Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 3 500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання в Одеському фаховому коледжі комп`ютерних технологій Одеського державного екологічного університету, а саме до 30 червня 2026 року. Свої вимоги мотивує тим, що що відповідач є батьком позивача. [PERSON] навчається на І курсі денної форми навчання Одеського фахового коледжу комп`ютерних технологій та через відсутність достатніх засобів для існування потребує матеріальної допомоги, що й стало підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, на розгляд суду надійшло клопотання з проханням розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи, що позивачем не надано заперечення щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується копією заочного рішення від 20 березня 2018 року (справа 514/1449/17) (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно довідки №1403 від 01.06.2023 року [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання Одеського фахового коледжу комп`ютерних технологій. Термін навчання з 01.09.2022 по 30.06.2026 р. (а.с.18). Відповідач добровільної матеріальної допомоги позивачу на утримання сина в зв`язку з навчанням не надає, є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість надавати матеріальну допомогу на час навчання сина. Так, відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, він здатний надавати матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина, який продовжує на теперішній час навчання, і у зв`язку з цим її потребує, з урахуванням матеріального становища відповідача та стану його здоров`я, відповідно до ст. 199 СК України з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання сина неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 3 500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання в Одеському фаховому коледжі комп`ютерних технологій Одеського державного екологічного університету, а саме до 30 червня 2023 року. Згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача потрібно стягнути на користь держави 1073,60 грн судового збору. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно вимогам ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved