Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання спадщини відумерлою. В обґрунтування позову позивач вказує, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з квартири загальною площею 54,1 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру заведено спадкову справу після смерті [PERSON] № 03/2021 за заявою [PERSON] від 13.05.2021 року. Однак, станом 07.07.2023 року свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавались. Як вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти та спадкові договори) від 07.07.2023 року № 73119366, станом на 07.07.2023 року заповіти та спадкові договори [PERSON] не укладались. 12.11.2021 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до Одеської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Однак, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.03.2023 року у справі № 522/21804/21 позовну заяву залишено без розгляду за заявою представника позивача [PERSON] . Таким чином позивач вказує, що оскільки відповідач вживала заходів з оформлення права на спірну квартиру та, відповідно, не визнає право Одеської міської ради на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а тому Одеська міська рада вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 14 серпня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14 серпня 2023 року вирішено витребувати у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Руденко Ганни Олександрівни (65016, м. Одеса, вул. Авдєєва-Чорноморського, буд.2-б, оф.11) належним чином завірену копію спадкової справи № 03/2021 (номер у Спадковому реєстрі 67634602), заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Одночасно з пред`явленням позову, позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову. Ухвалою суду від 15 серпня 2023 року вирішено: 1. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54,1 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12742412). 2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам, приймати рішення та вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, внесенням записів та змін до них у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54,1 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12742412). 07 вересня 2023 року до суду надійшла копія спадкової справи № 03/2021 (номер у Спадковому реєстрі 67634602), заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідачка визнала позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, між [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис від 20.04.2021 року № 5565 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07.07.2023 року № 73119361 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Руденко Г.О. заведено спадкову справу після смерті [PERSON] № 03/2021 (номер у Спадковому реєстрі 67634602) за заявою [PERSON] від 13.05.2021 року. З матеріалів спадкової справи № 03/2021 (номер у Спадковому реєстрі 67634602), заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з квартири загальною площею 54,1 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.07.2023 року № 341031197, право власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Згідно з інформацією, викладеною в листі Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 20.07.2023 року № 317/01-10 та в картці прописки (Форма А) і поквартирній картці (Форма Б), місце проживання [PERSON] з 21.03.1953 року по 12.05.2021 року було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів спадкової справи № 03/2021 вбачається, що свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавались. З матеріалів спадкової справи № 03/2021 також вбачається, що заповіти та спадкові договори [PERSON] не укладались. 12.11.2021 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до Одеської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Однак, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.03.2023 року у справі № 522/21804/21 позовну заяву залишено без розгляду за заявою представника позивача [PERSON] . Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно із ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті на життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно зі ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Територіальна громада, яка стала власником відумерлою майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу З часу відкриття спадщини минуло більше одного року, при цьому спадкоємці [PERSON] за законом чи за заповітом відсутні. Таким чином, враховуючи приписи ст. 1277 ЦК України, а також відсутність спадкоємців за законом та за заповітом, спадщина після смерті [PERSON] підлягає визнанню відумерлою. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Положеннями ст. 11 Європейської хартії місцевого самоврядування від 15.10.1985 року передбачено, що органи місцевого самоврядування мають право використовувати засоби правового захисту для забезпечення вільного здійснення своїх повноважень і поважання принципів місцевого самоврядування, які утілені в конституції чи національному законодавстві. Згідно зі ст. 145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку. Згідно ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: approved