаної щорічної основної відпустки; - вихідну допомогу в розмірі середнього місячного заробітку (а.с. 17). Статтею 23 Загальної декларації прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, передбачено, що кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття. Кожна людина, без будь-якої дискримінації, має право на рівну оплату за рівну працю. Кожний працюючий має право на справедливу і задовільну винагороду, яка забезпечує гідне людини існування, її самої та її сім`ї, і яка в разі необхідності доповнюється іншими засобами соціального забезпечення. Статтею 5-1 КЗпП України, серед іншого визначено, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. 25.07.2023 [PERSON] звернувся до відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради із заявою про виплату йому середнього заробітку за період з 14.06.2022 по 01.12.2022 (а.с. 20). Як вбачається з наданої позивачем інформації про зарахування коштів, 28.07.2023 на його картковий рахунок надійшли кошти сплачені йому відділом освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради в якості виплати за час вимушеного прогулу з 14.06.2022 по 12.10.2022 (а.с. 21). Призупинення трудового договору з працівником відповідно до положень статті 13 Закону України № 2136-ІХ від 15.03.2022 «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» хоча і не припиняє трудових відносин і не є звільненням у розумінні положень КЗпП України, проте фактично позбавляє працівника роботи і належного йому заробітку, який би він отримав, коли б працював на своєму робочому місці чи виконував покладені на нього трудові обов`язки. У випадку, якщо наказ буде визнаний незаконним та скасованим, то це на думку суду створить ситуацію, яка як для роботодавця так і для працівника, буде фактичним вимушеним прогулом, викликаним противними діями роботодавця. З урахуванням встановлених обставин, позивач у період з 12.10.2022 (дата постановлення судового рішення, яким скасовано наказ Міжгірської ДМШ № 27-к від 14 червня 2022 року «Про призупинення дії трудового договору з [PERSON] ») по дату його звільнення 01.12.2022 фактично перебував у вимушеному прогулі, оскільки відповідачем після постановлення судового рішення судом першої інстанції, як зазначає позивач, його так і не було допущено до роботи, що не спростовано належними та допустимими доказами. Тому у даному випадку, суд,

Outcome: approved