Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Органу опіки та піклування: виконавчого комітету Межівської селищної ради, в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Межівської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на території Межівської селищної територіальної громади з батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] проживали діти [PERSON] та [PERSON] . Мати [PERSON] померла [INFO] . Батько [PERSON] проживає на території Межівської селищної територіальної громади, вихованням доньок не займається, участі у вихованні малолітніх доньок не приймає, не виконує своїх батьківських обов`язків, а саме: належної уваги вихованню і розвитку доньок не приділяє. Наказом служби у справах дітей Межівської селищної ради від 19 вересня 2023 року №65 малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] тимчасово влаштовано до [PERSON] - сестри зі сторони матері. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньок [PERSON] , 2012 року народження та [PERSON] , 2019 року народження, всебічно та об`єктивно розглянуто виконавчим комітетом Межівської селищної ради, як органом опіки і піклування та прийнято рішення виконавчого комітету Межівської селищної ради «Про затвердження висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] як такого, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] » від 18.09.2023 №195. Позивач просить суд позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно малолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] ; стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2023 року провадження у справі було відкрито, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, та розпочато підготовче провадження. (а.с.23-24) Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 08:30 годину 30 листопада 2023 року.(а.с.38-39) Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Межівської селищної ради у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] .(а.с.4) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Межівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої [PERSON] та [PERSON] .(а.с.6) [INFO] померла мати малолітніх дітей - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). (а.с.16) Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 29.08.2023 року, заяви [PERSON] від 21.08.2023 року, характеристики [PERSON] та письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , батько вихованням дітей не займається, та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Діти з вересня місяця 2022 року по теперішній час проживають з тіткою [PERSON] (а.с.8,11) Наказом служби у справах дітей Межівської селищної ради від 19 вересня 2023 року №65, малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] тимчасово влаштовано до сім`ї [PERSON] до призначення опіки над малолітніми дітьми.(а.с.9) Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньок [PERSON] , 2012 року народження та [PERSON] , 2019 року народження, всебічно та об`єктивно розглянуто виконавчим комітетом Межівської селищної ради, як органом опіки і піклування та прийнято рішення виконавчого комітету Межівської селищної ради «Про затвердження висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] як такого, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] » від 18.09.2023 №195.(а.с.10) У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Встановлено, що обов`язки передбачені ст.150 Сімейного кодексу України щодо виховання та розвитку дітей відповідачем не виконуються. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ст.169 СК України мати, батьки, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Суд зважує на те, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частини 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі . Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд погоджується із висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки такий висновок вмотивований, містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітніх дітей відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню і як наслідок необхідно застосувати до відповідача на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України крайній захід - позбавлення батьківських прав. Суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь установи чи фізичної особи - опікуна (піклувальника) на утриманні якої буде знаходитися дитина, допустивши рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved