Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

09 жовтня 2023 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 04 вересня 2009 року Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області. Від шлюбу спільних дітей не мають. Подружнє життя не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні характери та відсутність довіри, часті конфлікти. З 2018 року ведення між ними спільного господарства припинено, проживають окремо. Подружні відносини між ними припинені, стосунки відновлювати не бажають. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. В позовній заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Також просила стягнути на свою користь з відповідача судовий збір, який вона сплатила в розмірі 1073, 60 гривень, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином 21 листопада 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання судової повістки №0600061004979. 30 листопада 2023 року [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 04 вересня 2009 року Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 02 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу спільних дітей не мають.. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні характери та відсутність довіри, часті конфлікти. З 2018 року ведення між ними спільного господарства припинено, проживають окремо. Подружні відносини між ними припинені, стосунки відновлювати не бажають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. Судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна, оскільки сторонами таких вимог не заявлялось. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, відповідач не виявила бажання змінити прізвище після розірвання шлюбу, то суд вважає за необхідне залишити після розірвання шлюбу її прізвище без змін. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач в позовній заяві просила стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1073,60 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved