Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] в особі представника засобами поштового зв`язку звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому позивач просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 95876 вчинений 20.11.2020 року, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 294005819 від 22.02.2020 року в сумі 15 942,20 грн.; стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь [PERSON] понесені нею судові витрати по справі судовий збір та витрати на правничу допомогу в розмірі 9200,00 грн. В обґрунтування позову позивач в своїй позовній заяві вказав, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 20 листопада 2020 року був вчинений виконавчий напис за №95876, згідно з яким звернено стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість, що виникла по Кредитному договору сумі 15942,20 грн. Вважає, що виконавчий напис №95876 від 20.11.2020 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення заборгованості є протиправним, тобто такий, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Зазначив, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису має перевірити: безспірність заборгованості та той факт, що з дня виникнення вимоги минуло не більше трьох років, має бути оригінал договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків його погашення. Вказав, що нотаріусом не дотримані вимоги зазначені в п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який затверджений постановою КМ України від 29 червня 1999 р. №1172 та не дотримані вимоги ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» . Звернув увагу на те, що виконавчим написом звернуто стягнення за кредитним договором №294005819 від 22.02.2020 року укладеним між ним позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до умов якого позивач отримав кредит в розмірі 5200,00 грн. строком на 22 дні. Укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] кредитний договір №294005819 від 22 лютого 2020 року, який був підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, не посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, звертаючись до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» не були дотримані вимоги законодавства, зокрема щодо доведеності безспірної заборгованості боржника. Ні кредитор, ні нотаріус не направили вимоги/повідомлення позивачу про суму заборгованості та вимогу сплатити суму боргу, аби останній мав можливість або заперечити або визнати суму боргу. При вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Розпорядженням голови Верховного Суду від 15.03.2022 року № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» територіальна підсудність справ Краматорського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 липня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 31 липня 2023 року вказану позовну заяву було залишено без руху у зв`язку із наявністю її недоліків та позивачу було надано строк для їх усунення. 15 серпня 2023 року на виконання ухвали судді від 31 липня 2023 року представником позивача були усунуті недоліки позовної заяви. Ухвалою судді від 18 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 18.10.2023 року від представника відповідача ТОВ «Фінансова компаніям «Онлайн Фінанс» надійшли заперечення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. В якій вказали на те, що відповідач не погоджується з вимогою про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу, вважає її безпідставною та такою що не підлягає задоволенню. Звернули увагу на те, що до позовної заяви позивачем додано договір №30 про надання правничої допомоги від 26.05.2023 року, проте зазначений договір не містить жодного посилання щодо надання правової допомоги по справі, стороною якої є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказали на те, що як доказ понесених позивачем витрат на правову допомогу адвокат Хворост Д.М., додає до матеріалів Акт приймання-передачі наданої правової допомоги №1 до Договору про надання правової допомоги №30 від 26.05.2023 року та детальний опис робіт (наданих послуг), за якими загальна вартість наданих послуг адвокат складає 9200,00 грн. Однак в п.2-7 Акту приймання -передачі надання правової допомоги №1 до Договору про надання правової допомоги №30 від 26.05.2023 року міститься згадка про послуги, які неможливо розцінити як надання професійної правничої допомоги у справі, що надані клієнту, оскільки виокремлення адвокатом таких послуг як самостійного виду адвокатських послуг є необґрунтованим та не підпадають під види адвокатської діяльності відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Зазначили, що вартість витрат на професійну правничу допомогу є суттєво завищеною та неспівмірною фактично наданим послугам. Зокрема, складання позовної заяви, що містить в собі загальні норми права, складена адвокатом, який має вищу юридичну освіту, володіє спеціальними знаннями та коштує 9200,00 гривень є значно завищена відносно складності справи №202/14651/23, яка не потребує спеціальних знань. Відтак, розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (бо) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи та необґрунтованим відносно складності справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Просили суд в задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» витрат на професійну правничу допомогу на користь [PERSON] в розмірі 9200,00 грн. відмовити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість подав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розглядати справу за відсутності позивача та представника позивача. Представник відповідача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» в судове засідання не з`явився. Натомість суду надано заперечення. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань до суду не надійшло. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №294005819 про надання кредиту у сумі 5200 грн. Кредит надається строком 22 днів (п.1.2). На період строку, визначеного п.1.2 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,70 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом. 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, за реєстровим № 95876 було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , яка є Боржником за Кредитним договором 294005819 від 22 лютого 2020 року укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», іменований Стягувач, заборгованість за Кредитним договором 294005819 від 22 лютого 2020 року. Строк платежу за Кредитним договором 294005819 від 22 лютого 2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04 листопада 2020 року по 04 листопада 2020 року. Сума заборгованості складає 14742,20 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5200,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсотками за користування кредитом становить 9542,20 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 1200,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума , що підлягає стягненню - 15942,20 грн. 29.03.2021 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Олійник Олегом Івановичем відкрито виконавче провадження №64975146 з примусового виконання виконавчого напису №95876, вчиненого 20.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість в розмірі 15942,20 грн. 04.07.2023 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович прийнято виконавче провадження №64975146 з примусового виконання виконавчого напису №95876, вчиненого 20.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість в розмірі 15942,20 грн. Відповідно до листа Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.01.2023 року №3016/9.4-23/вх.3408/9.4-23 направленого на адресу адвоката Хворост Д.М., у зв`язку з подання приватним нотаріусом Гораєм О.С. заяви про припинення приватної нотаріальної діяльності, наказом Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 26.12.2022 №348/9 нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального кругу Горая О.С. припинено з 26.12.2022 року. Згідно зі ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16\~ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року по справі № 137/1666/16-ц міститься правовий висновок про те, що: «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Відповідно до п.1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами додаються: оригінал нотаріально\~посвідченої угоди; документ, що встановлює прострочення виконання. Відповідно до\~п.2\~Переліку для\~одержання виконавчого\~напису з\~підстав,\~що випливають\~з розрахункових\~і кредитних\~відносин подаються: оригінал документа, по якому провадиться стягнення ; засвідчена стягувачем виписка з особового рахунку боржника з зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. Під час розгляду справ такої категорії суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур та факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, та чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил дослідження доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 300/470/17, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц. За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст. 12, ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та їх обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено поняття належності та допустимості доказів. Відповідно до правил статті 78\~ЦПК про допустимість доказів обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтями 81, 82 ЦПК України встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу обов`язків по доказуванню між сторонами. За загальним правилом, встановленим ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору, наявність спору щодо розміру заборгованості, беручи до уваги неповідомлення боржника про заміну кредитора за договором, суд вважає, що виконавчий напис від 20 листопада 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 95876, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в сумі 15942 грн. 20 коп., слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Виходячи із вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, законні та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем заявлено вимоги по стягнення судових витрат по справі, а саме витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9200грн. Відповідно до ст. ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15\~ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст.\~137\~ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до\~ч.3\~ст.141\~ЦПК України\~при вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує:\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до договору про надання правничої допомоги №30 від 26 травня 2023 року, укладеного між громадянкою [PERSON] та адвокатом Хворост Дарією Михайлівною, предметом договору є: адвокат зобов`язується здійснювати захист, представництво або надавати інші види правової допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору на умовах визначених даним договором. Відповідно до п.3.2 порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються даним договором про надання правової допомоги або додатковою угодою доданого договору. Порядок обчислення передбачений п.3.3 Договору, а саме: надання усної консультації -500 грн.; надання повторної усної консультації при умові наявності нових доказів 350 грн.; підготовка та написання позовної заяви в інтересах клієнта за його позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню 6000 грн.; представництво інтересів клієнта в суді в одному судовому засіданні ( фіксована оплата) 1000 грн.; запит адвоката 500 грн.; підготовка та написання клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження 600,00 грн.; підготовка та написання попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат -400,00 грн.; підготовка та написання детального опису робіт -700 грн. та інше. Згідно з п.3.7 правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами. 21 липня 2023 року між Адвокатом Хворост Д.М. та [PERSON] підписано Акт приймання-передачі наданої правової допомоги №30 від 26.05.2023 року на загальну суму 9200 грн. Відповідно до квитанції від 21.07.2023 року прийнято від [PERSON] кошти в розмірі 9200 грн. адвокатом Хворост Д.М. Враховуючи вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, та беручи до уваги, що позовні вимоги позивача задоволено, тому суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 9200,00 гривень та не вбачає підстав для їх зменшення, крім того відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача і витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 коп.

Outcome: approved