Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

КП «Водоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , що проживають за адресою: [ADDRESS] , про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, вказавши, що відповідачі користуються послугами КП «Водоканал» та повинні щомісяця провадити оплату за воду і послуги каналізації, однак оплату не вносять, у зв`язку з чим за періоди з 01.09.2001 року по 30.04.2005 року, та з 01.04.2011 року по 30.09.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 40 646 грн. 19 коп. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення у розмірі 40 646 грн. 19 коп., судові витрати у розмірі 2102 грн.00 коп. Ухвалою суду від 19.11.2020 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2021 року позовні вимоги Комунального підприємства «Водоканал» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, задоволено. Стягнуто солідарно\~з [PERSON] \~( [INFO] ),\~ [PERSON] ( [INFO] ),\~що мешкають\~за адресою\~ [ADDRESS] , на користь Комунального підприємства «Водоканал» (м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61, ідентифікаційний номер юридичної особи 03327121) суму боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, за за\~періоди з\~01.09.2001\~року по\~30.04.2005\~року,\~та з\~01.04.2011\~року по\~30.09.2020\~року,у розмірі 40 646 грн. 19 коп. Стягнуто з\~ [PERSON] ( [INFO] ),\~що мешкає\~за адресою\~ [ADDRESS] , на користь Комунального підприємства «Водоканал» (м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61, ідентифікаційний номер юридичної особи 03327121) судовий збір в сумі 1051 грн. 00 коп. Стягнуто з\~ [PERSON] ( [INFO] ),\~що мешкає\~за адресою\~ [ADDRESS] , на користь Комунального підприємства «Водоканал» (м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61, ідентифікаційний номер юридичної особи 03327121) судовий збір в сумі 1051 грн. 00 коп. 25.07.2023 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 19.02.2021. Ухвалою суду від 16.08.2023 поновлено [PERSON] процесуальний строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2021 року. Заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2021 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, задоволено. Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 19.02.2021 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, скасоване. - скасувати. Розгляд справи визначено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено справу до розгляду в судове засідання. Встановлено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив. 31.08.2023 представником відповідача [PERSON] , подано відзив на позовну заяву, в якій просить застосувати загальний строк позовної давності, відмовити позивачу в задоволені позовних вимог, посилаючись на наступне. Позивач звернувся до суду з позовом 14.11.2020 року з вимогою про стягнення заборгованості за період з 01.07.2001 року по 30.04.2005 року та з 01.04.2011 року по 30.09.2020 року. З розрахунку заборгованості, який додано до позовної заяви вбачається, що за спірний період сплачено усього 59,65 грн. (у грудні 2001 року), а зараховано в оплату поточного періоду 15,77 грн. Отже, позивач звернувся до суду з позовом 14.11.2020 року поза межами трирічного строку позовної давності, передбаченого ст.257 ЦК України. 20.09.2023 на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, у яких представник позивача посилається на те, що відповідачі за період 2017 по 2021 здійснювали оплату за надані послуги в розмірі більшому, ніж були нарахування за місяць, тобто визнали наявність заборгованості перед КП «Водоканал». З огляду на зазначене, представник позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судове дебати не проводяться. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] та його представник не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку, представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача [PERSON] , позовні вимоги не визнає в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву також заперечує проти обставин, які викладені у додаткових поясненнях від 20.09.2023, вважає їх безпідставними, з огляду на те, що належних да допустимих доказів на підтвердження обставин сплати відповідачами будь-яких сум за період 2017 по 2021 позивачем до пояснень не надано. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відтак, з огляду на положення ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи по суті за відсутності належно повідомлених сторін, які в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.ст. 13, 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обов`язок відповідача сплатити борг за надані послуги ґрунтується на вимогах ст.ст. 322,\~509,\~525,\~526 Цивільного Кодексу України, та нормах\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» (в редакції на момент виникнення спірних відносин). Аналогічні за змістом норми містяться у редакції Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року. Відповідно до п. 2.2 статуту комунального підприємства «Водоканал», затвердженого 06.03.2018 року розпорядженням Запорізького міського голови, предметом діяльності підприємства є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям міста й області питної води відповідно до існуючого Державного стандарту та з переданими на експлуатацію Підприємству параметрами мереж і споруджень. На підставі пункту 3.1 рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 546 від жовтня 1999 року, начальник управління житлового господарства передав функції по збору платежів від населення, що мешкає в житлових будинках комунальної власності, державному комунальному підприємству «Водоканал». Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відносини з приводу надання фізичним особам послуг з постачання питної води та водовідведення регулюються ст.ст. 19 - 23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630\~(далі Правила),Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Житловим Кодексом України та\~іншими нормативно-правовими актами. Послуги з централізованого водопостачання і водовідведення відносяться до комунальних послуг. Постачання фізичним особам питної води та водовідведення за загальним правилом має здійснюватися на підставі договору про надання цих послуг. Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», а також Правилами. Судом встановлено, що відповідно до інформації наданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з водопостачання і водовідведення за сказаною адресою, особовий рахунок за № [NUMBER] відкрито на ім`я квартиронаймача [PERSON] . Відповідачі, [PERSON] , [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання є користувачами послуг КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, а тому за періоди з 01.09.2001 року по 30.04.2005 року, та з 01.04.2011 року по 30.09.2020 року у відповідачів виникла заборгованість по оплаті за\~централізоване водопостачання\~і водовідведення у розмірі 40 464 грн. 19 коп. Відповідно до\~ст. 901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею\~67,\~68 ЖК України\~передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджений Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно зі ст.ст. 525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. КП «Водоканал» надавав відповідачам як споживачам, за адресою проживання послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі такі послуги прийняли, від їх отримання не відмовлявся. Докази зворотнього Відповідачами не надано і в процесі розгляду справи не встановлено. Вирішуючи питання про розмір заборгованості, суд виходить з наступного. З розрахунку заборгованості, який додано до позовної заяви вбачається, що за період з 01.07.2001 по 30.04.2005 та з 01.04.2011 по 30.09.2020 відповідачам за надані послуги нараховано 40705,84 грн., за спірний період сплачено усього 59,65 грн. (у грудні 2001 року), а зараховано в оплату поточного періоду 15,77 грн., в оплату сум минулого періоду зараховано 43,88 грн., сума заборгованості складає 40646,19 грн. Твердження представника позивача, які викладені у додаткових поясненнях, щодо того, що відповідачі за період 2017 по 2021 здійснювали оплату за надані послуги в розмірі більшому, ніж були нарахування за місяць, суд не приймає до уваги, оскільки вказані твердження спростовуються розрахунком заборгованості, який досліджено в судовому засіданні, інших належних та допустимих доказів Позивачем суду не надано. З позовом про стягнення вказаної суми заборгованості, у тому числі за вказаний період, позивач звернувся до суду 14.11.2020 (згідно штампу з відміткою суду). Відповідачем [PERSON] заявлено про застосування строку позовної давності. Вирішуючи питання про застосування наслідків спливу позовної давності, про що заявлено відповідачем, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вона обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Метою встановлення в законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, можна зробити висновок, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). За ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Як встановлено судом, відповідачі зобов`язані щомісяця здійснювати оплату за житлово-комунальні послуги, а відтак вказані зобов`язання відповідачів з оплати житлово-комунальних послуг виникали щомісяця. Розрахунковим періодом для оплати послуг, згідно п. 18 діючих Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, які діяли у період, за який позивачем нараховано заборгованість, є календарний місяць. Плата за послуги повинна була вноситися не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Тобто, з 21 числа кожного місяця, що слідує за розрахунковим, починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці житлово-комунальних послуг, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №712/8916/17. Пунктом 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто, строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України продовжено на строк дії карантину. Вказаний закон набрав чинності з 02 квітня 2020 року. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено на всій території України карантин з 12.03.2020, який неодноразово продовжувався та тривав до 30.06.2023. З позовом до суду КП «Водоканал» звернулося 14.11.2020. Строк позовної давності продовжено з дня набрання чинності змін у Розділі «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо продовження строку позовної давності, з 02.04.2020. Враховуючи викладені обставини, суд доходить до висновку, що позивач пропустив строк позовної давності за вимогами, які виникли з липня 2001 по квітнень 2005, та з квітня 2011 по березень 2017. При цьому, позивачем не зазначено поважних причин пропуску строку позовної давності за цими позовними вимогами. За ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. У вказаній справі відповідачем [PERSON] заявлено про застосування строку позовної давності, про що зазначено у відзиві на позовну заяву. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за централізоване водопостачання та водовідведення з відповідачів за період з липня 2001 по квітнень 2005, та з квітня 2011 по березень 2017, слід відмовити у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності. Проте, з урахуванням наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, задоволенню підлягають позовні вимоги у межах строку позовної давності, з урахуванням вимог п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, стягненню з Відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість за надані послуги у період з 01.03.2017 по 30.09.2020, яка у загальному розмірі становить 19880 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (48,91%) в сумі 1020,08 грн., тобто виходячи з кількості відповідачів з кожного окремо відповідача підлягають судові витрати по 514,04 грн. з кожного.

Outcome: partial