Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

06 квітня 2023 року представник позивача звернувся до суду в інтересах [PERSON] , в якому просить визначити позивачу додатковий строк - три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог, представник позивачка посилається на те, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , яка залишила на її ім`я заповіт, що посвідчений секретарем Зеленогайської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області 06 серпня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за №150. Після смерті бабусі залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з усіма господарськими будівлями та належною до нього земельною ділянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS] ). Разом зі спадкодавцем на момент її смерті разом ніхто не був зареєстрований. Протягом шести місяців з дня її смерті позивач до нотаріуса не звернулася. Зазначила, що строк був пропущений з поважних причин, пов`язаний з військовою агресією російської федерації проти України 24 лютого 2022 року, введенням в країні воєнного стану. Зазначені обставини стали об`єктивною перешкодою вчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини. При зверненні 21 березня 2023 року до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Воробйової Т.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено оскільки нею пропущений шестимісячний строк, встановлений законом для подання заяви про прийняття спадщини. В зв`язку з тим, що позивач вважає поважними причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, вона звернулася до суду з позовом та просить його задовольнити. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач Шевченківська сільська рада Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника сільської ради, заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження про що постановлена відповідна ухвала 11 квітня 2023 року. 20 червня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть від 30 березня 2022 року, серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис від 30 березня 2022 року №933, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 15). Після її смерті відкрилася спадщина. Ще за життя 06 серпня 2007 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Зеленогайської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за № 150, відповідно до змісту якого належний їй житловий будинок з усіма господарськими будівлями та належну до нього земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] заповіла онуці [PERSON] (а.с. 16). Крім цього, земельну ділянку площею 9,04 га, що належить спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №090479, виданого на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації від 23 червня 2003 року №288-р [PERSON] заповіла онуці [PERSON] . Вказаний житловий будинок належить спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02 квітня 1976 року за реєстровим №35 виконавчим комітетом Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 17-18). Позивач є онукою спадкодавця. Так, спадкодавець [PERSON] 20 квітня 1984 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 20 квітня 1984 року, серії [NUMBER] (а.с. 14). Звернувшись до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Воробйової Т.А. з заявою про прийняття спадщини позивачу було відмовлено, оскільки вона на час відкриття спадщини не була зареєстрована разом зі спадкодавцем, пропустила строк для звернення з заявою. Рекомендовано для вирішення цього питання звернутися до суду (а.с. 10). З огляду на письмові пояснення [PERSON] остання є рідною сестрою позивача та онукою спадкодавця. Бабуся [PERSON] ще за життя склала заповіт, яким розпорядилася належним їй майном на її користь та позивача. Зазначила, що не заперечує проти того, щоб [PERSON] був продовжений строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Посилаючись на повномасштабне вторгнення країни-агресора на територію України, вважає, що нею та позивачем був пропущений строк для звернення з заявою з поважних причин. Зазначила, що рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 серпня 2023 року її позов задоволено та визначено їй додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом. Інші спадкоємці першої черги, а також ті, що мають право на обов`язкову частку відсутні. Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Воробйової Т.А. від 27 квітня 2023 року №69/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27 квітня 2023 року №72279182 спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заводилася (а.с. 32,33). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до\~статті 1221\~ЦК України\~місцем відкриття\~спадщини є\~останнє місце\~проживання спадкодавця. Якщо\~місце проживання\~спадкодавця невідоме,\~місцем відкриття\~спадщини є\~місцезнаходження нерухомого\~майна або\~основної його\~частини,\~а за\~відсутності нерухомого\~майна -\~місцезнаходження основної\~частини рухомого\~майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Згідно зі статтею 1223 право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На заповіт, як односторонній правочин розповсюджуються загальні норми цивільного законодавства стосовно підстав та наслідків визнання недійсності правочинів. Згідно зі статтею 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як зазначено в частині 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто смерті спадкодавця. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може продовжити строк на подачу заяви про прийняття спадщини, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Як зазначено, у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/14 висловив свою позицію, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як на доказ поважності причини пропуску строку представник позивача посилається на перебування позивача в [ADDRESS] як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 18 квітня 2022 року № 4821-7000785336 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 10), а також в період з 15 листопада 2022 року по 12 січня 2023 року за межами України, відповідно до відомостей у Паспорті громадянина України для виїзду за кордон від. 01 листопада 2021 року №4826 (а.с. 11-12). Крім цього, представник позивача в позові послалася на Постановою КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» зі змінами, якою установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. В свою чергу, з вказаним посиланням суд не погоджується, оскільки з огляду на висновок Верховного Суду від 25 січня 2023 року постанова у справі №676/47/21 (провадження №61-8014св22), пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Факт проживання позивача за межами України сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереробних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебування позивача поза межами України не позбавляло її можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою. Крім того, вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, на дипломатичні представництва України. На консульські установи України серед іншого також покладений обов`язок видавати свідоцтва про право на спадщину. Доказів неможливості з`явитися до консульської установи або до дипломатичного представництва України за кордоном позивач не надав. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №589/1863/13-ц . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надані докази наявності об`єктивних, непереборних обставин, що перешкодили її вчасному зверненні із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Разом з тим пунктом 1 частини 1 статті 49 ЦПК України передбачено право відповідача на визнання позову (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Як зазначено в частині й статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач Шевченківська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області направила до суду заяву в якій позовні вимоги визнала. Крім цього, [PERSON] , як спадкоємець за заповітом також не заперечує щодо визначення позивачу додаткового строку для звернення з заявою до нотаріуса. Враховуючи, що відповідач Шевченківська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області направила до суду заяву в якій позовні вимоги визнала, та це визнання не суперечить закону, так як визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини врегульовано частиною 3 статті 1272 ЦК України; визнання відповідачем позову не порушує прав інших осіб, оскільки [PERSON] , яка має намір прийняти спадщину не заперечує проти задоволення вимог; наявний заповіт, складений на ім`я позивача та [PERSON] ; спадкоємці, що мають право на обов`язкову частку спадкового майна, відсутні, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved