Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів про розподіл спільного майна подружжя. В ході розгляду справи позивачка неодноразово змінювала позовні вимоги, останнього разу визначила їх в наступній редакції: - розділити домоволодіння та надвірні споруди за адресою: [ADDRESS] , що було набуте за час шлюбу [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] : - визнати за [PERSON] право приватної власності та виділити їй в натурі ( від ) частку незавершеного будівництвом житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] , які складаються з: у житловому будинку літ. «Т»: 6-1 передня площею 14,6 кв.м., 6-9 підсобне, площею 2,7 кв.м, 6-10 кухня площею 8,1 кв.м; мансарду житлову під літ. «Т-1»: 6-11 житлова площею 25,7 кв.м, 6-12 коридор площею 2,9 кв.м, 6-13 житлову площею 13,2 кв.м, 6-14 житлову площею 17,4 кв.м, 6-15 санвузол площею 2,7 кв.м; з надвірних споруд: літня кухня літ. «П»; - визнати за [PERSON] право приватної власності та виділити в натурі ( від ) частку житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] , які складаються з: у житловому будинку літ. «А»: 1-1 житлова площею 11,1 кв.м, 1-2 житлова площею 20,0 кв.м; у прибудові літ. «а»: 1-3 веранда площею 9,5 кв.м, 1-4 санузел площею 2,3 кв.м; у незавершеному будівництвом житловому будинку літ. «Т»:6-2 житлова площею 21,4 кв.м, 6-6 сауна площею 5,1 кв.м, 6-7 душ площею 5,6 кв.м., 6-8 С\\вузол площею 1,5 кв.м: прибудову літ. «т»: 6-3 коридор площею 4,4 кв.м, 6-4 підсобне площею 8,0 кв.м, 6-5 С/вузол площею 6,1 кв.м; з надвірних будов: сарай літ. «т», сарай літ. «Б», гараж літ. «С»; - встановити між [PERSON] та [PERSON] порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] з урахуванням часток спільної сумісної власності на житловий будинок з господарчими спорудами за вказаною адресою; - виділити [PERSON] у користування ізольовану земельну ділянку площею 242,0 кв. м, що примикає до правої бокової межі і вуличному розділовому паркану з вул. Бреуса. Вхід на ділянку зберегти з боку вул. Бреуса; - виділити [PERSON] користування ізольовану земельну ділянку площею 242,0 кв.м., що складається з двох частин, у тому числі ділянка 1 площею 204,0 кв.м., що примикає до задньої межі, та ділянка 2 площею 38,0 кв.м., що примикає до вуличного розділового паркану з вул. Бреуса до правої бокової межі. Вхід на ділянку зберегти з боку [ADDRESS] ; - в спільне користування сторін виділити земельні ділянки загальною площею 58,0 кв.м., у тому числі: ділянка 3 площею 51,0 кв.м під частиною житлового будинку літ. «Т» з мансардою літ. «Т-1», і ділянка 4 площею 7,0 кв.м. в районі зовнішніх стін літ. «П», літ. «С», необхідна для обслуговування зовнішніх стін вказаних надвірних будов; - межі ділянок встановити згідно додатку № 3 до висновку експерта № 20/21 судово будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночної-будівельної експертизи від 17.09.2021 року; --тій частині домоволодіння та земельній ділянці загальною площею 242,0 кв.м за адресою: [ADDRESS] , що виділені в натурі та на яку визнано право приватної власності за [PERSON] , виділити в окрему одиницю та привласнити їй нову поштову адресу: [ADDRESS] ; - припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , як є об`єктом спільної сумісної власності подружжя; - зобов`язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у користуванні виділеними їй в натурі будинком та земельною ділянкою, та при проведенні робіт пов`язаних з переобладнанням при виділенні в натурі приміщень будинку, обладнанні ізольованих систем: газопостачання, опалення, електропостачання, водопостачання, водовідведення (каналізації) у виділеній їй частині житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та встановлення користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] ; - визнати автомобіль марки «HYUNDAI ACCENT», 2007 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак [NUMBER] , таким, що належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості частини вартості автомобіля марки «HYUNDAI ACCENT», 2007 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак [NUMBER] , в розмірі 40 000 грн.; - виділити [PERSON] у власність: холодильник «Liebherr» вартістю 1500 грн.; кухонну стінку вартістю 500 грн., водонагрівач «Терекс» вартістю 400 грн., загальною вартістю - 2400 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Роїка Д.Я. від 24 червня 2014 року цивільну справу призначено до розгляду в відкритому судовому засіданні. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року призначено по справі судову будівельно - технічну експертизу, провадження по справі зупинене до отримання висновків експертів. У порядку повторного авторозподілу від 13.01.2016 року головуючим по справі було визначено суддю Поліщук І.О., у зв`язку з поверненням справи з експертизи та закінченням повноважень у судді Роїка Д.Я. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.01.2016 року задоволено самовідвід судді Поліщук І.О. у зазначеній цивільній справі. У порядку повторного авторозподілу від 15.01.2016 року головуючим по справі було визначено суддю Тополеву Ю.В. Ухвалою судді Тополевої Ю.В. зазначену цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. У порядку повторного авторозподілу від 05.07.2016 року головуючим по справі було визначено суддю Маркарову С.В., у зв`язку з закінченням повноважень в межах п`ятирічного строку судді [PERSON] . Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Маркаровою С.В. від 07 липня 2016 року заявлено самовідвід по вказаній цивільній справі. У порядку повторного авторозподілу від 07.07.2016 року головуючим по справі було визначено суддю Леонова О.С. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.04.2016 року було задоволено клопотання [PERSON] про залучення співвідповідачів до участі у справі та залучено у якості співвідповідачів до участі у справі: [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . 02.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] із позовними вимогами: - визнати за нею право власності на частину житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , яка складається із: житлового будинку літ. «А»:1-1 житлова, 1-2 житлова, житлової площею 30,6 кв.м., 1-3 веранда, 1-4 санвузол, літ. «Б» - сараї, мостіння та огорожа, розташованих на земельній ділянці 552 кв.м. - в задоволенні позовних вимог [PERSON] , відмовити; - стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.03.2017 року, було відстрочено оплату судового збору [PERSON] на строк до ухвалення рішення по справі, було прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] , та справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. В письмових запереченнях на позовну заяву від 17.06.2017 року [PERSON] зазначив, що згідно договору купівлі-продажу від 18.05.2005 року він купив частину будинку з господарчими спорудами [ADDRESS] , що складається із житлового будинку літ. «А», житловою площею 71,9 кв.м. та господарчих споруд під літ. «Б» - сараю, літ. «Л» - сараю, «Ж» вбиральні, «И» вбиральні, «К» - гаражу, 2-8,11 - огорожі розташованих на земельній ділянці площею 810 кв.м. із залишками 148 кв.м. Вказана частина житлового будинку з господарчими спорудами складається з літ. «А» 1-1 житлової, 1-2 житлової, житловою площею 30,6 кв.м. , 1-3 веранди, 1-4 санвузлу, сараю літ. «Б», мостіння та огорожі. На думку відповідача, саме вказана частина будинку підлягає розподілу між колишнім подружжям, у зв`язку з чим просить: розподілити спірне нерухоме майно. Визнати за нам право власності на частину у спільному майні у вигляді частини житлового будинку з господарчими спорудами [ADDRESS] та в цілому складається літ. «А» 1-1 житлової, 1-2 житлової, житловою площею 30,6 кв.м., 1-3 веранди, 1-4 санвузлу, сараю літ. «Б», мостіння та огорожі. В письмових запереченнях від 15.06.2022 року [PERSON] зазначив, що у придбанні спірного будинку було вкладено його особисті кошти вилучені від продажу квартири, яка належала йому на підставі договору дарування (договір купівлі-продажу ВВА №976884). Також у придбання цього будинку було вкладено кошти його матері, вилучені від продажу належної їй квартири (договір купівлі продажу ВВВ № 684318). Таким чином, як на його думку, частка у спірному майні, що відповідає розміру внеску від продажу квартири є його особистою власністю та не підлягає розподілу. Вiдповiдно до висновку експерта № 20/21, ринкова вартість квартири [ADDRESS] , складала 15693 доларів США, ринкова вартість квартири [ADDRESS] , складала 16691 долар США. Таким чином, кошти, які було отримано від продажу майна, яке не є спільною власністю подружжя та було вкладено у придбання та будівництво частини будинку по [ADDRESS] , становлять 15693 + 16691 = 32384 доларів США. Саме за винятком цієї частки 32384 доларів США, за твердженням відповідача, має проходити розподіл майна подружжя. Вимоги про розподіл автомобіля «Хюндай Акцент», на думку відповідача, не підлягають задоволенню, оскільки позивачка не представила доказів на підтвердження факту того, що цей автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до наведених обставин [PERSON] просить, розділити частину домоволодіння [ADDRESS] між [PERSON] .мта [PERSON] наступним чином: визнати за [PERSON] право приватної власності та виділити в натурі 1/3 (2/3 вiд 1/2) частку незавершенного будівництвом житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] , які складаються з: у житловому будинку літ. «Т»: 6-1 передня площею 14,6 кв.м.,6-9 підсобне площею 2,7 кв.м., 6-10 кухня площею 8,1 кв.м., 6-2 житлова площею 21,4 кв.м.. 6-6 сауна площею 5,1 кв.м., 6-7 душ площею 5,6 кв.м., 6-8 санвузол площею 1,5 кв.м., мансарду житлову літ. «Т-1»: 6-11 житлова площею 25.7 кв.м., 6-12 коридор площею 2.9 кв.м., 6-13 житлова площею 13,2 кв.м., 6-14 житлова площею 17,4 кв.м., 6-15 санвузол площею 2,7 м., прибудова літ. от 6-3 коридор площею 4,4 кв м, надвірних споруд «П» літня кухня. літ. сарай, літ. «С» гараж; визнати за [PERSON] право приватної власності та виділити в натурі 1/6 (1/3 від 1/2) частку незавершенного будівництвом житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] , які складаються з: у житловому будинку айт, «А» 1-1 житловою площею 11,1 кв.м., 1-2 житловою площею 20.0 кв м, прибудова літ. 1-3 веранда площею 9,5 кв. м., 1-4 санвузол площею 2.3 кв.м., у житловому будинку літ. «Т» прибудову літ. от 6-4 підсобне площею 8,0 кв.м. 6-5 санвузол площею 6.1 камліт. «Б» сарай; Встановити між [PERSON] та [PERSON] порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] урахуванням часто квласності на житловий будинок та господарських споруд. Виділити [PERSON] у користування земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] . площею 152,0 кв.м., площею 201,3 кв.м., площею 7 кв.м. в межах та конфігурації зазначених у додатку №5 до висновку експерта №2021 судової будівельно-технiчноi, земельно-технiчноi та оціночно-будівельної експертизи вiд 17.09.2021 року. Виділити [PERSON] у користування земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , площею 181,7 кв.м., в межах та конфігурації зазначених у додатку №5 до висновку експерта №20/21 судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 17.09.2021 року. В решті позовних вимог [PERSON] - відмовити. 23.05.2018 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив суд позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] задовольнити, в задоволенні позовних вимог [PERSON] - відмовити та справу розглядати за його відсутністю. 23.05.2018 року відповідач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила суд позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] задовольнити, в задоволенні позовних вимог [PERSON] - відмовити, справу розглядати за її відсутністю. [INFO] померла [PERSON] . Спадкоємцем після її смерті є [PERSON] , яка у встановленому порядку прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Ухвалою суду [PERSON] була допущена до участі у справі як правонаступник відповідача [PERSON] [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] із позовними вимогами: - визнати за нею право власності на частину житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , яка складається із: житлового будинку літ. «А»:1-1 житлова, 1-2 житлова, житлової площею 30,6 кв.м., 1-3 веранда, 1-4 санвузол, літ. «Б» - сараї, мостіння та огорожа, розташованих на земельній ділянці 552 кв.м. - в задоволенні позовних вимог [PERSON] - відмовити; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилася, про слухання справи сповіщена належним чином. Надала заяву, в якій просить розділити майно подружжя наступним чином: - визнати за нею право власності на нерухомого майна, що було придбано за договором купівлі - продажу від 18.05.2005 року у [PERSON] . - отримати половину вартості автомобіля марки «HYUNDAI ACCENT», 2007 року випуску, станом на час подачі позову. Житловий будинок, що не введений до експлуатації та побудований спільно з [PERSON] визнати спільною власністю. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином. [PERSON] і [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи та наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а в задоволені зустрічного позову [PERSON] повинно бути відмовлено з наступних підстав: Згідно вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до правил ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. 10.10.1997 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №1375. У шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За час шлюбу [PERSON] та [PERSON] набуто право власності на частку житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] , розташованих на земельній ділянці, площею 870 кв.м, яка знаходиться в користуванні, крім того, залишки 148 кв.м - у тимчасовому користуванні, на підставі договору купівлі-продажу від 18.05.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Нікітюк О.М., зареєстрований в реєстрі за № 5-1451. Право власності у встановленому законом порядку було зареєстровано в КП «Одеське МБТІ та РОН» за №4555 в книзі: 170доп-78. Спірна частка домоволодіння відокремлена в натурі та складається з: житлового будинку літ «А»: 1-1 жила, 1-2 жила, житловою площею 30,6 кв.м, 1-3 веранда, 1-4 санвузол; сарай під літ. «Б», з побудованої на ній літ. «Т-ж, т» з прибудовою і мансардою та надвірних будов: сарай літ. «т», літня кухня літ. «П», гараж літ. «С», мостіння та огорожа., розташованих на земельній ділянці площею 552 кв.м. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.07.2015 року (справа №521/6825/15ц) шлюб [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення суду набрало законної сили. Після розірвання шлюбу діти подружжя [PERSON] та [PERSON] : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишилися на вихованні у [PERSON] та проживають сумісно з нею у спірному домоволодінні. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.08.2014 року (справа № 521/10421/14-ц) був задоволений позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та було стягнено з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову, а саме з 19.06.2014 року - до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, та в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] повноліття. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 05.11.2014 року була задоволена апеляційна скарга [PERSON] , рішення суду першої інстанції було скасоване, було прийнято нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, та було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 1 600 грн. щомісячно, починаючи з 19.06.2014 року - до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, та в розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] повноліття. Згідно довідки, виписки із домової книги про склад сім`ї та реєстрацію у належній спірній частині домоволодіння постійно проживають та зареєстровані за постійним місцем проживання [PERSON] , [PERSON] та їх діти: [PERSON] та [PERSON] , іншого житла вказані особи не мають. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.05.2019 року по справі було призначено судово-будівельну експертизу, проведення якої було доручено судовому експерту Рапачу К.В. 14 вересня 2021 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 20/21 судово будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 17.09.2021 року. Згідно висновку експертизи: 1. Ринкова вартість 1/2 частини житлового будинку з господарчими спорудами, складається: з літери «А»: 1-1 жила, 1-2 жила, житловою площею 30,6 кв.м., 1-3 веранда, 1-4 санвузол; сарай під літерою «Б», мостіння та огорожа по [ADDRESS] становить: 464462,0 грн. 2. В результаті проведеного дослідження, з урахуванням об`ємно-планувальних та конструктивних рішень житлового будинку, аналізуючи вимоги методичного посібника по визначенню можливості поділу об`єктів нерухомості КНДІСЕ та Iнструкцiї щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктiв нерухомого майна, можна зробити висновок про відсутність технічної можливостi здійснення поділу в натурі 1/2 частини житлового будинку з господарчими спорудами, що складається : з літери «А»: 1-1 жила, 1-2 жила, житловою площею 30,6 кв.м., 1-3 веранда, 1-4 санвузол; сарай пiд лiтерою «Б», мостіння та огорожа по [ADDRESS] , виходячи із часток співвласників - 1/2 або 1/3 частка за кожним. На розгляд суду пропонується наступний технічно можливий варіант розділу частини домоволодіння в ідеальних частках співвласників в рівних частках, виходячи з фактичного складу домоволодіння, згідно з яким: І Співвласникові з часткою 1/2 пропонується виділити: У житловому будинку літ. «T» 6-1 Передня пл. 14,6 кв.м - 59 661 грн., 6-9 Підсобне пл. 2,7 кв.м. - 11 033грн., 6-10 Кухня пл. 8,1 кв.м -33 099 грн., Мансарду житлову літ. «Т-1» 6-11 Житлова пл. 25,7 кв.м -32 478 грн., 6-12 Коридор пл. 2,9 кв.м -36 65 грн., 6-13 Житлова пл. 13,2 кв.м - 16 681 грн., 6-14 Житлова пл. 17,4 кв.м -21 989 грн., 6-15 Санвузол пл. 2,7 кв.м -3 412 грн. З надвірних будов «П» літня кухня -56 243 грн. Всього інвент. вартістю -238 261 грн. Реальна частка становить: 52/100. II Співвласникові з часткою 1/2 пропонується виділити: У житловому будинку літ. «А»: 1-1 Житлова пл. 11,1 кв.м -5 409 грн., 1-2 Житлова пл. 20,0 кв.м -9 747 грн., Прибудову літ «а» 1-3 Веранда пл. 9,5 кв.м -8 136 грн., 1-4 Санвузел пл. 2,3 кв.м -1 970 грн., у житловому будинку літ. «T» 6-2 Житлова пл. 21,4 кв.м -87 448 грн., 6-6 Сауна пл. 5,1 кв.м - 20840 грн., 6-7 Душ пл. 5,6 кв.м - 22 884 грн., 6-8 С/вузол пл. 1,5 кв.м -6 130 грн. прибудову літ «т» 6-3 Коридор пл. 4,4 кв.м - 6 356 грн., 6-4 Підсобне пл. 8,0 кв.м - 11 556 грн., 6-5 С/вузол пл. 6,1 кв.м -8 811 грн. З надвірних будов літ. «т/» сарай - 1 700 грн., літ. «Б» сарай - 3 567 грн., літ. «С» гараж 24 600 грн. всього інвентарн вартістю - 219 154 грн. Згідно пропонованого варіанту роздiлу систему опалення можливо зберегти у загальному користуваннi, також в технiчна можливість органiзацiї ізольованих до вимог СНиП 2.04.05-91 «Опалення, вентиляція …» Графічно варіант зазначений у додатку №3. На розгляд суду пропонується наступний технiчно можливий варіант розділу 1/2 частини домоволодіння в ідеальних частках співвласників в рівних частках, виходячи з фактичного складу домоволодіння, згiдно з яким: Співвласнику 1 з часткою 1/3 пропонується виділити: у житловому будинку лiт. «T» 6-1 Передня пл. 14,6 кв.м - 59 661 грн. Мансарду житлову літ. «Т-1» 6-11 Житлова пл. 25,7 кв.м - 32 478 грн. 6-12 Коридор пл. 2,9 кв.м - 3 665 грн., 6-13 Житлова пл. 13,2 кв.м - 16 681 грн., 6-14 Житлова пл. 17,4 кв.м -21 989 грн., 6-15 Санвузол пл. 2,7 кв.м - 3 412 грн. З надвірних будов «П» літня кухня - 56 243 грн. Всього інвент: вартістю -194 129 грн. Реальна частка становить: 42/100 (238 261: 457 415). Співвласнику ІІ з часткою 1/3 пропонується виділити у житловому будинку літ. «T» 6-9 Пiдсобне пл. 2,7 кв.м - 11 033 грн. 6-10 Кухня пл. 8,1 кв.м -33 099 грн., 6-2 Житлова пл. 21,4 кв.м. - 87 448 грн., 6-6 Сауна пл. 5,1 кв.м - 20 840 грн., 6-7 Душ пл. 5,6 кв.м - 22 884 грн., 6-8 С/вузол пл. 1,5 кв.м - 6 130 грн., Прибудову літ «т» 6-3 Коридор пл. 4,4 кв.м - 6 356 грн. З надвiрних будов Лiт. «т/» сарай - 1700 грн., літ. «Б» сарай - 3 567 грн., літ «С» гараж - 24600 грн. Всього інвент. Вартістю - 217657 грн. Реальна частка становить: 48/100 (217657: 457 415). Співвласнику III з часткою 1/3 пропонується виділити: У житловому будинку літ. «А»: 1-1 Житлова пл. 11,1 кв.м. 5 409 грн., 1-2 Житлова пл. 20,0 кв.м. - 9 747 грн., прибудову літ «а»: 1-3 Веранда пл. 9,5 кв.м. - 8 136 грн., 1-4 Санвузол пл. 2,3 кв.м. - 1 970 грн. У житловому будинку літ. «Т» прибудову літ «т» 6-4 Підсобне пл. 8,0 кв.м - 11 556 грн., 6-5 С/вузол пл. 6,1 кв.м- 8 811 грн. Всього інвент. вартістю - 45629 грн. Реальна частка становить: 10/100 (26/100 у всьому домоволодінні) (45 629: 457 415). Згідно пропонованого варіанту розділу систему опалення можливо зберегти у загальному користуванні, також є технічна можливість організації ізольованих систем опалення по кожній з виділених частин вiдповiдно до вимог СНиП 2.04.05 91 «Опалення, вентиляція ...». 3. Вартість робіт та будівельних матеріалів, використаних на будівництво житлового будинку літ. «T» з прибудовою і мансардою, загальною площею 139,4 кв.м., надвірних будов: сарай літ. «т», літня кухня літ «П», гараж літ. «С», що розташовані за адресою: [ADDRESS] , станом на момент проведення експертизи, складає: 2349028,0 грн., в тому числі будівельних матеріалів - 1221314,0 грн. 4. Ринкова вартість квартири [ADDRESS] , загальною площею 25,6 кв.м., на період березня 2004 року становить: 83632,0 грн, або 15693,0 доларів США. 5. Ринкова вартість квартири [ADDRESS] , загальною площею 28,1 кв.м., на період березня 2004 року становить: 88953,0 грн. або 16691,0 доларів США. 6. В зв`язку з тим, що земельна ділянка, на якій розташовано спірний житловий будинок, не знаходься у власності, ринкова вартість спірної частини будинку, враховуючи розмежування земельної ділянки між трьома співвласниками не змінюється та становить: 464462,0 грн. 7. Ринкова вартість спірної 1/3 частини житлового будинку по [ADDRESS] становить: 154821,0 грн. 8. На підставі технічних норм, виходячи з особливостей розташування спірних будов на ділянці пл. 542 кв.м., запропонованого варіанту розділу спірній частині домоволодіння, на розгляд суду пропонується наступний варіант розділу частини земельної ділянки по [ADDRESS] , що передбачає ділянки спiльного користування. І співвласнику з часткою 1/2 виділити ізольований земельну ділянку пл. 242 кв.м., що примикає до правої бокової межі і вуличному розподілювальному паркану з вул. Бреуса. Вхід на ділянку зберегти з боку [ADDRESS] . II співвласнику з часткою 1/2 виділити ізольовану земельну ділянку пл. 242кв.м, що складається з двох частин, у том числi дiлянка 1 пл. 204кв.м, що примикає до задньої межі дiлянка 2 пл. 38 кв.м., що примикає до вуличного розподілювального паркану з [ADDRESS] і правої бокової межі. Вхід на ділянку зберегти з боку вул. Бреуса. В спільне користування виділяються ділянки загальною площею 58 кв.м, у тому числі: ділянка 3 пл.51 кв.м пiд частиною житлового будинку літ. «Т» з мансардой літ. «Т-1» і ділянка 4 пл.7,0 кв.м в районі зовнішніх стін лит. «П», літ. «С», необхідна для обслуговання зовнішніх стін вказаних надвірних будов. Ширина входу на ділянки виділяється сторонам з боку вул. Бреуса рiвна 1.45м в районі лит. «П» відповідає вимогам п. 5.27 ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека об`єктів будівництва». Опис меж земельних ділянок кожному зі співвласників приведено в дослідницькій частині висновку. Графічно варіант розділу спірної земельної ділянки зазначений у додатку №23. Варіант 2 Ідеально I, II та III співвласникам з частками по 1/3, прочитуються ділянки площею по 180,66 кв.м (542 х 1/3). На підставі вищезазначених вимог, виходячи з особливостей розташування спірних будов на дiлянцi пл. 542 кв.м., запропонованого варіанту розділу спірної частини домоволодіння, на розгляд суду пропонується наступний варіант порядку користування частиною земельної ділянки по [ADDRESS] , що передбачає дiлянки спiльного користування. Співвласнику з часткою 1/3 пропонується виділити земельну ділянку пл. 152,0кв.м, вхiд на ділянку зберегти з боку вул. Бреуса. Співвласнику II 3 часткою 1/3 пропонується виділити земельну ділянку пл. 181,7 кв.м, вхід на дiлянку зберегти з боку вул. Бреуса. Співвласнику IIІ з часткою 1/3 пропонується виділити земельну ділянку пл. 201,3 кв.м., вхід на ділянку зберегти з боку вул. Бреуса. В спільне користування виділяється дiлянка загальною площею 7 кв.м, в районі зовнішніх стін літ. «П», літ. «С», необхідна для обслуговання зовнішніх стін вказаних надвірних будiвель. Графічно варіант порядку користування частиною спірноi земельноi дiлянки відображено у додатку №5. Згідно до вимог ч.2 ст.325 ЦК України: «Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати». Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлене договором або законом. Згідно вимог ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно до ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 СК України , у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно до вимог ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Суд критично ставиться до доводів відповідача [PERSON] , в частині придбання спірної частки будинку за рахунок його особистих коштів, отриманих від продажу квартири, яка належала йому на підставі договору дарування (договір купівлі-продажу ВВА №976884). Суд також критично оцінює доводи відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] , в частині придбання спірної частки будинку за рахунок особистих коштів [PERSON] , отриманих нею від продажу належної їй квартири (договір купівлі продажу ВВВ № 684318). Обставини придбання спірної частки будинку за рахунок особистих коштів [PERSON] та [PERSON] не підтверджені в ході розгляду справи належними та допустимими доказами, зокрема даними, які підтверджували би залучення вказаних грошових коштів на придбання спірної частини домоволодіння, вказані доводи спростовуються обставинами, встановленими в ході розгляду справи, а саме: придбання спірної частики домоволодіння в період шлюбу та дослідженими судом на підтвердження вказаних обставин доказами, зокрема: договором купівлі-продажу спірної частки домоволодіння від 18.05.2005 року, посвідченим державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Нікітюк О.М., зареєстрованим в реєстрі за № 5-1451. Вищезазначений договір купівлі-продажу жодним учасниками справи не оспорювався та вимоги щодо визнання його недійсним не заявлялися. Оцінюючи вказані обставини, суд надходить висновку про те, що спірна частина домоволодіння є спільною власністю, що придбана в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Що стосується доводів позивача про визнання житлового будинку, що не введений до експлуатації спільною власністю та його розподіл, суд зазначає наступне. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Так, відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі Інструкція). Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Пунктом 2.3 глави 2 Інструкції передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 316, 317, частинами першою, другою статті 376 ЦК України. Ураховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 цього Кодексу не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту. Отже, самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України. За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої із зазначених умов. Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, спричиняє визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України. Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України). Слід зазначити, що в розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки внаслідок таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Усі об`єкти нерухомого майна, які зведені після одержання акта приймання в експлуатацію, незалежно від того, значились вони до одержання акта приймання в проектній документації чи ні, вважаються самочинними (пункт 3.4.1 Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 5 вересня 2003 року № 146 (далі Методичні рекомендації). Поняття реконструкції об`єкта нерухомості міститься в пункті 3 Державних будівельних норм України В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 22 липня 2009 року № 295, відповідно до якого реконструкція це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій. Отже, норма частини першої статті 376 ЦК України застосовується й до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої він набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах тощо) (розділ 3.4 Методичних рекомендацій). При цьому за змістом частини першої статті 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна. Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.09.2015 року у справі № 6-286цс15. Велика палата Верховного суду в постанові від 23.06.2020 року по справі № 680/214/16 (п. 55.) вже звертала увагу на те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права. Зміст приписів статті 376 ЦК України підтверджує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного (див. постанову від 7 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 (пункти 6.31- 6.33)). У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає в задоволенні позову в цій частині [PERSON] слід відмовити. Що стягнення грошової компенсації за Автомобіль марки «HYUNDAI ACCENT», 2007 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак [NUMBER] , то позивачем не доведено, що він був придбаний [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу за кошти подружжя, та був переоформлений [PERSON] без згоди дружини, [PERSON] , на свою матір, [PERSON] . Разом з тим, в ході судового засідання не найшли свого підтвердження та не доведені належними та допустимими доказами позовні вимоги [PERSON] в частині виділення їй у власність: холодильник «Liebherr» вартістю 1 500 грн.; кухонну стінку вартістю 500 грн., водонагрівач «Терекс» вартістю 400 грн., загальною вартістю - 2400 грн. Вказані вимоги не знайшли свого підтвердження, ані в частині їх придбання в період шлюбу, ані в частині їх вартості. Оцінюючи вказані обставини суд вважає, що в задоволенні позову в цій частині повинно бути відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial