Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

22.09.2023 [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що у 2020 році до неї неодноразово зверталася вихователька [PERSON] дитячого садка, у який ходила її дитина, з проханням позичити 1000 доларів США. Коли позивач надала згоду, вихователька [PERSON] надала їй номер банківської картки на який необхідно було перерахувати кошти, що і зробила позивач. Згодом після початку війни, з метою повернення боргу, позивачка почала телефонувати цій виховательці [PERSON] , однак номер телефону перестав відповідати. У дитячому садку позивачка дізналася, що прізвище виховательки [PERSON] і вона перебуває у Львівській області. Дізнавшись, що людина, який вона перевела кошти ( [PERSON] ) і вихователька є різними, вважає, що відповідачка безпідставно набула її кошти, а тому просить стягнути з Некрилової 1000 доларів США. Відповідачка не погодившись з позовом надала відзив, у якому зазначила, що перераховуючи кошти [PERSON] виконувала обов`язок усного надання грошових коштів і що їй достеменно було відмово, що прізвища її та виховательки не є тотожними. Також посилалася на те, що між нею та [PERSON] також було укладено усний договір позики на 1000 доларів США. Вважає позову безпідставним. У судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала повністю. Відповідачка та її представник у судовому засіданні заперечували проти позову із підстав, викладених у відзиві на позов, просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, заслухавши позицію сторін, представника відповідачки, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню із огляду на наступне. Судом установлено, що до позивачки з метою позичення грошей у сумі 100 доларів США звернулася вихователька дитячого садку №235 на ім`я [PERSON] , і отримавши згоду, остання передала позивачці номер карткового рахунку, на який необхідно для неї переказати кошти. 22.09.2020 позивачка із свого карткового рахунку за № [NUMBER] , відкритого у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», перерахувала на картковий рахунок [NUMBER] грошові кошти у сумі 1000 доларів США, що підтверджується копією квитанції №Р24А611744882С07790 (а.с.13-14), призначення платежу переказ власних коштів. За вимогами ч.1,2\~ст.1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання гл.83\~ЦК України\~є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Водночас, договірні зобов`язання врегульовані іншими нормами ЦК України. Так, відповідно до ч.4\~ст.653ЦК України\~сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Але, у п.3 ч.3\~ст.1212ЦК України\~передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Згідно з частиною першою статті 177\~ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Загальна умова частини першої статті 1212\~ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212\~ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. В постанові Верховного Суду від 22.04.2019 р. (справа №753/20514/16-ц) зазначено, що аналіз\~статті 1212 ЦК України\~і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого\~статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.\~Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошових коштів).\~Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору щодо набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої\~статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] показала, що у 2020 році до неї неодноразово зверталася вихователька Наталя дитячого садка №235 у м.Одесі, у який ходила її дитина, з проханням позичити 1000 доларів США. Коли вона надала згоду, вихователька [PERSON] надала їй номер банківської картки на який необхідно було перерахувати кошти, що і зробила позивач. Прізвище виховательки на той час вона не знала. Згодом, з метою повернення боргу, позивачка дізналася прізвище виховательки [PERSON] , і, що вона перебуває поза межами Одеської області. Дізнавшись, що людина, якій вона перевела кошти ( [PERSON] ) і вихователька є різними, і вона не мала наміру надавати кошти відповідачці, позивачка звернулася з позовом до суду. Підкреслила, що вважала, що перераховую грошові кошти виховательки [PERSON] , з відповідачкою не була знайома. З показань позивачки та пояснень самої відповідачки випливає, що між ними жодних угод не укладалося. Ураховуючи викладене, зважаючи на докази, які підтверджують отримання відповідачкою шляхом перерахування на її картковий рахунок коштів у сумі 1000 доларів США, що фактично було підтверджено самою відповідачкою, але не визнано природу набуття нею цих коштів, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved