Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до [PERSON] , в якому просить, з урахуванням уточнень, стягнути грошові кошти у розмірі 373778,22 грн., яка складається із основного боргу 111800,00 грн., що еквівалентно 4300 доларів США; процентів за безпідставне користування грошовими коштами 74163,22 грн.; штрафу 111800,00 грн.; збитків від інфляції 58816,80 грн.; 3% річних 17208,20 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачем був укладений попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна від 12.06.2018 року, зареєстрований в реєстрі за №2120 та посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Луценко .вікторією Сергіївною. Згідно п.1 вказаного договору [PERSON] та [PERSON] зобов`язались у майбутньому, а саме 02.07.2018 року у ПН ХМНО Луценко В.С. о 16 годині укласти Договір купівлі-продажу кімнати №8 у квартирі [ADDRESS] , за ціною у розмірі 5500,00 дол. США. Свої зобов`язання за вказаним Договором [PERSON] виконала належним чином, передавши [PERSON] забезпечувальний платіж у розмірі 111800,00 грн, що еквівалентно 4300 дол. США. Факт отримання відповідачем забезпечувального платежу підтверджується п.4 попереднього Договору. Однак із настанням строку виконання зобов`язання, а саме 02.07.2018 року та по сьогоднішній день відповідачем не передано жодних правовстановлюючих докуменьів для позивача для завершення угоди. Свою відмову відповідач мотивував наявністю заборони відчуження предмету договору нерухомого майна. Позивач також наголошує, що відповідно до даних Інформаційної довідки №175704315, відповідачем набуто право власності на кімнату 16.05.2018 року, тобто ще до укладення попереднього договору, що свідчить про введення в оману позивача про відсутність правовстановлюючих документів на кімнату на момент укладення попереднього Договору На підставі вищевикладеного позивач звернулась до суду для захисту своїх прав. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 28.10.2020 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.04.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України\~про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим проведено заочний розгляд даної справи\~згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Третя особа у судове засідання не заявилась, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи без її участі. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України\~у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. У відповідності до ч.1, 3, 4 ст.233 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. З цього приводу Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний\~окремо та\~у сукупності\~й взаємозв`язку, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 10, 81 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Судом встановлено, що 12 червня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу, який зареєстровано за №2120 та посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Луценко В.С. Згідно п. 1 вказаного Договору [PERSON] зобов`язується продати, а [PERSON] зобов`язується купити кімнату [ADDRESS] , що за домовленістю сторін станом на 12.06.2018 року складає еквівалент 5500 дол. США, які [PERSON] повинен отримати за договором купівлі-продажу, який повинен бути укладений 02.07.2018 року у ПН ХМНО Луценко В.С. до 06 годині. Зміна терміну може бути проведена за домовленістю сторін за формою попереднього договору. В разі зміни курсу долару США покупець зобов`язується сплатити за вищевказане нерухоме майно грошову суму у гривнях еквіваленту 5500 дол. США. Згідно ч.1\~ст.\~635\~ЦК України,\~попереднім є\~договір,\~сторони якого\~зобов`язуються\~протягом певного\~строку (у\~певний термін)\~укласти договір\~в майбутньому\~(основний\~договір)\~на умовах,\~встановлених попереднім\~договором. Законом\~може бути\~встановлено обмеження\~щодо строку\~(терміну),\~в який\~має бути\~укладений основний\~договір на\~підставі попереднього\~договору. Істотні\~умови основного\~договору,\~що не\~встановлені попереднім\~договором,\~погоджуються у\~порядку,\~встановленому сторонами\~у попередньому\~договорі,\~якщо такий\~порядок не\~встановлений актами\~цивільного законодавства. Попередній договір\~укладається у\~формі,\~встановленій для\~основного договору, а\~якщо форма\~основного договору\~не встановлена,\~-\~у письмовій\~формі. Попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 657 ЦК Украни, Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Судом встановлено, зо сторонами виконано імперативні умови щодо форми попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна. Крім того, п.4 попереднього Договору зазначає, що [PERSON] отримав від [PERSON] забезпечувальний платіж у розмірі 4300 дол. США. Договір підписаний сторонами, що свідчить про реальне отримання грошових коштів [PERSON] . Однак всупереч умовам Договору, відповідачем не виконано свого обов`язку щодо передачі нерухомого майна та укладання договору купівлі-продажу. Згідно ч.ч.2-5 ст. 635 ЦК України, сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Будь-які платежі на підтвердження зобов`язання за попереднім договором щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості, а також встановлення інших фінансових зобов`язань сторін, крім штрафних санкцій, за попереднім договором купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості не допускаються. Приписами законодавства встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Стаття 526 ЦК України встановлює загальні умови виконання зобов`язань та закріплює основний принцип виконання зобов`язань - принцип належного виконання, що стосується як суб`єктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання (статті 527-545 ЦК України). За змістом статті 526 ЦК України належне виконання зобов`язання - це передусім виконання його відповідно до умов договору і вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.509 Цивільного кодексу України кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Враховуючи неповернення [PERSON] \~ позивачу суми забезпечувального платежу та непередачі нерухомого майна, станом на\~\~день подачі даного позову, відповідач\~\~вважається таким, що не виконав умов попереднього Договору купівлі-продажу, в зв`язку з чим\~сума сплаченого забезпечувального платежу, наданого позивачем, у розмірі 111800,00 грн грн.\~підлягає стягненню\~\~в судовому порядку. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі. Щодо нарахування суми штрафу, інфляційних витрат, 3% річних та відсотків за користування чужими коштами суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.(ст. 536 ЦК України). Наданий позивачем розрахунок цілком відповідає нормам закону та відсотковим ставка НБУ, на підставі яких було розраховано суми, що підлягають стягненню з відповідача внаслідок несанкціонованого користування грошовими коштами позивача. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 202, 207, 509, 526, 536, 533, 610, 625, 657 ЦК України,

Outcome: approved