Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

В серпні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якій просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.11.2012 року по справі №2-1493/12 на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів та стягувати з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/5 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час у позивача змінився сімейний стан, матеріальне становище та з`явились інші обставини, які впливають на можливість сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі, а саме він уклав шлюб з [PERSON] від якого [INFO] народилася донька [PERSON] . Рішенням суду від 14.11.2018 року з позивача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , у розмірі частини всіх видів доходів. Крім того у позивач перебуває на утриманні непрацездатна дружина [PERSON] , яка має 2 групу інвалідності з 11.05.2023 року. Позивача було призвано на військову службу за мобілізацією та 18.04.2023 року звільнено у запас через наявність дружини з інвалідністю. 21.09.2023 року постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. 23.11.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання з прохання проводити розгляд справи у його відсутність та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримала поданий відзив на позов в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Пояснила, що у позивача перед відповідачкою існує заборгованість зі сплати аліментів, що станом на 01.10.2023 року становить 102280,22 грн. Крім того відповідач впродовж багатьох років ігнорував свій обов`язок щодо виховання доньки [PERSON] . Вважає позовні вимоги необгрунтованими та безпідставними. Просила стягнути з позивача на користь відповідачки понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 12000 грн. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1, 3\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна вимога міститься і в ч. 1\~ст. 81 ЦПК України. Частина 1\~ст. 13 ЦПК України\~визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони мають спільну доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02 листопада 2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 27.09.2012 року до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією відповідного судового рішення. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, статті\~182,\~183 СК України). Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року (справа № 486/466/18). Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зі змісту позовної заяви та наданих суду доказів вбачається, що у позивача змінився сімейний та матеріальний стан, зокрема, на його утриманні крім доньки [PERSON] 2012 року народження знаходиться донька [PERSON] 2018 року народження та дружина [PERSON] , яка має 2 групу інвалідності, а тому розмір аліментів, встановлений рішенням суду від 02.11.2012 року є для позивача надмірним та обтяжливим і підлягає зменшенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи вимоги\~ст. 182 СК України, виходить з такого. Частина 2\~ст. 182 СК України\~визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно доч.5ст.183\~ЦПК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. 17 травня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2\~ст. 182 СК України\~та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В т.ч. законодавцем встановлений мінімальний гарантований безспірний розмір частки від заробітку (доходу) аліментів, що сплачується на одну дитину - 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що зменшення розміру аліментів з 1/3 частини всіх видів доходу, на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки позивача [PERSON] , 2012 року народження щомісяця буде розумним та не суперечитиме нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав відповідача та неповнолітньої дитини, а відтак позовні вимоги необхідно задовольнити частково. Доводи представника відповідача щодо наявності заборгованості по сплаті аліментів, неприйняття участі позивача у вихованні доньки [PERSON] можуть бути самостійними предметами судового розгляду, з яким відповідач до суду не зверталась. Суд не приймає вказані доводи до уваги при визначенні розміру аліментів. Щодо доводів представника відповідача про штучне створення аліментних зобов`язань позивачем та його дружиною [PERSON] то суд враховує, що повернення виконавчого документу стягувачеві не спростовує доводи позивача про наявнітсь у нього на утриманні ще однієї малолітньої дитини та дружини, тобто підстав для зменшення аліментів. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, тобто з моменту набрання рішенням суду законної сили. Щодо стягнення судових витрат. Згідно\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат,\~\~пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу\~\~адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання\~\~відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи складність справи та виконаних адвокатом Денисенко О.В. робіт і послуг, відповідно наданого акту приймання-передачі наданих юридичних послуг до Договору про надання правової (правничої)допомоги №04/11-2022 року від 04.11.2022 року, суд приходить до висновку, що відшкодування витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню у розмірі, відповідно до наданих адвокатом послуг за договором про надання правової допомоги у розмірі 2000 грн. 00 коп.

Outcome: partial