Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

03.08.2023 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт спільного проживання з [PERSON] на день відкриття спадщини, тобто на [INFO] за адресою: [ADDRESS] , визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , на день смерті спадкодавця залишилось майно, яке складається з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач на момент відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем, але був зареєстрований за іншою адресою. Померла залишила заповіт на ім`я позивача. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини і неможливістю встановити факт сумісного проживання з померлим. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, якою просить справу розглянути за її відсутністю, прийняття рішення залишає на розсуд суду. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що [PERSON] проживав разом зі своєю бабусею [PERSON] \~приблизно з\~лютого 2022\~року до\~смерті останньої,\~тобтодо [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Вислухавши представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 08.10.1992 року Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.10.2001 року державним нотаріусом Ізмаїльської нотаріальної контори Богдан О.М., що також підтверджено довідкою № 536 від 28.04.2023 року та відповіддю на запит № 686 від 02.10.2023 року, наданими КП «Ізмаїльське МБТІ». Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.10.2022 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 09.10.2001 року державним нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі за № 2-8794, [PERSON] заповіла квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , онуку [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72242755 від 25.04.2023 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В., заповіт [PERSON] від 09.10.2001 року, зареєстрований за № 2-8794 не змінювався та не скасовувався. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, особи, яка мають право на обов`язкову частку, відсутні. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтвердив у судовому засіданні свідок [PERSON] , таким чином , вважаються таким, який прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини і неможливістю встановити факт сумісного проживання з померлим. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved