Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання їх спільної повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дати подання позову і до закінчення донькою навчання, тобто до 30.06.2026, обґрунтовуючи підставність позову тим, що на даний час дочка досягла повноліття, утім продовжує навчання у Вінницькому торговельно-економічному інституті, на денній формі навчання, на факультеті економіки, менеджменту та права, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, яку в добровільному порядку відповідач не надає, хоча є фінансово спроможним, оскільки проходить службу та отримує заробітну плату, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач через представника-адвоката Щавінського К.С. подав до суду відзив, відповідно до якого заперечував щодо зупинення провадження у справі з підстав перебування його у складі Збройних Сил України та просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити, аргументуючи свою позицію тим, що згоден нести аліментні зобов`язання по відношенню до спільної із позивачем повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу), оскільки він наразі має іншу сім`ю, проживає із дружиною та вони також мають спільну дитину - сина, 2020 року народження, отож він є єдиний утримує нову сім`ю. Крім цього, після проходження військової служби в ЗСУ має поранення, у зв`язку з чим проходив медичне лікування та потребує реабілітації, що вимагає значних витрат. Ухвалою суду від 02.08.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. 13.11.2023 позивач надала до суду заяву, відповідно до якої просила суд долучити до матеріалів справи докази того, що їх спільна повнолітня дитина потребує постійного лікування. Оскільки докази додані позивачем в межах строку для подачі відповіді на відзив, суд приймає їх до розгляду. Також суд приймає до розгляду докази надані позивачем 21.11.2023, що датовані листопадом 2023 року, тобто після пред`явлення позову та відповіді на відзив, отож причини їх несвоєчасного подання є поважними. Інші заяви по суті учасниками цивільної справи до суду не подавались. Вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що згідно із свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.3), батьками [PERSON] , [INFO] , зазначено - [PERSON] та [PERSON] . Із довідки виданої Вінницьким торговельно-економічним інститутом від 23.05.2023 №245 (а.с.4) встановлено, що [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання, група М-11д спеціальність 073 «Менеджмент», навчається за Договором про надання платної освітньої послуги на факультету економіки, менеджменту та права Вінницького торгово-економічного інституту Державного торгівельно-економічного університету, термін навчання становить з 14.09.2022 по 30.06.2026, стипендію не отримує. Відповідно до Договору №192 Мд-1 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 05.09.2022 у навчальному закладі Вінницький торговельно-економічним інститутом, плата за весь період навчання на бакалавраті становить 104 000 грн. (а.с.7). Згідно довідки виданої Липовецькою міською радою від 19.05.2023 №1574 (а.с.9) [PERSON] зареєстрована з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідно до Консультативного висновку від 14.11.2023 виданого КНП «Вінницька міська клінічна лікарня» (а.с.55, 56), [PERSON] поставлено діагноз: міопатія слабкого ступеня обох очей, прогресуюча. Міопічний астигматизм обох очей. Синдром сухого ока. Агніопатія сітківки обох очей. Деструкція скловидного тіла обох очей. Потребує стаціонарного лікування та консультацій. Як слідує із довідки виданої ФОП [PERSON] (а.с.59), [PERSON] за період з березня по серпень 2023 року нараховано заробітну плату 40 200,00 грн. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання регулюються Главою 16 СК України. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Встановлені судом обставини підтверджують право позивача на звернення до суду із даним позовом. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги визначений зокрема у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При цьому, при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Аналогічний висновок міститься у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Обов`язок щодо доведеності обставин вказаних у позові чи відзиві визначено ст.76, 77, 81 ЦПК України. Зібрані у справі докази підтверджують, що спільна дитина сторін [PERSON] досягла повноліття, навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, строк якого визначено до 30.06.2026. Разом з цим, матеріали справи не містять доказів, що дитина має самостійний заробіток (дохід), оскільки навчався на денній формі навчання, отож слід дійти висновку, що остання потребує матеріальної допомоги. Вирішуючи питання щодо можливості батька надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, суд враховує, що відповідач надав відзив, в якому згоден нести аліментний обов`язок по утриманню їх спільної з позивачем повнолітньої доньки в розмірі 1/8 частки від його доходу щомісячно. На підтвердження обставин неспроможності нести аліментний обов`язок у запропонованому позивачем розмірі надав до суду: свідоцтво про укладення нового шлюбу із [PERSON] (серія [NUMBER] ) (а.с.34); свідоцтво про народження дитини [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] ) (а.с.35); військовий квиток серія [NUMBER] (а.с.36, 37); виписка із медичної картки на ім`я [PERSON] клінічного хірургічного відділення №1, лікування інфантильної рани н/3 лівої гомілки (а.с.38-41); скрін-шот зарахування доходу в сумі 25 460,21 грн. (а.с.42). Аналізуючи надані сторонами докази, суд зауважує, що [PERSON] хоч і проходив курс лікування, утім є особою молодого, працездатного віку, має стабільний щомісячний дохід, вказану обставину не заперечував. Разом з цим, відповідач не довів належними та допустимими доказами неможливість надання ним матеріальної допомоги повнолітній дитині, у зв`язку із створенням нової сім`ї та народження у ній дитини, що потягнуло погіршення його матеріального стану. При цьому, суд звертає увагу, що позивач також працює та несе в силу діючого законодавства рівний із відповідачем обов`язок по утриманню їх спільної повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. При цьому, доводи позивача щодо наявності у їх спільної із позивачем дитини хвороб, що потребує додаткових витрат, суд відхиляє в рамках вирішення цього спору, оскільки предметом цього розгляду є витрати пов`язані, у зв`язку із здобуттям повнолітньою дитиною освіти та навчання у вищому навчальному закладі, яка потребує матеріальної допомоги, а не проходження лікування та витрат пов`язаних із цим. Визначаючи розмір аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд враховує встановлені вище обставини, обов`язок обох батьків надавати матеріальну допомогу та вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці у розмірі 1/6 частки заробітку (всіх його доходів) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову і до закінчення дитиною навчання але не більше 23 років. З огляду на викладене, суд задовольняє позов частково. Питання судових витрат, суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: partial