Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

У липні 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.07.2021 здійснено ідентифікацію клієнта [PERSON] та ним було підписано Заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13 грудня 2019 року № 151 «Про затвердження положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТР пароля як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин включно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП паролю на фінансовий номер телефону клієнта. В подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомився з актуальними умовами кредитування та 28.08.2021 підписав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після чого із відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано кредитний договір б/н від 28.08.2021 про надання строкового кредиту у розмірі 59499,00 грн., шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 2,9%. Додатково з відповідачем за допомогою ОТР пароля підписаний графік кредиту, яким визначено розмір кредиту, строк кредитування, кількість, розмір та періодичність платежів. Відповідач зобов`язання за вказаним договором, відповідно до графіку кредиту, не виконав. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 01.05.2023 року має заборгованість у розмірі 35752,95 грн., яка складається з наступного: 35699,40 грн.- заборгованість за кредитом, 53,55 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 25 липня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. 28 вересня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , поданий та підписаний його представником [PERSON] , а 16.11.2023 року заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень проти позову вказує на те, що надана позивачем Заява про приєднання до умов та правил надання послуг, що підписана відповідачем 20.07.2021 року за своєю суттю не є кредитним договором, оскільки не містить всіх істотних умов кредитного договору (суми кредиту, порядку повернення коштів тощо). Паспорт кредиту також не може розцінюватися як кредитний договір, оскільки в ньому не відбувається фіксації волі сторін договору та його змісту. Тож позивачем не надано суду копії кредитного договору 21082831898460 від 28.08.2021 року, за яким позивач просить стягнути заборгованість. Крім того, паспорт кредиту та графік платежів нібито підписані відповідачем простим електронним підписом (ПІН до картки [NUMBER] ), про що свідчить напис у наданих документах в нижньому правому кутку листа. Однак позивачем не надано доказів, що дана картка належить саме відповідачу. Також зазначає, що позивачем не надано суду жодного первинного документу, який би підтверджував отримання відповідачем готівкових кредитних коштів. 23 жовтня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, а 04.12.2023 року пояснення на заперечення на відповідь на відзив, у яких представник позивача наголошує на тому, що позивачем надано суду докази, які підтверджують укладення між позивачем і відповідачем кредитного договору, отримання кредитних коштів, користування кредитними коштами, часткове повернення кредитних коштів і наявність заборгованості відповідача за договором. Так, відповідач, виявивши бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» 28.08.2021 року ознайомився із актуальними умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту та Графік кредиту, копії яких додані до позову, за допомогою ОТР пароля. При укладанні договору сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України. Відповідач належним чином був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, про що ним подана заява від 20.07.2021 року. Отримання кредитних коштів відповідачем, здійснення частково повернення кредитних коштів за цим договором підтверджується наданою банком випискою по картковому рахунку за період з 28.08.2021р.по 02.05.2023р., яка є первинним бухгалтерським документом. Надані суду виписка по картковому рахунку і розрахунок заборгованості за договором від 28.08.2021 року підтверджують, що відповідач користувався кредитними грошима, до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, і станом на 01.05.2023 року має заборгованість за договором у розмірі 35752,95 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Разом із позовною заявою представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] і його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Представник відповідача подав заву про розгляд справи без участі відповідача та представник відповідача. Вимоги, викладені у відзиві на позов і запереченні підтримує, просить відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши та давши належну оцінку наданим суду письмовим доказам, встановив наступне. 20 липня 2021 року [PERSON] підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, зазначивши фінансову послугу «Відкриття та обслуговування поточного рахунку, споживче кредитування». З підписанням цієї Заяви [PERSON] , який діє на підставі власного волевиявлення, згідно зі ст. 634 ЦК України, приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» (далі Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою\~https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі, та зобов`язується їх належним чином виконувати (а. с. 11-21). У розділі 2 Заяви «Істотні та інші умови Договору «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», зазначено: -п.2.1. На підставі ст.212 Цивільного кодексу України сторони узгодили, що права та обов`язки сторін щодо надання та повернення кредитів «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» виникають з моменту здійснення клієнтом будь-яких списань зі свого рахунку, в т.