Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Територіальної громади м. Львова в особі Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про встановлення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 08.08.2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Чопорова Наталія Петрівна звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до Територіальної громади м. Львова в особі Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про встановлення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини. Позовну заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла його-мама [PERSON] [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . Вказана квартира належала матері позивача на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, яке було видано виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів 27 травня 1997 року. Крім позивача інших спадкоємців спадкоємців майна [PERSON] немає . Позивач спадщину не прийняв , оскільки разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини не проживав, заяву у передбачений законодавством шестимісячний строк до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подав, як це передбачено ст..ст.1268-1270 ЦК України. 14 липня 2023 року позивач склав Довіреність ,якою вповноважив свою дружину [PERSON] бути його представником з питань прийняття ним спадщини,яка приїхала у Львів та звернулась 4 серпня 2023 року до приватного нотаріуса Петельки І.В. із заявою про прийняття спадщини від імені позивача та отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії про реєстрацію спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину , у якій зазначається, що, оскільки позивач не подав своєчасно заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори та враховуючи ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, позивач вважається таким, що пропустив строк для прийняття спадщини, який сплив 30 липня 2023 року. Нотаріусом позивачу рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. До нотаріальної контори позивач вчасно не звернувся,пропустив строк звернення на 3 дні, оскільки дружина,що була уповноважена позивачем вчинити дії по прийняттю спадщини, через черги на кордоні вчасно до закінчення шестимісячного терміну не встигла приїхати до України, запізнившись на 3 дні. До цього часу позивач не подав заяву ,оскільки знав,що в нього є час до 30 листопада 2023 року відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 " Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану"та Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022, якою були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Втім, зміни, що почали діяти з 06.03.2022, додали до цього строку ще 4 місяці. Проте, 19 черавня 2023 року набрав чинності підпункт 2 пункту 3 Постанови КМУ від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів щодо державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану»,тим самим було виключено п.3 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Тому ,щоб встигнути подати заяву до 30 липня 2023 року вповноважив свою дружину подати відповідну заяву,оскільки особисто приїхати не мав можливості у зв`язку з влаштуванням на роботу 1 червня 2023 року, тому відпустка йому ще не належала. Окрім цього, документів таких як оригінал свідоцтва про народження , свідоцтва про смерть «на руках » не мав. Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин. Просить позовні вимоги задовольнити. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: позивач [PERSON] на адресу суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. представник позивача [PERSON] - адвокат Чопорова Наталія Петрівна на адресу суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Процесуальні дії у справі: Ухвалою Шевченківського районного\~суду\~м.\~Львова\~\~від 14.08.2023\~року\~\~відкрито провадження\~у\~справі\~та призначено\~підготовче\~засідання\~ (а.с.24-25). Ухвалою Шевченківського районного\~суду\~м.\~Львова\~\~від 09.11.2023\~року\~\~закрито підготовче\~провадження\~ та\~призначено\~справу до\~судового розгляду\~по суті (а.с.53-54). В судове засідання призначене на 04.12.2023 року: позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. представник позивача [PERSON] - адвокат Чопорова Наталія Петрівна не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка про повідомлення осіб у справі про дату, час та місце судового засідання. На адресу суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, щодо заочного рішення не заперечує. представник відповідача Територіальної громади м. Львова в особі Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що: Як вбачається зі Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 27 травня 1997 року № 52763, яке видане Виконавчим комітетом Львівської міської Ради народних депутатів, квартира що знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності [PERSON] , загальна площа квартири становить 33.9 кв.м. Як вбачається з Постанови приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Петельки Ігора Васильовича про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 4 серпня 2023 року, оскільки [PERSON] пропустив строк на прийняття спадщини, тому зареєструвати спадкову справу та видати свідоцтво про право на спадщину видається неможливим, суд дійшов висновку, що, оскільки спадкова справа не заводилась, то інших спадкоємців, які б звертались із заявою про відкриття спадщини немає. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті , встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів та передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 3 ст.2 68 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1272 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що на момент відкриття спадщини позивач разом із спадкодавцем не проживав, а, тому, не може вважатися таким, що прийняв спадщину. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Оскільки позивач у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подав, він у силу приписів вказаного положення ч.1 ст.1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв її. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із абзацу 6 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.28.02.2022 року № 164. Окрім того, Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.Втім, зміни, що почали діяти з 06.03.2022, додали до цього строку ще 4 місяці. Обрахунок строку для кожної конкретної відкритої справи до воєнного стану виглядатиме таким чином якщо до 06.03.2022 року шестимісячний строк спадкування не сплинув, то він автоматично подовжується ще на 4 місяці і в сумі становить 10 місяців, а якщо сплинув під час воєнного стану, але до 06.03.2022 року, то діє стара норма, за якою строк прийняття спадщини або відмови від неї не подовжується та становить 6 місяців; Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання положень закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19), від 21 квітня 2022 року у справі № 296/12109/18. Фактично, пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку (висновок Верховного Суду у постанові від 01 червня 2022 року у справі № 148/1805/20). Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема такі: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20). Необхідно наголосити, що в залежності від конкретних обставин справи суди можуть визнавати ті чи інші причини пропуску строку як поважними, так і такими, що не перешкоджали особі звернутися із відповідною заявою в межах визначеного законом строку. Визначальним у такому випадку є саме критерій наявності об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для спадкоємця. Отже, практика суду касаційної інстанції у цій категорії справ є сталою та незмінною. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Відповідно до викладеного в постанові Верховного Суду від 11.06.2018 року у справі № 479/713/17 правового висновку, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Проте такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, які, на думку Верховного Суду, не можуть бути визнані судом поважними, - при розгляді даної справи, такі причини судом не встановлені. Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд виходить з того, що через ситуацію, яка була наявна у позивача, зокрема те, що позивач розраховував ,враховуючи постанову КМУ №164 від 28 лютого 2022 року на додаткових 4 місяці продовження строку на прийняття спадщини, через влаштування на роботу не міг приїхати до України, для чого доручив своїй дружині вчинити від його імені дії по прийняттю спадщини,яка також є працюючою за кордоном , проте їй належить відпустка, тому вона і приїхала до України, на кілька днів після закінчення 6-ти місячного терміну на подачу заяви про прийняття спадщини,усі правовстановлюючі документи на квартиру, докази, що позивач син спадкодавця, оригінал свідоцтва про народження знаходились у м. Львів , тому позивач не мав змоги раніше звернутися до і закордонних установ із заявою про прийняття спадщини .Суд вважає вказані позивачем причини пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі підстави вважати поважною причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини і вважає за необхідне встановити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст.\~263\~ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені представником позивача у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами та сумніву у суду не викликають. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Відповідно до вимог ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved