Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

29.08.2023 [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , яким просив зобов`язати відповідача не чинити йому перешкоди у спілкуванні з неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] . Встановити йому такі способи у участі у вихованні сина: визначити перебування сина у другу та четверту неділю місяця в вихідні дні з 08:00 год. суботи до 19:00 год. неділі, канікулярні та святкові дні у батька; надати йому можливість забирати сина з дому або школи в дні побачень особисто; надати йому можливість необмежено спілкуватись з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не перебачать безпосереднього фізичного спілкування батька з сином. В обґрунтування позову зазначив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2012 року до 03 вересня 2018 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, він не може досягнути з позивачкою компромісу щодо порядку та способів його участі у вихованні дитини. Вважає, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Наведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 05.10.2023 справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі. Залучено до участі у справі в якості третьої особи Орган опіки та піклування Миколаївської міської ради. Ухвалою суду від 02.11.2023 закрито підготовче судове засідання у справі. 15.11.2023 до суду надійшов висновок органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради. В призначене судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка в призначене судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлені позовні вимоги, визнала. Просила визначити участь батька у вихованні сина відповідно до рішення ВК ММР №997 від 11.10.2023. Представник третьої особи в призначене судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3\~ст. 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно зі\~ст. 5 ЦПК України\~суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00041038770 від 18 серпня 2023, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.11.2012 по 03.09.2018. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками [PERSON] (повторне Свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Неповнолітній син проживає разом з матір`ю [PERSON] . Службою у справах дітей перевірено дитину за місцем проживання та встановлено, що [PERSON] проживає у належних матеріально-побутових умовах, забезпечений одягом, продуктами харчування (висновок органу опіки та піклування від 14.11.2023). Між сторонами наявний спір щодо порядку і способу участі батька у вихованні дитини. Батько [PERSON] мешкає в орендованій квартирі по [ADDRESS] . Службою у справах дітей Одеської міської ради перевірено умови проживання батька та встановлено, що вони відповідають санітарним нормам. Позивач проходить служу в Національній поліції України, за місцем роботи характеризуються позитивно (Довідка №1445851-2023 від 09.08.2023, довідка від 09.06.2022 №5138-5001734318, висновок органу опіки та піклування від 14.11.2023, службова характеристика віл 22.08.2023). Відповідно до Довідки про доходи від 28.08.2023 №675 виданої ГУНП в Одеській області, батько спроможний виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею, сплачує на утримання сина аліменти. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою\~статті 7 СК України\~сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За\~статтею 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до частин першої-третьої\~статті 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі\~статтею 158 СК України\~за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Частинами першою та другою\~статті 159 СК України\~передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема,\~стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Згідно з частинами четвертою та п`ятою\~статті 19 СК України\~при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Рішенням ВК ММР №997 від 11.10.2023 та Висновком органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною від 14.11.2023 визначено участь батька [PERSON] у вихованні дитини, [PERSON] , надавши йому можливість безперешкодного спілкування з дитиною другого та четвертого тижня місяця з п`ятниці 19:00 до неділі 19:00, у канікулярні, світкові дні, за домовленістю між батьками та бажанням дитини. Надано батькам право змінювати порядок побачень з дитиною за їх взаємною згодою. Зважаючи на наведене, органом опіки та піклування виконано вимоги частин четвертої та п`ятої\~статті 19 СК України\~щодо участі у вирішенні спору про участь батьків у вихованні дитини. Визначаючи способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, необхідно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати, у першу чергу, інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану. Доказів наявності між батьком та дітьми стійких психоемоційних перешкод у спілкуванні суду не надано. Враховуючи постійне проживання дітей разом із матір`ю, тісний психоемоційний зв`язок саме з нею, обумовлення побачень батька з дітьми виключно бажанням дітей призведе до унеможливлення реалізації батьком своїх прав на участь у вихованні та побаченні з дитиною. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у\~статті 129 Конституції України. В усіх діях стосовно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3 Конвенції про права дитини). Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частин першої та другої\~статті 171 СК України\~дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Як встановлено судом, хоча між сторонами існує спір щодо участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, вимоги позивача про те, що він бажає спілкуватися з дітьми, брати участь у їх вихованні, є достатньо зваженими. Таким чином, виходячи із засад справедливості,добросовісності та розумності (ч.9ст.7СК України), суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved