Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , 2009 року народження з частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на 1/6 частину усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 2007 року по 2013 рік. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31.01.2014 з позивача на користь відповідача, на утримання сина [PERSON] , 2009 року народження стягнуто аліменти в розмірі частини його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.01.2014 року і до повноліття дитини. Позивач зазначає, що його сімейний та матеріальний стан змінилися, так як з 18.09.2015 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Також, на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.01.2023 з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , 2016 року народження в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.09.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Після стягнення судом аліментів ще на утримання однієї дитини, фінансовий стан позивача змінився на гірше. Утримувані з нього аліменти стали становити більш як 40% від його доходу. Таким чином, у позивача залишається менше як 10 000,00 гривень заробітної плати, якої не достатньо для оплати житла, харчування, одягу. Крім цього, позивач утримує батьків, яким за станом здоров`я постійно потрібна медикаментозна підтримка організму, у зв`язку із чим їм постійно потрібно купувати ліки. Тому вважає, що оскільки на теперішній час він сплачує аліменти на утримання ще однієї дитини, тобто змінився його матеріальний та сімейний стан, тому відповідно до ст. 192 СК України наявні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав, суду пояснив, що метою цього позову є створення двом дітям однакового матеріального забезпечення, рівних умов, а також у зв`язку зі зміною матеріального і сімейного стану. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначила, що коштів які сплачує позивач на утримання спільного сина не вистачає, а тому позов не визнає. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Ст.11\~ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.07.2007 року, який рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2013 року розірвано /а.с.24/. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.22/. З позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31.01.2014 стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4\~частини його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.01.2014 року і до повноліття дитини, що підтверджується копією Постанови про відкриття виконавчого провадження №42447954 /а.с.8,24/. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно положень статей 141, 180-182, 199 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Ст.\~192\~СК України вказано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст. ст. 181,192\~СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося\~матеріальне становище,\~сімейний стан\~та стан\~здоров`я\~сторін,\~і що\~ця зміна\~впливає на\~змогу сплачувати\~аліменти у\~вже визначеному\~розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його\~матеріальне становище,\~сімейний стан\~чи стан\~його здоров`я\~або ж\~покращилося матеріальне\~становище,\~сімейний стан\~чи стан\~здоров`я\~одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Позивач у своїй позовній заяві просить про зменшення розміру стягнутих аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину посилаючись на те, що з 18.09.2015 року по 2023 рік він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від вказаного шлюбу мають дочку [PERSON] , 2016 року народження та на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.01.2023 року з позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2016 року народження в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.09.2022 і до досягнення дитиною повноліття /а.с.13,14,16-17/. Окрім того, позивач [PERSON] у позовній заяві вказує на те, що відрахування із його заробітної плати на даний час складають понад 40% від його доходу. Таким чином, у позивача залишається менше як 10 000,00 гривень заробітної плати, якої не достатньо для оплати житла, харчування, одягу. Крім цього, позивач утримує батьків, яким за станом здоров`я постійно потрібна медикаментозна підтримка організму, у зв`язку із чим їм постійно потрібно купувати ліки. Однак, жодних документальних підтверджень, що матеріальний стан позивача суттєво погіршився після ухвалення рішення від 24.01.2023, що впливає на спроможність сплачувати аліменти, позивач до суду не надав. Відсутні також відомості і про зміну сімейного стану, оскільки матеріали справи не містять доказів розірвання шлюбу з другою дружиною та документальне підтвердження про наявність батьків, які знаходяться на утриманні позивача. Частиною 3\~ст.\~70\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження»,\~на яку\~посилається позивач,\~передбачено,\~що загальний\~розмір усіх\~відрахувань під\~час кожної\~виплати заробітної\~плати та\~інших доходів\~боржника не\~може перевищувати\~50\~відсотків заробітної\~плати,\~що має\~бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. В рішенні Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.01.2023 у справі щодо стягнення з позивача аліментів на утримання дитини [PERSON] , 2016 року народження на користь [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку вказано, що причинами звернення до суду позивачки стало те, що [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. При цьому, доказів, що на його утриманні також знаходяться батьки, суду не надано. Отже, на думку суду, позивач має фінансову можливість утримувати двох дітей, зокрема сплачувати аліменти в розмірі частини та в розмірі 1/6 частини від доходів, а розмір відрахувань з його заробітку не перевищуватиме 50%. Таким чином, позивачем не доведено змін його матеріального становища, та інші обставини, які б впливали на його змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, розмір вже стягнутих аліментів, навіть при наявності ще однієї дитини, не є завищеним, обставини, на які посилається позивач у поданій заяві, не є підставами для зменшення визначеного судом розміру аліментів. Відповідно до п.п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На думку суду, обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача іншої дитини, яку він утримує, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру. Суд вважає, що розмір стягуваних аліментів не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормам діючого Сімейного кодексу України. Крім того, батьки не мають компенсовувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Інших доводів та доказів на підтвердження позиції позивача, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було. Отже, за результатами судового розгляду справи, судом не встановлено обставин і сукупності належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав щодо неможливості позивача сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі частини з усіх видів заробітку. На підставі ст.\~141\~ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed