Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Представник позивачів - адвокат Гіщинський І.Ю. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з АТ "Страхова група "ТАС" (приватне) на користь [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 234 000,00 грн. страхового відшкодування у зв`язку із втратою годувальника та 52000 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивачів зазначає, що 12.02.2022 близько 22 год. 40 хв. за адресою вул.Центральна с.Велика Волиця Житомирського району Житомирської області відбулася ДТП, в якій водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Opel Astra» р.н. [NUMBER] , виїхала за межі дороги в лівий кювет, де відбувся з`їзд автомобіля в ставок та його перекидання. Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля [PERSON] , [INFO] від отриманих ушкоджень загинула на місці події. 13 лютого 2022 року за фактом ДТП внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022060000000098 з кваліфікацією ч.4 ст.286-1 КК України та розпочато досудове розслідування. Станом на дату подання позову до суду Корольовським районним судом міста Житомира здійснюється розгляд кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу -автомобіля марки «Ореl Astra» р.н. [NUMBER] [PERSON] була застрахована у встановленому законом порядку в АТ «СГ «ТАС» (приватне), то обов`язок відшкодувати шкоду, завдану позивачам у зв`язку із смертю [PERSON] у межах встановленого ліміту відповідальності покладається на відповідача, як на страховика. Позивач [PERSON] є особою, яка має право в інтересах [PERSON] та [PERSON] на відшкодування шкоди у зв`язку із загибеллю [PERSON] , оскільки на день смерті діти перебували на утримання матері - [PERSON] та мали право на одержання від неї утримання. Ухвалою суду від 10 жовтня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У визначений законом строк представник відповідача надіслав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. У поданому відзиві зазначено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Opel Astra» реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ПАТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/1636819, порядок і умови виплати страхового відшкодування за яким регулюються ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, особи, які мають право на отримання відшкодування, зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин ДТП, а саме надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї ДТП протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. Представником відповідача зазначено, що для отримання страхового відшкодування позивачу необхідно звернутися до АТ «СГ «ТАС» (приватне) в передбаченому законом порядку та надати необхідні документи для визначення розміру шкоди. Позивач станом на 11.10.2023 не звертався до АТ «СГ «ТАС (приватне) для отримання страхового відшкодування в порядку, передбаченому законодавством, внаслідок чого, питання про виплату страхового відшкодування не розглядалося, а отже звернення позивача до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів є безпідставним, оскільки факту порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів з боку АТ «СГ «ТАС» (приватне) не було. На даний час АР «СГ «ТАС (приватне), відповідно до чинного законодавства України, не має підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, оскільки позивачем не дотриманий передбачений законодавством порядок отримання страхового відшкодування та не надано доказів виникнення цивільно-правової відповідальності застрахованої особи, тобто вироку суду по кримінальному провадженню №12022060000000098. Відсутність інформації про набрання законної сили рішення у кримінальній справі щодо спірного ДТП зумовлює припинення перебігу строку прийняття страховиком рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, тобто на момент розгляду даної справи позбавляє обов`язку страхову компанію провести страхову виплату. Представник відповідача зазначає що, оскільки кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, не завершене, по даній справі відсутній вирок суду, який набрав законної сили, що унеможливлює встановлення факту настання цивільно-правової відповідальності внаслідок ДТП, обставини ДТП, в порядку п.36.2, ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а отже з боку АТ «СГ «ТАС» (приватне) відсутній факт порушення строків на виплату страхового відшкодування у зв`язку з чим вимога позивача є передчасною та необґрунтованою, яка грубо порушує норми матеріального права. Відповідач зазначає, що позивач безпідставно та необґрунтовано всупереч нормам матеріального та процесуального права та позиції Верховного суду України просить стягнути з АТ «СГ «ТАС» (приватне) 286000,00 грн. за спричинену шкоду згідно Поліса АТ/1636819 не взявши до уваги, що АТ «СГ «ТАС» (приватне) уже сплатило на користь [PERSON] та [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 13000,00 грн., по 6500,00 грн. А тому, вважає, що вимога позивача про стягнення з АТ «СГ «ТАС» (приватне) 286000,00 грн. страхового відшкодування (при тому, що АТ «СГ «ТАС» (приватне) уже сплатило [PERSON] 6500,00 грн. та [PERSON] 6500,00 грн. страхове відшкодування), який перевищує страхову суму (260000,00 грн. на одного потерпілого), передбачену полісом №АТ/1636819 є грубим порушенням норм матеріального права, зокрема ст.9, ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та правової позиції Верховного Суду. Крім того, представником відповідача подано до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, яке мотивоване тим, що вимога позивача про стягнення 30000,00 грн. витрат на правничу допомогу є необґрунтованою та явно завищеною, оскільки справа не є складною виходячи з розміру позовних вимог, справа слухається в спрощеному порядку без виклику сторін, а витрати на правничу допомогу 30000, грн. є неспівмірними. Зазначає, що стягнення з АТ «СГ «ТАС» (приватне) 30000,00 грн. витрат на правову допомогу є безпідставною та необґрунтованою, оскільки позивачем не надано видаткових касових ордерів або платіжних доручень про передачу коштів адвокату не встановлено та не зазначено, якими доказами підтверджується фактичне понесення позивачем витрат на правову допомогу (їх оплати), в договорах про надання професійної правничої (правової) допомоги не зазначено порядок сплати правової допомоги та замовлення про надання професійної правничої допомоги підписане повіреними між собою. Разом з відзивом представником відповідача надіслано до суду клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням (Вироком) по досудовому розслідуванні №120220600000000098 передбаченому ч.4 ст.286-1 КК України. 11.12.2023 ухвалою суду клопотання представника відповідача про зупинення провадження у даній справі залишено без задоволення. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву, судом встановлено наступне. 18 квітня 2022 року відділом розслідування злочинів у сфері транспорту надано відповідь №33аз/24-22, з якої слідує, що 12.02.2022 близько 22 год. 40 хв. водій [PERSON] керувала автомобілем «Opel Astra» р.н. [NUMBER] по вул.Центральній в с.Велика Волиця Любарської ОТГ Житомирського району Житомирської області в напрямку с.Мотовилівка, виїхала за межі дороги в лівий кювет, де відбувся з`їзд автомобіля в ставок та його перекидання. Внаслідок вказаної ДТП водія [PERSON] з отриманими тілесними ушкодженнями госпіталізовано до Любарської ЦРЛ, а пасажир автомобіля [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження від чого загинули на місці. За фактом ДТП Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022060000000098 за ч.4 ст.286-1 КК України. 13.02.2022 [PERSON] повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне) за Полісом №АТ1636819, страховик є діючим членом МТСБУ. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] стверджується, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №46. Довідка видана обласним бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради вказує, що причиною смерті [PERSON] є утоплення у воді. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] стверджується, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №1. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] стверджується, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №8. 13 листопада 2018 року заочним рішенням Любарського районного суду №282/1461/18, шлюб, зареєстрований 24 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Любарського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №27, між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище [PERSON] . Дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] залишено для проживання з матір`ю. Із рішення Любарського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2022 року №282/423/22 слідує, що [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно свої дітей. Рішенням виконавчого комітету Любарської селищної ради Житомирської області №200 від 04 жовтня 2022 року надано малолітній [PERSON] , [INFO] , статус дитини позбавленої батьківського піклування. Дитину влаштовано під опіку до [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Любарської селищної ради Житомирської області №201 від 04 жовтня 2022 року надано малолітній [PERSON] , [INFO] , статус дитини позбавленої батьківського піклування. Дитину влаштовано під опіку до [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону). Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, визначено у статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказаною нормою встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Подібні за змістом правові висновки викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 556/1514/16-ц (провадження № 61-26405св18). Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика. У пункті 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial