Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 гривень, щомісячно, до повноліття дитини. Крім цього просить стягнути аліменти на її утримання, до досягнення дитиною трьох років, у розмірі 2589 грн. щомісячно. Позов обґрунтовано тим, що 23.03.2021 року [PERSON] уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 67. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю. Відповідно до медичного висновку № 30/3 про дитину з інвалідністю віком до 18 років від 16 лютого 2022 року, [PERSON] є дитиною інвалідом. Позивачка у судовому засіданні підтримала вимоги викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити її у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти вимог позовної заяви заперечував, надавши суду довідку з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 01.11.2023 року, пояснивши що постійного доходу наразі він не має, а тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 4000,00 гривень щомісяця, а також на утримання дружини у розмірі 2589,00 гривень. Не заперечував сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від його доходу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~11\~ЗУ "Про\~охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 3 ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Судом встановлено, що 23.03.2021 року [PERSON] уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 67 (а.с.7). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.09.2021 року, батьком [PERSON] є відповідач по справі [PERSON] (а.с.8). Відповідно до медичного висновку № 30/3 про дитину з інвалідністю віком до 18 років від 16 лютого 2022 року, [PERSON] є дитиною інвалідом та проживає разом з матір`ю позивачкою по справі, що не спростовано сторонами по справі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї. Тлумачення положень СК України свідчить про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано. Доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину відповідачем суду не надано. При цьому сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (частина 1статті 192 СК України). Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї відповідачем суду не надано, доказів, які свідчать про наявність у нього захворювань та потреби в лікуванні суду також не надано. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання дитиною сторін коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мала б тоді, коли б утримувалися обома батьками. Відповідачем не було надано належних доказів того, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки, а тому суд вважає, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках, а тому відповідач повинен також брати участь в утриманні дитини. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та 2589 гривень на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років. При цьому в обґрунтування розміру стягуваних аліментів не надала жодного належного та допустимого доказу. Таким чином, враховуючи те що позивачем не надано доказів, які б підтвердили спроможність позивача сплачувати аліменти саме в розмірі 4000,00 грн., також враховуючи рівний обов`язок батьків, щодо утримання дитини, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.06.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно\~ст.75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. В зв`язку з народженням дитини та перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, [PERSON] не працює. Згідно\~статті 84 СК України\~«Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Стаття 191\~Сімейного кодексу\~України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки не звільняє відповідача від обов`язку надавати матеріальну допомогу дружині. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Згідно п. 1 ч. 1ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує, що відповідач інших осіб на утриманні не має та виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку), щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір за. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial