Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про встановлення факту, в якій просить встановити факт, що вона є донькою гр. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Заяву обгрунтовує тим, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] вона, заявниця, народилася [INFO] у м. Сумгаїт, Азербайджан, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 27.06.1987р. між нею, заявницею, та гр. [PERSON] укладено шлюб, після укладення шлюбу вона взяла прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Зазначає, що після переїзду в Україну забрала сюди і свою маму [PERSON] та зареєструвала її в квартирі, де проживала з чоловіком, за адресою [ADDRESS] , а згодом допомогла мамі купити власну квартиру за адресою [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] на випадок смерті своїм майном не розпорядилася, а тому спадкування її майна повинно здійснюватися за законом. Зазначає, що вона, заявниця, як спадкоємиця першої черги, звернулася в Третю Львівську державну нотаріальну контору Львівської області з заявою про прийняття спадщини, однак через розбіжності у документах отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій з роз`ясненням звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16 березня 2023 року відкрито провадження, цивільну справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заяву про встановлення факту, надали аналогічні пояснення, викладені в заяві. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, повідомили суду, що знали [PERSON] як матір заявниці. Підстав сумніватися в даній обставині у свідків немає. Зазначають, що заінтересована оособа [PERSON] з незрозумілих причин не признає свою рідну сестру, заявницю у справі, крім того, не здійснював належного догляду та не допомогав їх матері [PERSON] . Занітересована особа [PERSON] в судове засідання не прибув, в матеріалах цивільної справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності. В матеріалах цивільної справи містяться заяви завідувачки Третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області про слухання справи за відсутності представника нотаріальної контори. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] , такий виданий на ім"я [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Сумгаїт, Азербайджан. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.09.1966р., відповідно до якого заявниця [PERSON] народилася [INFO] , в м. Сумгаїт, Республіка Азербайджан, а її батьками відповідно до свідоцтва є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідок №60/02 та 61/02, виданих 27.11.03р. начальником ВГІРФО УМВСУ у Львівській області Логіним В.В., [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , прийняті до громадянства України Указом Президента України від 01.11.2003р. №1243 на підставі статті 9 Закону України "Про громадянство України". В матеріалах справи міститься заява [PERSON] , яка народилася [INFO] м. Совгавань Приморського краю, про прийняття її до громадянства в Україні. Зокрема, в заяві зазначає своєю донькою [PERSON] , заявницю у справі. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] , заявниця у справі, та гр. [PERSON] 27.06.1987р. уклали шлюб. До матеріалів справи долучено ряд інших документів, зокрема, копії комсомольського квитка № [NUMBER] ; трудової книжки; диплому серії [NUMBER] ; свідоцтва про народження серії [NUMBER] ; закордонного паспорту № [NUMBER] , які підтверджують те, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є однією і тією ж особою. Крім того, до матеріалів справи долучено копію довіреності від 26.07.2018р., якою [PERSON] , [INFO] , уповноважувала заявницю у справі представляти її інтереси в підприємстівах, установах, організаціях, незалежно від форм власності. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , гр. [PERSON] , яка народилася [INFO] , померла [INFO] . Зібрані у справі документи підтверджують факт родинних відносин, зокрема підверджується те, що заявниця у справі [PERSON] є донькою гр. [PERSON] , яка народилася [INFO] , та померла [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом частини 3 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, судом можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема, факт родинних відносин, а також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заявники й залучені до участі у справі заінтересовані особи вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви про встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи, оскаржувати рішення і ухвали, вчиняти інші процесуальні дії. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~зазначено, що коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них дані не відповідають записам вихідних документів, а установи, які видали ці документи не можуть виправити допущені в них помилки, то відповідно до п.6 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~(стара редакція\~ЦПК), громадяни мають право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками). Таким чином, родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). В постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, пояснення заявниці та покази свідків, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між заявницею у справі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а саме те, що вона, заявниця, є донькою [PERSON] . Крім того, наявними матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є однією і тією ж особою. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заявники й залучені до участі у справі заінтересовані особи вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви про встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи, оскаржувати рішення і ухвали, вчиняти інші процесуальні дії. Встановлення даних фактів має юридичне значення для заявниці, напряму впливає на її права, інтереси та обов"язки, зокрема оформлення спадкових прав після смерті своєї матері. В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про необґрунтованість заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та спростовували б доводи, викладені заявницею в заяві. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Пунктом 2\~Постанови пленуму\~Верховного суду\~України №\~14\~від 18\~грудня 2009\~року «Про судове рішення у цивільній справі»\~зроблено визначення, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23). На підставі викладеного,

Outcome: approved