Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

У червні 2018 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява, в уточненій редакції якої, позивач просила суд: -визнати припиненим договір іпотеки №11124361000/11124390000/2/3/1 за умовами якого в іпотеку Банку передано квартиру [ADDRESS] ; -визнати припиненим договір іпотеки №11124361000/11124390000/2/3/2, за умовами якого в іпотек Банку передано квартиру [ADDRESS] ; -визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38341655 від 24.11.2017 року 20:00:24; -визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38342020 від 24.11.2017 року 21:42:38. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги [PERSON] посилалась на те, що 02.03.2007 між нею та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено кредитні договори №11124361000 та №11124390000/2 за умовами якого остання отримала кредит у іноземній валюті зі сплатою відсотків у розмірі встановленому договорами та з кінцевим строком повернення до 01.03.2028. З метою забезпечення належного виконання умов вказаних кредитних договорів, 02.03.2007 було укладено договори іпотеки №11124361000/11124390000/2/3/1 та №11124361000/11124390000/2/3/2, предметом яких стали квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . Згодом, право вимоги за вказаним кредитними зобов`язаннями перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». 24.11.2017 державним реєстратором Покровської районної державної адміністрації Замфіром О.М. право власності на вищезазначені квартири, на підставі вказаних договорів, було зареєстровано за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». З огляду на те, що перехід права вимоги за договорами та реєстрація права власності на квартири за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відбулось з порушенням приписів Закону, позивач вважала за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Відповідачем, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», було надано відзив, доводи викладені в якому зводяться до незгоди з заявленими позовними вимогами. Так, товариство зазначило, що АКІБ «Укрсиббанк» було передано ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними договорами та іпотечними договорами, вимога за якими, останнім, була передана ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Тобто, вказані дії свідчать про правомірне набуття ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» права вимоги до [PERSON] , які можуть бути виражені не лише у можливості стягнення заборгованості, а і реалізації права задоволення своїх вимог за рахунок іпотечного майна на підставі відповідної умови у договорі іпотеки. Також зазначено про те, що стягнення заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна. Крім того зазначено, про відсутність підстав вважати іпотеку припиненою у розрізі ст.49 ЗУ «Про іпотеку» з огляду на те, що реєстрація права власності за товариством відбувалась на підставі наявного застереження у договорі іпотеки, а тому не має значення кількість проведених державним виконавцем торгів в процесі виконання рішення суду про стягнення заборгованості. Також вказано на пропуск позивачем строку позовної давності. Відповідачем, акціонерним товариством «Дельта Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, надано відзив, доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами. Так, останнім зазначено, про відсутність підстав для визнання договорів іпотеки припиненими та законність дій відповідачів. Позивачем було надано відповідь на відзив в якому зазначено про те, що: кредитний договір припинив свою дію після направлення кредитодавцем вимоги про дострокове стягнення заборгованості; ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не має права вимоги, оскільки не має права надання фінансових послуг; іпотека є припиненою з підстав встановлених ч.3 ст.49 ЗУ «Про іпотеку»; задоволення вимог іпотекодержателя у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно є наслідком відчуження предмету іпотеки без згоди власника. Відповідачем, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» надано заперечення на відзив та додаткові письмові пояснення. Позивачем надано письмові пояснення зміст яких містить посилання на судову практику щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Женеску Е.В. від 18.06.2018 позовну заяву [PERSON] залишено без руху у зв`язку з її не відповідністю приписам ЦПК України. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Женеску Е.В. від 28.09.2018, у зв`язку з усуненням недоліків зазначених в ухвалі від 18.06.2018, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.02.2019 витребувано докази. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.09.2019 виправлено описку в ухвалі від 05.02.2019. У зв`язку з відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, справу було передано судді Литвиненку І.Ю. яким за ухвалою від 21.02.2020 її прийнято до свого провадження та призначено до розгляду. У зв`язку з відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, справу було передано судді Куцеволу В.В. яким за ухвалою від 02.02.2021 її прийнято до свого провадження та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.06.2021 витребувано докази. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21.10.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду, по суті, у судовому засіданні. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та надала пояснення аналогічні викладеним у позові. У судовому засіданні представник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заперечував проти заявлених позовних вимог, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві. У судове засідання державний реєстратор Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області не з`явився, від Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце її розгляду, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали, вислухавши пояснення сторін, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до копії кредитного договору №11124361000 від 02.03.2007 укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 111\~000,00 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі визначеному договором та з кінцевим строком повернення не пізніше 01.03.2028. Відповідно до копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 07.12.2021 прийнятої у справі №200/17474/18 судом встановлено, що 02.03.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №11124390000/2, за яким остання отримала кредит у розмірі 2\~300,00 грн. на умовах визначених договором. Згідно копії додаткової угоди №1 від 30.12.2008 та копії додаткової угоди №2 від 23.01.2009 сторони внесли зміни до графіку погашення кредиту за договором №11124361000. Відповідно до копії договору іпотеки №11124361000/11124390000/2/3/1 від 02.03.2007 сторонами якого є АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №11124361000 та №11124390000/2, іпотекодавець [PERSON] , передала в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Відповідно п.2.1.1 вказаного договору, іпотекодержатель, у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. У вказаному договорі міститься застереження про накладення заборони на відчуження зазначеної в договорі квартири. Згідно копії договору іпотеки №11124361000/11124390000/2/3/2 від 02.03.2007 сторонами якого є АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №11124361000 та №11124390000/2, іпотекодавець [PERSON] , передала в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Відповідно п.2.1.1 вказаного договору, іпотекодержатель, у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. У вказаному договорі міститься застереження про накладення заборони на відчуження зазначеної в договорі квартири. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.08.2011 (ВП №28138116), відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-3086/2010 виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська 26.05.2011, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 847\~729,41 грн. Відповідно до копій відповідей державного виконавця Шевченківського ВДВС ДМУЮ Циганко О.В. від 25.03.2013 та 28.04.2013, в межах виконавчого провадження №28138116 було накладено арешт на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , які було передано на реалізацію. Згідно акту переоцінки державного виконавця Циганко О.В. від 23.03.2013 року, двічі реалізація квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , не відбулась. Згідно акту переоцінки державного виконавця Циганко О.В. від 28.04.2013 року реалізація квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , не відбулась. Згідно копії даних з автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо виконавчого провадження №28138116, 07.05.2013 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.08.2013 (ВП №39489783), відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-3086/2010 виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська 26.05.2011, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 847\~729,41 грн. Згідно копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 07.12.2021 прийнятої у справі №200/17474/18 судом встановлено, що 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, в тому числі і по кредитному договору №11124361000. Відповідно до копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 07.12.2021 прийнятої у справі №200/17474/18 судом встановлено, що 04.10.2017 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за кредитним договором №11124361000. Також встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» 04.10.2017 було укладено два нотаріально посвідчені договори про відступлення права вимоги, за якими ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за іпотечним договором №11124361000/11124390000/2/3/1 та іпотечним договором №11124361000/11124390000/2/3/2. Згідно копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 24.11.2017 державним реєстратором Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Замфір О.М. на підставі договорів іпотеки №11124361000/11124390000/2/3/1 та №11124361000/11124390000/2/3/2 було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2019 року у справі №200/17474/18, визнано протиправним рішення державного реєстратора Покровської районної Державної адміністрації у Дніпропетровській області по внесенню змін та записів від 24 листопада 2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стосовно об`єкту: квартира [ADDRESS] \~та скасовано запис № 23565638; визнано протиправними дії державного реєстратора Покровської районної Державної адміністрації у Дніпропетровській області по внесенню змін та записів від 24 листопада 2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стосовно об`єкту: квартира [ADDRESS] та скасовано запис № 23565740; визнано недійсним договір купівлі продажу, серія та номер 805, виданий 17 липня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Заверуха Н.І.; визнано недійсним договір купівлі продажу, серія та номер 806, виданий 17 липня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Заверуха Н.І. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.12.2021 винесеною за результатами перегляду рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.04.2019 ухваленого у справі №200/17474/18, відмовлено [PERSON] в задоволенні вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу предметами яких є квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . В іншій частині рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2019 року залишено без змін. Висуваючи вимогу про визнання припиненими договорів іпотеки позивач посилається на приписи ст. 49 ЗУ «Про іпотеку», у зв`язку з чим суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, відповідно до ст.1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з частиною першою статті 7 ЗУ «Про іпотеку» (у редакції Закону станом на серпень 2017 року), за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Частинами 1, 3 статті 33 ЗУ «Про іпотеку» (у редакції Закону станом на серпень 2017 року), передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст.36 ЗУ «Про іпотеку» (у редакції Закону станом на листопад 2017 року) визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Тобто, з вищезазначеного вбачається право іпотекодержателя, у разі наявності факту невиконання умов основного зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості, задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки як у судовому порядку так і у позасудовому порядку. Судовий порядок регламентується наявністю рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, позасудовий порядок виконавчий напис нотаріуса; у порядку передбаченому договором/застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до\~правового висновку\~викладеного колегією\~суддів ВП/ВС\~у постанові\~від 25.05.2021\~прийнятій за\~результатами розгляду\~справи №\~923/971/19, приписи Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без наявності відповідного рішення в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя, оскільки виконання рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватися за рахунок усього майна, що належить боржнику. Процедура реалізації такого майна відбувається з урахуванням положень ст.ст.41, 49 ЗУ «Про іпотеку». Згідно з ч.1 ст.41 ЗУ «Про іпотеку» , (у редакції Закону станом на серпень 2017 року) реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" ( 606-14 ), з дотриманням вимог цього Закону. Згідно ст.49 ЗУ «Про іпотеку» (у редакції Закону станом на серпень 2017 року), протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися . Якщо іпотекодержатель\~не скористався\~правом,\~передбаченим частиною\~першою цієї\~статті,\~за \~результатами перших\~прилюдних торгів,\~призначається проведення\~на тих\~же умовах\~других прилюдних\~торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах може бути зменшеною не більше ніж на 25 відсотків. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах може бути зменшена не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду. Тобто, з вищезазначеного вбачається право державного виконавця, у межах виконавчого провадження відкритого на виконання рішення суду про стягнення заборгованості, задовольнити за рахунок іпотечного майна вимоги кредитодавця/стягувача який є іпотекодержателем за механізмом і наслідками встановленими ст.ст.41, 49 ЗУ «Про іпотеку». Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що спірні квартири тричі виставлялись на прилюдні торги й такі торги оголошувались такими, що не відбулись. Отже позивачем належними доказами не доведено обставини на які він посилається у позові. Окрім цього суд зазначає, що відповідно до висновку якого дійшла колегія суддів ВС/КГС у постанові від 19.11.2019 прийнятій за результатами розгляду справи №922/2827/18, з аналізу положень ст.ст.3, 17, 49 Закону України «Про іпотеку» (у визначеній редакції) випливає, що припинення іпотеки у зв`язку із застосуванням цього Закону є правом суду, рішення якого повинно прийматись з урахуванням конкретних обставин справи, з врахуванням принципів справедливості та балансу інтересів іпотекодавця та іпотекодержателя. З огляду на те, що у позивача наявна заборгованість перед стягувачем/іпотекодавцем, яка виникла у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором і на сьогодні не погашена, що призвело до реалізації механізму задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки, суд не вбачає підстав для припиняння договорів іпотеки у відповідності до ст.49 ЗУ «Про іпотеку», оскільки передумовою виникнення заборгованості стали дії саме позивача, в той час як метою дій стягувача/іпотекодержателя є її погашення, тобто захист своїх прав, у спосіб передбачений Законом (на підставі відповідного застереження наявного у договорах іпотеки). Крім того суд зазначає, що реалізація товариством позасудового механізму задоволення своїх вимог шляхом набуття права власності на іпотечне майно, як і проведення процедури його реалізації у межах виконавчого провадження має на меті погашення заборгованості виниклої у позичальника перед кредитодавцем, а тому визнання іпотеки припиненої, поза волею іпотекодавця, позбавить його права задоволення своїх вимог у спосіб визначений приписами ЗУ «Про іпотеку», що призведе до порушення балансу прав і обов`язків сторін. Також суд зазначає про те, що посилання позивача на припинення договору іпотеки у зв`язку з припиненням кредитного договору не заслуговує на увагу, оскільки, за наявності не погашеної заборгованості, не є такою підставою у розумінні приписів ЗУ «Про іпотеку» (постанова ВС/КГС від 09.04.2019 прийнята за результатами розгляду справи №910/3359/18). Крім того,\~суд зазначає,\~що правомірність\~набуття ТОВ\~«ФК «Дніпрофінансгруп»\~права вимоги\~за зобов`язаннями\~ [PERSON] \~були досліджені\~під час\~розгляду справи №200/17474/18, а тому доводи позивача щодо відсутності в останнього необхідного обсягу правоздатності для вчинення правочинів результатом яких є набуття права вимоги до позивача не заслуговує на увагу. Щодо вимог про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, суд зазначає наступне. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2019 року у справі №200/17474/18 скасовано запис державного реєстратора № 23565638, який внесений на підставі на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38341655 від 24.11.2017 року, а також скасовано запис державного реєстратора № 23565740, який внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38342020 від 24.11.2017 року. Таким чином, оскільки записи державного реєстратора внесені на підставі оскаржуваних рішень вже скасовані, тобто права позивача, порушені внаслідок незаконної реєстрації права власності на спірні об`єкти, відновлені судом, суд не вбачає підстав для задоволення вказаних вимог. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору при поданні позову до суду, не здійснюється.

Outcome: dismissed