Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач [PERSON] в особі представника адвоката Ганчевої М.А. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. 29 липня 2011 року між сторонами був укладений шлюб, про що Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис №227 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] . Від шлюбу подружжя має дитину: [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Подружні стосунки сторін тривали більше 10 років, але з початком війни в Україні вони були фактично припинені через непорозуміння один із одним, різні погляди на життя та відсутність почуттів. Спільне проживання та подальше збереження шлюбу стало неможливим і недоцільним та суперечить інтересам позивача. Зазначає, що у наданні часу на примирення немає необхідності, рішення про розірвання шлюбу є взаємним, обдуманим і зваженим. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейного бюджету не мають, кожен живе самостійним життям. За взаємною згодою дитина залишилась проживати разом із позивачкою, яка не чинить перешкод відповідачу у їхньому спілкуванні. Разом з цим, оскільки відповідач свій обов`язок по утриманню дитини виконує нерегулярно позивач змушена також звернутися до суду із вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду. Ухвалою суду від 14.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов, призначено судове засідання. Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом в установленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явилась, разом з цим, від представника позивача - адвоката Ганчевої М.А. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явився, разом з цим через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності у якій зазначив про те, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи та ухвалити рішення, що відповідає положенням ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.07.2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №227, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.07.2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06.04.2018 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, через відсутність взаєморозуміння. Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~Згідно з\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Так, згідно ч.2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \~ \~ \~ \~Суду не надано доказів того, що відповідач має утриманні інших дітей, або непрацездатних батьків, та має захворювання, які впливають на розмір аліментів. Разом з цим, відповідно до ч.1, ч.4 ст.206 ЦПК відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.1\~ст.142 ЦПК України\~- у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 50% судового збору сплаченого при зверненні з позовом до суду у розмірі 430,00 грн., інші 50% судового збору в розмірі 430,00 грн. повертаються позивачеві з державного бюджету. Крім того, враховуючи те, що позивач на підставі вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за заявленими позовними вимогами про стягнення аліментів, у відповідності до ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню 50 відсотків судовий збір у розмірі 536,80 грн. на користь держави. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved