Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

Керівник Краматорської окружної прокуратури Глушко О.О. звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки з кадастровим номером 1422483900:44:000:0053 площею 5,0784 га із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миколайпільської сільської ради Краматорського району Донецької області. Прокурор зазначає, що відповідачка [PERSON] , будучи громадянкою російської федерації, успадкувала після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , земельну ділянку площею 5,0784 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. До закінчення річного строку після державної реєстрації права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення [PERSON] , як громадянка іншої держави, повинна була виконати вимоги законодавства щодо її відчуження, що відповідачкою в добровільному порядку вчинено не було. 01.04.2017 року [PERSON] передала земельну ділянку з кадастровим номером 1422483900:44:000:0053 у користування ПрАТ «АПК-Інвест» за договором оренди строком на 20 років, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, громадянка російської федерації [PERSON] , набувши 24.02.2017 року право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського (Краматорського) району Донецької області, протягом року не виконала покладений на неї діючим законодавством обов`язок - не відчужила земельну ділянку, зважаючи на що вищезазначена земельна ділянка сільськогосподарського призначення підлягає конфіскації у громадянки російської федерації [PERSON] у власність держави Україна. Керівник Краматорської окружної прокуратури Глушко О.О. просить: -конфіскувати на користь держави земельну ділянку сільськогосподарського призначення громадянки російської федерації [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), з кадастровим номером 1422483900:44:000:0053 площею 5,0784 га із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколайпільської сільської ради Краматорського району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1182351214224), відомості про яку зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 24.02.2017 року за № 19191809, шляхом припинення права власності та визнання права власності за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 серпня 2023 року частково задоволено заяву керівника Краматорської окружної прокуратури Глушка О.О. про забезпечення позову - накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером 1422483900:44:000:0053 площею 5,0784 га, яка знаходиться на території Миколайпільської сільської ради Краматорського району Донецької області, власником якої є громадянка Російської Федерації [PERSON] . Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2023 року відкрите провадження у цивільній справі № 233/4159/23 та призначено підготовче засідання. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2023 року підготовче провадження у цивільній справі № 233/4159/23 закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні прокурор Краматорської окружної прокуратури Синельник І.В., підтримала заявлені позовні вимоги, поилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Щодо доводів відповідачки [PERSON] стосовно зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Донецькій області здійснити продаж земельної ділянки з кадастровим номером 1422483900:44:000:0053 шляхом проведення відкритих торгів та перерахувати отримані від продажу грошові кошти на її рахунок зазначила, що такі вимоги є передчасними. Пояснила, що згідно ч.4 ст. 145 ЗК України вказана земельна ділянка, у випадку, якщо суд дійде висновку про її кофіскацію, дійсно підлягає продажу на земельних торгах, її ціна за вирахуванням витрат, пов`язаних з продажем, має бути виплачена колишньому власнику. Проте, процедура земельних торгів відбувається в позасудовий спосіб після ухвалення рішення про конфіскацію і станом на час розгляду справи відсутні підстави для зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Донецькій області до вчинення дій, про які відповідачка [PERSON] зазначає у відзиві. Представник Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Третьою особою - Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест» надані письмові пояснення (а.с.85-86) із змісту яких вбачається, що укладення між [PERSON] та ПрАТ «АПК-Інвест» 01 квітня 2017 року договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1422483900:44:000:0053 відбулось до закінчення однорічного терміну, передбаченого ч.4 ст.81 ЗК України для її відчуження відповідачкою, як іноземною громадянкою. Тобто, на момент укладення договору оренди [PERSON] мала законні права та достатній обсяг правоздатності для передачі у користування ПрАТ «АПК-Інвест» належної їй на праві власності земельної ділянки. Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (в тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачене договором оренди землі. Аналогічні за суттю та змістом положення закріплені в п.11.5 договору оренди землі від 01 квітня 2017 року, укладеного між [PERSON] та ПрАТ «АПК-Інвест». За наведених обставин ПрАТ «АПК-Інвест», як орендар, має право продовжувати користуватися спірною земельною ділянкою до закінчення строку дії договору оренди землі від 01 квітня 2017 року. Представник Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» адвокат Різниченко О.О. в судовому засіданні підтримала доводи, викладені в письмових поясненнях. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відзив на позовну заяву в якому просила відмовити в задоволенні позову прокурора, посилаючись на те, що з моменту отримання нею земельної ділянки у спадщину в Україні діяв мораторій на відчуження земельних ділянок, у зв`язку з чим вона, як громадянка рф не могла здійснити продаж, а тому фактично була позбавлена можливості законним шляхом виконати приписи правових актів та здійснити відчуження земельної ділянки в строк, передбачений законодавством. Просить ухвалити рішення щодо примусового відчуження земельної ділянки в порядку ч.4 ст.145 ЗК України та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області здійснити продаж земельної ділянки з кадастровим номером 1422483900:44:000:0053 площею 5,0784 га, яка знаходиться на території Миколайпільської сільської ради Краматорського району Донецької області шляхом проведення відкритих торгів з визначенням переважного права орендаря, отримані від продажу грошові кошти за мінусом витрат на проведення торгів перерахувати на розрахунковий рахунок [PERSON] [NUMBER] Краматорська філія АТ КБ «Приватбанк». Суд зауважує, що [PERSON] не скористалась своїм правом відповідно до п.3) ч.2 ст.49 ЦПК України подати зустрічний позов. З огляду на зміст відзиву на позовну заяву, Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області шляхом направлення листа 233/4159/23/17896/2023 від 24 листопада 2023 року було роз`яснено відповідачці право звернутись до суду з позовом в загальному порядку, у випадку, якщо вона вважає свої права порушеними. З`ясувавши позицію представників Краматорської окружної прокуратури Донецької області, позивача, відповідачки та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що громадянка РФ [PERSON] , [INFO] , документована посвідкою на постійне проживання серія [NUMBER] , виданою СГІРФО Дружківського МУ ГУМВС України в Донецькій області від 12.05.2010 року (а.с.29 на звороті- 30), що також підтверджується листом Головного управління ДМС у Донецькій області від 19.06.2023 року №1401.3.1.1-3176/14.2-23 (а.с.27 на звороті) на запит Краматорської окружної прокуратури від 15 червня 2023 року № 53/2-1963вих-23 (а.с.28). Як вбачається з посвідки на постійне проживання серія ДН № 633/05-37 від 12.05.2010 року, [PERSON] з 19 червня 2010 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.30). Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-33, виданого державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори 24 лютого 2017 року, спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її донька - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 1422483900:44:000:0053 площею 5,0784 га, яка знаходиться на території Миколайпільської сільської ради Краматорського району Донецької області (а.с.31). 24 лютого 2017 року в Державному реєстрі речових прав на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-33 від 24 лютого 2017 року зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 5,0784 га з кадастровим номером 1422483900:44:000:0053 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколайпільської сільської ради (а.с.9 на звороті-10). З витягу № НВ-9922626572023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок вбачається, що станом на 18 червня 2023 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 1422483900:44:000:0053 становить 145360,86 грн (а.с.29). 01 квітня 2017 року між ПрАТ «АПК-Інвест» та [PERSON] було укладено договір оренди землі, відповідно до п.п. 1.1, 2.1, 3.1 якого орендодавець [PERSON] передала ПрАТ «АПК-Інвест» у платне користування строком на 20 років земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 1422483900:44:000:0053 (рілля - 5,0784га), розташовану на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.32-34). З відомостей з Державного реєстру речових прав вбачається, що 23 серпня 2017 року право оренди земельної ділянки площею 5,0784га, кадастровий номер 1422483900:44:000:0053 на підставі договору оренди від 01 квітня 2017 року (орендодавець [PERSON] ), було зареєстровано за ПрАТ «АПК-Інвест» (а.с.9 на звороті - 10). Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області листом від 27 червня 2023 року № 10-5-0.62-1353/2-23 (а.с.26 на звороті-27) у відповідь на лист від 25 травня 2023 року № 53/2-1725вих-23 (а.с.34 на звороті-35) повідомило керівника Краматорської окружної прокуратури про те, що не зверталось до суду з позовом про конфіскацію земельної ділянки з кадастровим номером 1422483900:44:000:0053 та позбавлено такої можливості станом на час складання листа у зв`язку з обмеженим фінансуванням коштів на судові витрати. Листом від 27 липня 2023 року № 53-2545вих-23 керівник Краматорської окружної прокуратури Глушко О.О. повідомив Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області про намір Краматорської окружної прокуратури звернутись до суду із позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до [PERSON] про конфіскацію на користь держави земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 1422483900:44:000:0053 площею 5,0784 га, яка знаходиться на території Миколайпільської сільської ради Краматорського району Донецької області (а.с.25-26). Приписи ст.131-1 Конституції України, ст.56 ЦПК України, ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» наділяють прокурора повноваженнями на представництво в суді інтересів держави у виключних випадках, а саме: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу. Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області у відповідності до положень ст.145 ЗК України, ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель», «Положення про Головне управління Держгеокадастру в області» здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, наділене правом на подання такого роду позовів, проте, листом від 27 червня 2023 року № 10-5-0.62-1353/2-23 (а.с.26 на звороті-27) у відповідь на лист від 25 травня 2023 року № 53/2-1725вих-23 (а.с.34 на звороті-35) повідомило керівника Краматорської окружної прокуратури про те, що не зверталось до суду з позовом про конфіскацію земельної ділянки з кадастрвоим номером 1422483900:44:000:0053 та позбавлено такої можливості станом на час складання листа у зв`язку з обмеженим фінансуванням коштів на судові витрати. Отже, прокуратура, в особі керівника Краматорської окружної прокуратури Глушка О.О., реалізуючи покладені від імені держави повноваження щодо захисту інтересів держави, правомірно звернулася до суду із вказаним позовом. Судом встановлено, що станом станом на момент звернення з вказаним позовом до суду громадянка Російської Федерації [PERSON] є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, з кадастровим номером 1422483900:44:000:0053 площею 5,0784 га, яка знаходиться на території Миколайпільської сільської ради Краматорського району Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-33, виданого державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори 24 лютого 2017 року (а.с.31) та витягом з Державного реєстру речових прав (а.с.9 на звороті-10). Відповідачка, будучи іноземною громадянкою, 24 лютого 2017 року набула право власності на вказану вище земельну ділянку сільськогосподарського призначення та упродовж року не здійснила її відчуження, чим порушила вимоги діючого законодавства. Суд вважає за доцільне зауважити, що факт отримання [PERSON] посвідки на постійне проживання в Україні не впливає на вищевикладені висновки яких дійшов суд. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, зазначені положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону, нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.38 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно ч.1 ст.39 Закону України «Про міжнародне приватне право» виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Правовий статус та порядок використання, зокрема, земель сільськогосподарського призначення визначено Земельним кодексом України (далі по тексту - ЗК України). Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до ст. 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм ЗК України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Згідно ч. 3 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. За змістом ч. 4 ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до вимог п.п. «д, е» ч. 1 ст. 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: конфіскація за рішенням суду; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення прав на земельну ділянку у відповідності до п.п. «в» ч. 1 ст. 143 ЗК України здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі конфіскації. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 145 ЗК України (в редакції Закону № 552-IX від 31.03.2020 року, чинній на час звернення з позовом до суду) якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Частиною 4 ст. 145 ЗК України (в редакції Закону№ 552-IXвід 31.03.2020,чинній на час звернення з позовом до суду) передбачено, що конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1 Першого протоколу. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обгрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою. Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» - це наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Одним із елементів дотримання критерію пропорційності при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації. Чинним законодавством, зокрема, ч. 4 ст. 145 ЗК України передбачено порядок відшкодування колишньому власнику земельної ділянки її вартості, внаслідок конфіскації та відчуження її уповноваженим органом і доводи прокурора Синельник І.В. з цього приводу суд вважає слушними. Отже, в даному випадку наявна справедлива рівновага між державним (суспільним) інтересом та приватним інтересом власниці спірної земельної ділянки. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в межах заявлених позовних вимог - припинення права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області. Суд відхиляє доводи відповідачки [PERSON] щодо невиконання нею вимог ч.4 ст.81 ЗК України у зв`язку із мораторієм на відчуження земель сільськогосподарського призначення, зважаючи на те, що п. 15 Перехідних положень ЗК України щодо заборони купівлі-продажу або іншим способом відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, не поширюється на спірні правовідносини, оскільки норма ч. 4 ст. 81 ЗК України є імперативною, що зобов`язує іноземця здійснити відчуження земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь Донецької обласної прокуратури слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2684 гривні 00 копійок та заяви про забезпечення позову в розмірі 1342 гривні 00 копійок.

Outcome: approved