Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

05.10.2023 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.06.2021 ТОВ «Інстафінанс» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії /позики № ID940594 в інформаційно телекомунікаційній системі компаній № ID9615533, відповідно до умов якого позивач надав, а відповідач прийняв у власне користування грошові (кредитні) кошти, які відповідач зобов`язався повернути у строки, визначені у кредитному договорі, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, які передбачені кредитним договором. В порушення умов кредитного договору [PERSON] не виконала свої зобов`язання належним чином, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 28547,00 грн, з яких: 17000,00 грн заборгованість за тілом кредитом, 1716,00 грн заборгованість за процентами, 9831,00 грн заборгованість за платою за організацію продовження, які позивач просить стягнути на свою користь, а також 2000,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 10.10.2023 провадження у справі № 141/740/23 відкрито та з врахуванням вимог ст.\~274 ЦПК України розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін 09.11.2023, зобов`язано позивача в порядку ст. 83 ЦПК України надати суду у строк до 06.11.2023 докази сплати відповідачем заборгованості за укладеним договором кредитної лінії/позики від 05.06.2021, а також відповідача в порядку ст. 83 ЦПК України надати суду у строк до 06.11.2023 докази погашення боргу за укладеним договором кредитної лінії/позики від 05.06.2021. Судове засідання, призначене на 09.11.2023 не відбулось та було відкладено на 07.12.2023, у зв`язку з неявкою сторін. 16.11.2023 на електронну адресу суду надійшов відзив представника відповідача адвоката Ходака В.В. від 16.11.2023, зі змісту якого убачається, що відповідач [PERSON] визнає позовні вимоги в частині стягнення 17000,00 грн, тобто заборгованість за тілом кредиту та 1716,00 грн заборгованість по процентах, однак заборгованість за комісіями плати за організацію продовження у розмірі 9831,00 грн не визнає. Кошти у розмірі 9831,00 грн були сплачені за фактично надання окремих траншів в рамках кредитної лінії (ліміту), однак надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання якого не може обумовлюватися будь якою зустрічною оплатою з боку позичальника, відтак утримання суми в розмірі 9831,00 грн з відповідача є однією з вимог, із якою пов`язується факт передачі окремих траншів у рамках кредитної лінії (ліміту), а тому таке положення договору в силу закону є нікчемним, а отже заборгованість за комісіями (плата за організацію продовження) не підлягає стягненню. На підставі викладеного адвокат Ходак В.В. просить позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Інстафінанс» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 17000,00 грн, заборгованість за процентами, які були нараховані за користування кредитом, а також судовий збір у розмірі 1744,60 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 1300,00 грн, в іншій частині позову відмовити. 22.11.2023 на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача адвоката Жевеги К.В. від 21.11.2023. В обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що у відповідності до договору кредитної лінії № ID9400594 від 04.06.2021 плата за організацію продовження кредиту відноситься до договірних платежів. Представник позивача зазначає, що відповідно до п.п. 3.2.1 договору, якщо позичальник вирішив збільшити суму кредиту або одержати додатковий кредит (додаткові кредити), позичальник повинен подати відповідний запит кредитодавцю і сторони повинні укласти відповідну додаткову угоду до спеціальних умов кредиту або укласти новий договір кредитної лінії. Позичальник скористався своїм правом тричі та отримав додаткові кошти в кредит у розмір 4000,00 грн, 2300,00 грн та 7700,00 грн. Також представник позивача звертає увагу на те, що позичальник погодився з усіма умовами, порядком оплати та розмірами плати за організацію продовження кредиту шляхом укладення відповідного договору, підписання паспорту споживчого кредиту, спеціальних умов для короткострокового кредиту, а також укладення додаткових угод. А тому, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З огляду на викладене, представник позивача вважає думку представника відповідача про нікчемність договору безпідставною, необґрунтованою та помилковою, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», будучи належним чином повідомленим про час, день та місце судового засідання, в судове засідання 07.12.2023 не з`явився, повноважного представника до суду не направив. Натомість, в позовній заяві від 29.09.2023 представник позивача адвокат Жевега К.В. просила суд розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час, день та місце судового засідання, в судове засідання 07.12.2023 не з`явилася. Натомість, у відзиві на позов від 16.11.2023 представник відповідача адвокат Ходак В.В. просив суд розгляд справи здійснювати за відсутності відповідача та її представника. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи та матеріали справи №141/740/23, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Між ТОВ «Інстафінанс» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії /позики № ID940594 в інформаційно телекомунікаційній системі компаній № ID9615533, відповідно до умов якого позивач надав, а відповідач прийняв у власне користування грошові (кредитні) кошти, які відповідач зобов`язався повернути у строки, визначені у кредитному договорі, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, які передбачені кредитним договором. Згідно п. 2.1.1 договору кредитної лінії, на порталі позичальник повинен заповнити заяву шляхом введення необхідної суми кредиту та строку оплати, а також надати (завантажити) інші дані та документи, що вимагаються. Також, якщо буде використовуватися електронний платіж, посилання на постачальника таких послуг повинно відкриватися у полі, в якому позичальник повинен ввести реквізити своєї платіжної картки. Кредитодавець зобов`язується надати кредит (кредити) позичальнику в межах ліміту кредитної лінії на основі заяви (заяв) позичальника та за умови їх схвалення і позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму наданого кредиту та сплатити всі відповідні договірні компенсації до останнього дня строку оплати (п.3.1 договору). За користування сумами, які надаються в якості кредиту (кредитів) за договором та в межах ліміту кредитної лінії, позичальник повинен сплачувати кредитодавцю проценти за кредитом за процентною ставкою, визначеною в спеціальних в спеціальних умовах кредиту. Оплата процентів за кредитом здійснюється до останнього дня строку оплати (п.4.1.1 договору). Згідно п 5.2 договору, якщо дату оплати або дату повного погашення було змінено (продовжено строк оплати), позичальник повинен сплатити кредитодавцю лише плату за організацію продовження, якщо вона ще не була сплачена у порядку попередньої оплати. Погашення суми наданого кредиту та відповідні договірні компенсації протягом періоду продовження не вважаються простроченими. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), укладеного між ТОВ «Інстафінанс» та [PERSON] й підписаного електронним підписом позичальника, тип кредиту кредитна лінія, сума/ліміт кредиту 17000,00 грн, строк кредитування короткостроковий кредит зі строком оплати від 7 (семи) днів до 30 (тридцяти) днів, мета отримання кредиту споживчі цілі, спосіб надання кредиту безготівковим шляхом, строк надання кредиту 3 (три) робочих дні (у разі схвалення кредитодавцем заяви позичальника та підписання договору кредитної лінії, процентна ставка, відсотків у день відсоткова ставка 1,95%, тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом 409,00 грн, плата за організацію продовження, якщо сплачується до обробки запиту на продовження: 7 днів 357,00 грн, 14 днів 693,00 грн, 30 днів 1440,00 грн, плата за організацію продовження, якщо сплачується на умовах післяплати: 7 днів 630,00 грн. Як вбачається із спеціальних умов ТОВ «Інстафінананс» для короткострокового кредиту договору кредитної лінії № ID9400594 від 05.06.2021, ліміт кредитної історії становить 17000,00 грн, сума кредиту 3000,00 грн, процентна ставка в день 1,95%, строк оплати 7 днів/місяців, потенційний ліміт кредитної лінії 20000,00 грн, надана сума кредиту 3000,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 3409,00 грн, дата повного погашення 12.06.2021. Згідно додаткової угоди № АМ6325647 від 15.06.2021 до спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії № ID9400594, сума кредитної лінії становить 17000,00 грн, сума кредиту 4000,00 грн, процентна ставка в день 0,62%, строк оплати 7 днів/місяців, потенційний ліміт кредитної лінії 20000,00 грн, надана сума кредиту 7000,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 7558,00 грн, дата повного погашення 21.06.2021. Як вбачається з додаткової угоди № АМ7613844 від 17.06.2021 до спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії № ID9400594, сума кредитної лінії становить 17000,00 грн, сума кредиту 2300,00 грн, процентна ставка в день 2,06%, строк оплати 7 днів/місяців, потенційний ліміт кредитної лінії 20000,00 грн, надана сума кредиту 9300,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 10047,00 грн, дата повного погашення 21.06.2021. Згідно додаткової угоди № АМ6201301 від 30.06.2021 до спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії № ID9400594, сума кредитної лінії становить 17000,00 грн, сума кредиту 7700,00 грн, процентна ставка в день 1,80%, строк оплати 7 днів/місяців, потенційний ліміт кредитної лінії 20000,00 грн, надана сума кредиту 17000,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 18716,00 грн, дата повного погашення 07.07.2021. Відповідно до витягу з журналу дій інформаційно телекомунікаційної системи, договір № ID9400594, номер договору в інформаційно телекомунікаційній системі № ID9615533, 05.06.2021 було здійснено переказ типу виплата, номер переказу за платіжною карткою 19442646, сума кредиту 3000,00 грн, номер заявки 8961501, номер переказу 5444409, статус переказ успішний. Згідно витягу з журналу дій інформаційно телекомунікаційної системи, договір № ID9400594, номер договору в інформаційно телекомунікаційній системі № ID9615533, 15.06.2021 було здійснено переказ типу виплата, номер переказу за платіжною карткою 19483192, сума кредиту 4000,00 грн, номер заявки 4111425, номер переказу 5480956, статус переказ успішний. Відповідно до витягу з журналу дій інформаційно телекомунікаційної системи, договір № ID9400594, номер договору в інформаційно телекомунікаційній системі № ID9615533, 17.06.2021 було здійснено переказ типу виплата, номер переказу за платіжною карткою 19491436, сума кредиту 2300,00 грн, номер заявки 7251476, номер переказу 5488239, статус переказ успішний. Згідно витягу з журналу дій інформаційно телекомунікаційної системи, договір № ID9400594, номер договору в інформаційно телекомунікаційній системі № ID9615533, 30.06.2021 було здійснено переказ типу виплата, номер переказу за платіжною карткою 19542911, сума кредиту 7700,00 грн, номер заявки 2419086, номер переказу 5534107, статус переказ успішний. Окрім того, згідно з витягу з журналу дій інформаційно телекомунікаційної системи, договір № ID9400594, номер договору в інформаційно телекомунікаційній системі № ID9615533, 05.06.2021, 15.06.2021, 17.06.2021 та 30.06.2021 на номер телефону [NUMBER] було надіслано одноразові ідентифікатори 6S8SSV, WD94S4, PV76S8 та 364W8M, відповідно, otp вірний, договір підписано. Також як убачається з довідки про ідентифікацію та листа № 22630/47 від 13.09.2023, ТОВ «Інстафінанс» 05.06.2021, 15.06.2021, 17.06.2021 та 30.06.2021 було перераховано 3000,00 грн, 400,00 грн, 2300,00 грн та 7700,00 грн, відповідно, на картку № [NUMBER] , фінансовий номер телефону, на який відправлено otp-пароль - [NUMBER] . Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК Українивстановлено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.\~638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст.\~11 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також частиною 1 статті 3Закону\~України «Про\~електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 3 ст. 207\~ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст.\~612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 611\~ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Досліджуючи наявні у справі № 141/740/23 докази, суд доходить висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача за договором кредитної лінії/позики № ID940594 від 05.06.2021. Як установлено судом, відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами договору, доказів погашення заборгованості за укладеним договором відповідачем суду не надано, а тому суд вважає, що позивач має право на стягнення заборгованості за укладеним між сторонами договором кредитної лінії/позики від 05.06.2021. При цьому згідно поданого до суду відзиву на позов відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення 17000,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 1716,00 грн заборгованість за процентами. Відтак, з огляду на встановлені судом конкретні обставини справи № 141/740/23, відсутність доказів сплати відповідачем кредитної заборгованості у строк, визначений договором, зважаючи на неналежне виконання [PERSON] своїх зобов`язань за укладеним договором, що призвело до порушення прав кредитора (позивача), а також визнання позову відповідачем в частині суми тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами, суд доходить висновку, що порушене право підлягає безумовному захисту шляхом стягнення з боржника на рахунок позивача заборгованості за укладеним договором кредитної лінії /позики № ID940594 в інформаційно телекомунікаційній системі компаній № ID9615533в розмірі 18716,0 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 17000,00 грн та 1716,00 грн заборгованості за процентами, які були нараховані за користування кредитом. Щодо стягнення заборгованості по платі за організацію продовження, якщо сплачується на умовах після плати, в сумі 9831,00\~грн суд зазначає наступне. Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно п. 1 загальних умов договору, період продовження - це період часу, на який переноситься дата оплати або дата повного погашення суми кредиту відповідно до загальних і спеціальних умов договору. Починається з дня, коли позичальником попередньо в повному обсязі сплачену плату за організацію продовження, або замовлено період продовження з післясплатою відповідно до умов договору. Згідно п.п. 3.2.2. п. 3.2 загальних умов, якщо позичальник вирішив продовжити строк оплати або перенести на пізніше дату повного погашення за кредитом, позичальник повинен, на вибір кредитодавця, укласти додаткову угоду до договору кредитної лінії та/або попередньо сплатити плату за організацію продовження в сумі, визначеній спеціальними умовами кредит, зазначивши у призначенні платежу: «Продовження» і номер договору. Згідно п. 3.3 загальних умов договору, позичальник також може замовити продовження строку оплати або перенесення на пізніше дату повного погашення за кредитом на умовах післясплати. Сторони домовились, що несплата позичальником договірних платежів або плати за організацію продовження до 23 год 50 хв. останнього дня строку оплати є вільним, самодостатнім та усвідомленим волевиявлення позичальника змінити дату оплати та продовжити дію договору на строк та за ціною, визначеними у спеціальних умовах кредиту. При цьому кредитодавець має право на власний розсуд і без пояснень причин приймати рішення щодо задоволення чи відхилення запиту позичальника на продовження строку оплати або перенесення на пізніше дати повного погашення за кредитом на умовах післяплати (п. 3.3.1 загальних умов договору). Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи № 141/740/23, між сторонами будь яких додаткових угод щодо продовження строку оплати або перенесення на пізнішу дату погашення за кредитом не укладалось, доказів приймання рішення позивачем щодо задоволення чи відхилення запиту позичальника на продовження строку оплати або перенесення на пізніше дати повного погашення за кредитом на умовах післяплати у відповідності до п. 3.3.1 договору до суду не надано, будь - яких повідомлень щодо продовження сплати договірних платежів позивач не надсилав на адресу позичальника, у зв`язку з чим, суд вважає, що відповідач не була обізнана у продовженні строку оплати або перенесення на пізнішу дату погашення за кредитом. Отже, за відсутності укладених між сторонами додаткових угод щодо продовження строку оплати або перенесення на пізнішу дату погашення за кредитом, відсутності інших доказів інформування позичальником відповідача [PERSON] про продовження строку оплати або перенесення на пізніше дати повного погашення за кредитом, що, в свою чергу, суперечить суті договірних відносин та визначенню поняття договору, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості по платі за організацію продовження, якщо сплачується на умовах після плати, в сумі 9831,00\~грн за договором кредитної лінії /позики № ID9400594 в інформаційно телекомунікаційній системі компанії за № ID9615533 від 05.06.2021 є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Таким чином, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи № 141/740/23, предмет та підстави позовних вимог, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, а саме з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором кредитної лінії /позики № ID9400594 в інформаційно телекомунікаційній системі компанії за № ID9615533 від 05.06.2021 у розмірі 18716,00 грн, з яких: 17000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 1716,00 грн заборгованість за процентами. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року). Щодо стягнення судового збору. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частин 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно пункту 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Отже, з урахуванням положень статті 141\~ЦПК України та частковим задоволенням позовних вимог, з [PERSON] на користь ТОВ «Інстафінанс» слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1760,00 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст.\~141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На підтвердження понесених витрат позивачем, адвокат Жевега К.В. надала суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, з якого убачаються понесені позивачем витрати на правову (правничу) допомогу у розмір 2000,00 грн, рахунок на оплату № 19 від 29.09.2023, у якому зазначено детальний опис виконаних адвокатом робіт та їх вартість у розмірі 2000,00 грн, а також платіжну інструкцію № 11140 від 29.09.2023. На підставі зазначеного, представник позивача адвокат Жевега К.В. просить суд відшкодувати позивачу у рамках даної цивільної справи 2000,00 гривень понесених позивачем витрат за надання професійної правничої допомоги. Суд, зважаючи на предмет позовних вимог та категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи за відсутності сторін та їх представників на підставі наявних матеріалів з урахуванням усталеної практики Верховного Суду щодо спірних правовідносин, а також враховуючи обсяг виконаної роботи адвокатом у відповідності до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі 2000,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку. На підставі викладеного,

Outcome: partial