Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

06.04.2023 представник позивача [PERSON] адвокат Осадча Ліна Сергіївна звернулась до суду з позов до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на даний час з заробітної плати позивача вираховується 75% у рахунок сплати аліментів. У зв`язку з цим, просить: -\~зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі судового наказу, виданого 24.10.2017 Ленінським районним судом м. Полтави №\~2-н/553/155/2017 на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття; -\~зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі виконавчого листа, виданого 20.07.2022 Глобинським районним судом Полтавської області №\~527/2092/21 на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття; -\~зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі виконавчого листа, виданого 15.04.2013 Октябрським районним судом м. Полтави №\~2/554/1933/2013 на користь [PERSON] з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10.04.2023 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі. 11.05.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, що підтверджують відсутність зареєстрованих транспортних засобів на позивача. 15.05.2023 року віл відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій вказала, що з позовом не згодна, просить розгляд справи провести у її відсутність. 15.05.2023 року віл відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 16.10.2023 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення. 16.10.2023 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача і його представника. 20.10.2023 року від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, вказала, що з позовом не згодна. 01.12.2023 року від представника позивача на виконання вимог суду надійшла копія рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03.04.2023 у справі №\~554/2960/13-ц. У судове засідання позивач [PERSON] та адвокат Осадча Ліна Сергіївна не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти позову заперечують. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, не подала відзив на позовну заяву. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Згідно із ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою. Згідно з ч. 2 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач з відповідачем [PERSON] мають доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно виконавчого листа за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 03.04.2013 року по справі №\~554/2960/13-ц, стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] ( [INFO] ) у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 13 березня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. У даному рішенні зазначено, що [PERSON] позов визнав. Надалі судом встановлено, що позивач з відповідачем [PERSON] мають сина [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу Ленінського районного суду м. Полтави від 24.10.2017 року по справі №\~553/2692/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] ( [INFO] ) у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 жовтня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Надалі судом встановлено, що позивач з відповідачем [PERSON] мають доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно виконавчого листа за заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 16.06.2022 року по справі № 527/2092/21, стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] ( [INFO] ) у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.09.2021 року - дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Частиною 1 статті 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів чи інші обставини. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів на дітей до 1/8, позивач у позові посилався на те, що на кожного з відповідачів стягується кожного місяця аліменти у сумі близько 6000,00 грн. на одну дитину. Оренда квартири для себе коштує йому 4000,00 грн. і близько 1621,04 грн. залишається йому на проживання. В даному випадку із заробітної плати вираховується 75%. Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду про стягнення аліментів у розмірі на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вказані обставини свідчать про те, що позивач на своєму утриманні згідно рішень судів має 3 неповнолітніх дітей: неповнолітню доньку [PERSON] ( [INFO] ), неповнолітнього сина [PERSON] ( [INFO] ), неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його сімейним становищем на момент ухвалення рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03.04.2013 року по справі № 554/2960/13-ц, судового наказу Ленінського районного суду м. Полтави від 24.10.2017 року по справі № 553/2692/17, заочного рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 16.06.2022 року по справі №\~527/2092/21 про стягнення з нього у загальній сукупності 75% доходу на сплату аліментів, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів на дітей з 1/4 частини всіх видів доходів на 1/6 частину всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] ( [INFO] ), неповнолітнього сина [PERSON] ( [INFO] ), неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] щомісяця, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей у рівних частках на кожну дитину. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. При цьому суд звертає увагу, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 23 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»), а не з моменту подання позовної заяви про зменшення розміру аліментів. Отже, суд дійшов висновку, що позов в цій частину підлягає частковому задоволенню. Також суд звертає увагу, що відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 20.06.2018 року по справі №\~308/2749/16-ц. Визначений у даному рішенні судом загальний розмір усіх відрахувань із заробітної плати позивача не перевищує 70 відсотків, визначених статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження», а замість 75% (що стягувались), буде становити 50%. На підставі викладеного,

Outcome: partial