Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги наступним. 07 березня 1992 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, від якого у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Спільне життя між подружжями не склалось, сімейні стосунки як подружжя погіршились, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Оскільки, шлюб носить формальний характер та його збереження не відповідає інтересам сторін, позивач просить суд розірвати шлюб укладений з [PERSON] . Провадження у справі відкрито 08.05.2023, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 09.06.2023 р. на підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва № 01-08-379 здійснено повторний автоматизований розподіл справи. Позивач в судове засідання не з`явилась, просила суд розглянути справу за її відсутності Відповідач також не з`явився в судове засідання, через канцелярію суду надав заяву де зазначив, що проти розірвання шлюбу заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 07 березня 1992 року відділом РАЦС Шевченківського РИК м. Києва зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №233, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, копія якого долучена до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу позивач отримала прізвище - « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] . Позивач вказує, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились та спільне господарство не ведеться. Примирення між позивачем та відповідачем не є можливим. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про спільне проживання сторін, ведення спільного господарства. Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача та відповідача в ході розгляду справи отримано не було. Також не було отримано доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідачем не було надано доказів на спростування обставин, викладених [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За встановлених обставин, приймаючи до уваги те, що відсутні підстави вважати, що з дня подання позову позивач змінила думку про неможливість збереження шлюбу, з огляду на те, що від неї не надходила заява про залишення позову без розгляду або закриття провадження у справі, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, у тексті позову [PERSON] вказала, що після розірваня шлюбу бажає і надалі іменуватися прізвищем " [PERSON] ". Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved