Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.04.2020, однак шлюбні відносини між ними припинені через втрату духовного та фізичного зв`язків, а також почуття любові та поваги один до одного, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Позивач переконана, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З огляду на зазначені обставини позивач просила суд розірвати вказаний шлюб, а також відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». 05.10.2023 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 22). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлений відповідач не подав, у зв`язку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 15.04.2020 Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) під актовим записом № 36, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Як наголошується у ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що шлюбні відносини між ними припинені через втрату духовного та фізичного зв`язків, а також почуття любові та поваги один до одного, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Позивач переконана, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідачем не надано суду доказів, що спростовують доводи позивача, а також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Отже, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідач не подав відзиву на позов, тим самим виявивши небажання вжити заходів для збереження шлюбу з позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю та розірвати шлюб між ними. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, оскільки позивач змінила прізвище під час реєстрації шлюбу, а суд дійшо висновку про необхідність його розірвання, суд також вважає за необхідне відновити позивачу дошлюбне прізвище після розірвання цього шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Також відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1073,60 грн підтверджується квитанцією від 08.09.2023 (а.с. 2). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved