Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб - щомісячно, починаючи з дня звернення із цим позовом до суду і до досягнення дитиною - [PERSON] , трирічного віку. В обґрунтування заявлених вимог позивачем у позовній заяві зазначено, що сторони по справі проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з початку 2015 року по 2021 рік. У цих відносинах у сторін народилось троє дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Оскільки стосунки між сторонами погіршились, вони перестали проживати однією сім`єю. Позивач зазначає, що вона перебуває у відпустці по догляду за найменшою дитиною, а тому не має можливості працювати, сукупний дохід [PERSON] складає біля 5000 грн. щомісяця. В обґрунтування вимог [PERSON] вказує, що [PERSON] є пенсіонером по інвалідності, однак, отримує пенсію, розмір якої є підвищеним, через що має матеріальну можливість утримувати її як дружину, до досягнення дитиною трирічного віку. Вказані обставини стали підставою для звернення із цим позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання також подав письмову заяву, якою не визнав позов у повному обсязі. Сторонами заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Вказані клопотання судом задоволені. Інших клопотань від сторін не надходило. Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку щодо безпідставності вимог позивача [PERSON] , які не підлягають до задоволення, а визнання позову [PERSON] не може бути прийнято судом, оскільки відсутні правові підстави для задоволення заявлених позивачем вимог. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання дружини у разі проживання з нею дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами СК України. Свої вимог позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала у цивільному шлюбі із відповідачем, в якому народилась дитина. На доведення заявлених вимог позивачем надані суду копії свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 14 грудня 2015 року та [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 20 липня 2018 року), згідно із якими батьками цих дітей є сторони по справі : [PERSON] та [PERSON] . Однак, в даному випадку позивач заявила вимогу про стягнення коштів на її утримання до досягнення трирічного віку молодшою дитиною - [PERSON] , [INFO] . Досліджена судом копія свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 19 лютого 2021 року), доводить, що батьками дитини цієї дитини є [PERSON] та [PERSON] . Отже, наведений вище доказ не є доказом батьківства відповідача щодо дитини - сина [PERSON] , який народився у позивача. В даному випадку позивач звернулась із вимогою про стягнення коштів на своє утримання з відповідача, як батька дитини. Статтею 75 СК України визначені обов`язки подружжя по утриманню. Згідно із ч.1 ст.75 СК України - дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, частиною 2 цієї ж статті визначено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Отже, законодавцем визначено, що обов`язок матеріальної підтримки виникає виключно у подружжя. Шлюбом, згідно із ч.1 ст.21 СК України, є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 2 статті 21 СК України встановлено, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Крім цього відповідно до ч.1 ст.84 СК України, на яку [PERSON] посилається як на правову підставу заявлених до [PERSON] вимог - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч.6 ст.84 СК України). Вказана норма при визначенні обов`язку подружжя по утриманню також містить прив`язку саме до зареєстрованого шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В даному випадку позивачем не доведено жодної обставини, на яку вона посилається в обґрунтування заявлених вимог : не доведено факт батьківства відповідача щодо народженого позивачем сина [PERSON] , не доведено також, факту проживання цієї дитини із матір`ю, крім цього, сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, отже, не набули взаємних обов`язків подружжя по утриманню, визначених законодавством. Отже, виходячи із наведеного вище, вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] коштів на її утримання, є необґрунтованою та до задоволення не підлягає. Оскільки суд дійшов висновку щодо безпідставності заявлених [PERSON] вимог, судові витрати у даному випадку відносяться за рахунок держави. На підставі наведеного, ст.ст.84, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: dismissed