Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] , заінтересована особа Вараська міська рада Рівненської області про встановлення факту проживання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявниця [PERSON] , є особою, яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідчення. Згідно довідки виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради Волинської області заявниця була зареєстрована та проживала у селі Боровне з дня народження по [INFO] . Однак, згідно штампу у паспорті на ст.11 місце проживання заявниці зареєстровано у м.Кузнецовськ (на даний час - Вараш) лише з 03.11.1989 року. Фактично у м.Кузнецовськ [PERSON] , проживала з часу влаштування на роботу, а саме з 03.05.1989 року, коли її було переведено на постійне місце роботи і на повну ставку. А так ще доїжджала до роботи від батьків. Наразі, [PERSON] , вже більше п`яти років проживає у с.Стара Рафалівка Вараського район Рівненської області. А саме після звільнення з роботи в березні 2018 року (запис №37 у моїй трудовій книжці) вона з чоловіком проживають в садовому будинку, однак не мали змоги там зареєструвати своє місце проживання, оскільки для цього необхідно перевести садовий будинок у житловий. Однак на даний час коли виникла необхідність в оформлені різного роду документів для отримання різних компенсацій та пільг і виявилося, що заявниці не враховується документальне підтвердження проживання у населених пунктах, які віднесені до зони гарантованого добровільного відселення. Заявниці необхідно встановити факт проживання для підтвердження дійсного періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, отримання пільг, що з цього випливають передбачених ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв`язку з чим заявниця була змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання. Ухвалою суду від 12 жовтня 2023 року було відкрито провадження по даній справі. Заявниця [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник зацікавленої особи Вараської міської ради Рівненської області, в судове засідання не з`явився, однак надали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у відсутності їх представника на підставі наявних матеріалів справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Частиною 1 ст.\~316\~ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в с.Боровне, Камінь-Каширського району Волинської області згідно паспорта серії [NUMBER] . Згідно довідки № 1740 від 27.12.2022 року, яка видана виконавчим комітетом Камінь-Каширської міської ради Волинської області вбачається, що [PERSON] , проживала та була зареєстрована з дня народження по [INFO] в с.Боровне, Камінь-Каширського району Волинської області, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Однак, згідно штампу у паспорті серії [NUMBER] на ст.11 місце проживання [PERSON] , зареєстровано у м.Кузнецовськ (на даний час - Вараш) лише з 03.11.1989 року. Також судом встановлено, що фактично у м.Кузнецовськ [PERSON] , проживала з часу влаштування на роботу, а саме з 03.05.1989 року, коли її було переведено на постійне місце роботи і на повну ставку, що підтверджується записами 3,4 у трудовій книжці серія [NUMBER] . Також матеріалами справи встановлено, що на даний час [PERSON] , вже більше п`яти років проживає у с.Стара Рафалівка Вараського район Рівненської області. А саме після звільнення з роботи в березні 2018 року, що підтверджується записом №37 у трудовій книжці серія [NUMBER] , вона з чоловіком проживають в садовому будинку, однак не мали змоги там зареєструвати своє місце проживання, оскільки для цього необхідно перевести садовий будинок у житловий. Факт належності будинку \~ \~ \~ \~чоловіку заявниці підтверджується свідоцтвом про укладення \~ \~ \~ \~шлюбу серія [NUMBER] , інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №52383876 від 01.02.2016 року, технічним паспортом на садовий будинок, рішенням про присвоєння поштової адреси від 26.05.2015 року. Також матеріалами справи встановлено, що заявниця [PERSON] , є потерпілою особою від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, що підтверджується копією посвідченням серії [NUMBER] , яке видане Рівненською облдержадміністрацією, а це в свою чергу також підтверджує факт проживання [PERSON] , в зоні гарантованого добровільного відселення. Отже з досліджених в судовому засіданні доказів в своїй сукупності вбачається, що [PERSON] , хоч не була зареєстрована у с.Боровне, Камінь-Каширського району Волинської області та с. Стара Рафалівка, Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, однак фактично проживала в даних населених пунктах в спірні періоди. У відповідності до Постанови КМ Української РСР №106 від 23.07.1991 року с.Боровне, Камінь-Каширського району Волинської області та с. Стара Рафалівка, Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. У\~статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце\~\~проживання -\~\~житло,\~\~розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні\~\~установи, заклади\~\~соціального обслуговування\~\~та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно\~статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце проживання особи з місцем реєстрації даної особи, а ототожнює його з місцем проживання особи, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. А тому, суд, рахує, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання заявниці [PERSON] , в с.Боровне, Камінь-Каширського району Волинської області та с. Стара Рафалівка, Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області в спірні періоди. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася заявниця як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про встановлення факту проживання породжує юридичні наслідки для заявниці, оскільки надає право для оформлення різного роду компенсацій та пільг. Тому,\~суд вважає, що встановлення юридичного факту, про який просить заявниця, знайшов повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву,\~заява\~про встановлення факту проживання є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved