Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачкою з 27 вересня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 31 серпня 2020 року було розірвано. За час перебування у шлюбі на відповідачку було зареєстровано квартиру [ADDRESS] та транспортний засіб марки Nissan Juke, 2014 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . В добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу вказаного майна, яке є спільною сумісною власністю їх подружжя. Тому просив в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ним (позивачем) право власності на частину вказаної квартири та стягнути з відповідачки грошову компенсацію за половину вартості автомобіля у сумі 218\~800 грн. Ухвалою суду від 14 березня 2023 року відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26 жовтня 2023 року, у зв`язку з відмовою позивача від позовних вимог щодо поділу спірного автомобіля, провадження по справі в цій частині було закрито. В судовому засіданні позивач позов підтримав та викладене підтвердив. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов суду не надала. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 27 вересня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 31 серпня 2020 року було розірвано (а.с.9). Як вбачається з копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 4 січня 2023 року, 14 січня 2013 року на підставі свідоцтва про право власності від 14 січня 2013 року, виданого відповідно до рішення виконавчого комітету Немішаєвської селищної ради № 265/4 від 9 жовтня 2012 року, за відповідачкою [PERSON] було зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 60 кв.м (а.с.10). Відповідно до\~ст.60\~СК України\~майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми статті 60\~СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу,\~\~може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі\~\~№ 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене та відсутність будь-яких заперечень відповідачки щодо позову, суд вважає, що вказане майно, набуте сторонами за час їх шлюбу і належить їм (сторонам) на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до\~ч1,2\~ст.70\~СК України,\~у разі\~поділу майна,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~частки майна\~дружини та\~чоловіка є\~рівними,\~якщо інше\~не визначено\~домовленістю між\~ними або\~шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Так як підстав для відступлення від рівності часток не вбачається, то суд вважає, що частки сторін в їх спільному майні є рівними. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, поділити спільне сумісне майно бувшого подружжя [PERSON] та [PERSON] , визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності, по частині за кожним, на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування його витрат по сплаті судового збору 3200,40 грн.

Outcome: approved