ч. зняття готівки, за рахунок кредитів «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», умови яких викладені нижче. - п 2.3 «Основні умови кредитування» зазначено: тип кредиту строковий, мета кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - для кредитів «Оплата частинами та/або Миттєва розстрочка» - безготівковим шляхом. Строк у день укладання угоди; -п.2.4 - інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; -п.2.5 - порядок повернення кредиту згідно Графіку погашення кредиту; -п.2.6 зазначена додаткова інформація, в тому числі наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором. У п.3 Заяви викладена угоду про використання простого електронного підпису, відповідно до якої Банк та Клієнт (далі разом іменовані «Сторони») узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Клієнту, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів Позичальника: OTP-пароль, QR-код, підпис стилусом на планшеті у відділенні Банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Позичальнику змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Позичальник надає Банку шляхом підписання способами, що узгоджені Сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для Сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Позичальника та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Позичальником здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. Сторони узгодили, що Банк самостійно приймає рішення про застосування того чи іншого виду електронного підпису (а.с. 15-16). Відповідно до ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимогами статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 28 серпня 2021 року [PERSON] виявив бажання отримати в АТ КБ «Приватбанк» послугу «Оплата частинами. Миттєва розстрочка», підтвердив зобов`язання за договором, ознайомився з актуальними умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту та Графік платежів за споживчим кредитом за допомогою ОТП пароля ( а.с.22-27). Таким чином, суд приходить до висновку, що 28.08.2021 року між позивачем і відповідачем був укладений договір про споживче кредитування,згідно з яким сторони узгодили істотні умови договору: розмір кредиту 59499,00 грн., графік платежів, яким встановлені: сума щомісячного платежу 2972,55 грн., який вноситься не пізніше 28 числа кожного місяця, проценти за користування кредитом 0,01% - 5,95 грн., дату сплати першого і останнього платежів. Закон України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року, у редакції на час підписання кредитором та позичальником паспорту споживчого кредиту, визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Згідно із п. 1 ч. 1 Закон України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Стаття 9 Закон України «Про споживче кредитування»\~визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (ч. 2 ст. 9 Закону). Частиною 3 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначено інформацію, що надається кредитодавцем споживачу, також і в разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку (п. 12). Відповідно до статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Статтею 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено умови договору про споживчий кредит. Законом України Про електронну комерцію № 675-УШ (надалі - Закон №675-УІІІ) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня -2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі,\~спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що\~електронний договір\~- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною (частина 3 статті 11 Закону у № 675-УІІП. Електронний підпис\~є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. З наданої АТ КБ «ПриватБанк» довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н) встановлено, що «старт карткового рахунку [NUMBER] » відбувся 28.08.2021 року, на картковому рахунку був встановлений кредитний ліміт 59499,00 грн. (а.с.10). Суд зауважує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. АТ КБ «ПриватБанк» надано виписку за договором б/н за період 28.08.2021-02.05.2023 від 18 жовтня 2022 року за договором б/н за період з 07 вересня 2021 року клієнта [PERSON] (а.с.9), з якої вбачається, що за картковим рахунком [NUMBER] було здійснено ряд операцій, а саме: -28.08.2021р. «Покупка, Перевод средств: PRIVATBANK,HEAD OFFISE, DNEPROPETR-SK,UA»; сума у валюті операції: «-59499,00»; сума у валюті картки « 59499,00»; залишок після операції: « -59499,00». З даної виписки судом також встановлено, що відповідач здійснював погашення кредиту, з внесенням платежів на карту, а саме: 28.08.2021 3966,60 грн, 11.10.2021 5,95 грн; 11.10.2021 3966,60 грн., 31.10.2021 5,95 грн; 31.10.2021 3960,65 грн.; 28.11.2021- 5,95грн; 28.11.2021- 5,95 грн; 28.11.2021 3954,70 грн.; 04.01.2022 - 5,95грн; 04.01.2022 11,90грн; 04.01.2022 482,15 грн; 14.01.2022 3484,45 грн; 28.01.2022 5,95 грн.; 28.01.2022 3966,60 грн. Таким чином, судом встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами, наданими позивачем і до 28.01.2022 року періодично здійснював повернення кредиту частками і сплачував проценти за користування кредитом. Загалом ним було сплачено 23829,35 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 28.08.2021 року станом на 01.05.2023 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 35752,95 грн., з яких 35699,40 грн. заборгованість за тілом кредиту, 53,55 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а. с. 7-8). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 28.08.2021 року в сумі 35752,95грн. є правомірними та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, також, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 2684,00 гривень.

Outcome: approved