Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

04.09.2023 року з Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за заявою [PERSON] , заінтересована особа - Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Заявниця заявлені вимоги мотивує тим, що 27.09.1997 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . 14.09.2021 року шлюб між ними розірвано. Однак, через місяць після розірвання шлюбу, вона почала знову проживати з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу у спільному будинку. [INFO] [PERSON] загинув під час захисту Батьківщини від збройної агресії російської федерації. За час спільного проживання вони вважали себе чоловіком і дружиною, мали взаємні права та обов`язки, виховували спільних дітей, вели спільне господарство та побут, проте вдруге не зареєстрували шлюб. Після смерті [PERSON] вона звернулася до Вознесенського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо можливої виплати одноразової грошової допомоги, між тим їй було відмовлено у вказаній виплаті за відсутністю документів, які підтверджують, що вона була членом сім`ї загиблого [PERSON] . Посилаючись на викладене, просила суд встановити факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу - її з [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] . 09.08.2023 року ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, передано на розгляд до Єланецького районного суду Миколаївської області. Ухвалою судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 07.09.2023 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити їх повністю, посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про слухання справи в його відсутність. Просив закрити провадження у справі, оскільки спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства. Вислухавши заявницю, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає повному задоволенню, при цьому суд виходить із слідуючого. Відповідно до приписів статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні заявниця [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з заявницею з 1997 року до моменту мобілізації 27 лютого 2022 року проживав [PERSON] (а.с. 15). 27.09.1997 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Возсіятській сільській раді Єланецького району Миколаївської області, актовий запис № 8, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 13). Під час проживання у шлюбі у заявниці з [PERSON] народилося двоє дітей - донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 25-27, 29). 14.09.2021 року шлюб між ними розірвано (а.с. 18). [INFO] [PERSON] загинув (а.с. 17). Відповідно до витягу з протоколу № 1490 засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 20.08.2022 року встановлено, що 23.05.2022 року [PERSON] отримав вибухову травму, яка призвела до смерті під час захисту Батьківщини від збройної агресії російської федерації (а.с. 21). Як слідує з матеріалів справи [PERSON] провела поховання чоловіка - [PERSON] [INFO] в с. Возсіятське Вознесенського району Миколаївської області. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] з 1997 року до моменту мобілізації 27 лютого 2022 року проживала разом з [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Факт того, що заявниця дійсно проживала в разом з [PERSON] підтверджується довідкою виданою Возсіятським старостинським округом № 1 Єланецької селищної ради Миколаївської області за № 450/06-29 від 26.07.2023 року з якої вбачається, що заявниця [PERSON] є цивільною дружиною померлого [PERSON] , з яким на протязі 25 років вела спільне господарство та побут, виховували спільних дітей та станом на момент смерті постійно проживала та була зареєстрована разом із ним (а.с. 15). В судовому засіданні заявницею та свідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] доведено ту обставину, що характер взаємовідносин між [PERSON] та померлим [PERSON] , спосіб організації життєдіяльності та наявність родинного зв`язку свідчать, що останні проживали однією сім`єю до дня смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] заявниця звернулася з заявою до Вознесенського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо можливої виплати одноразової грошової допомоги. У липні 2023 року [PERSON] отримала лист від 28.06.2023 року від вищевказаної установи, яким їй відмовлено в отриманні одноразової грошової допомоги, оскільки заявницею не було надано рішення про встановлення юридичного факту проживання із [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу - [PERSON] , [INFO] , із [PERSON] , який загинув [INFO] . З урахуванням наведеного, після повного з`ясування обставин справи та доказів, наданих суду, а також враховуючи, що встановлення даного факту для заявниці пов`язано з реалізацією її прав та законних інтересів, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити. Що стосується доводів Міністерства оборони України, в яких вони просили закрити провадження у справі, посилаючись на практику Верховного Суду, а також на те, що вказана заява не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, оскільки спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за особою певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаний з будь-якими цивільними правами та обов`язками особи, їх виникненням, існуванням та припиненням, а за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства, суд не приймає до уваги. Згідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. За змістом ч.2 ст.4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду. Як вбачається зі змісту заявлених вимог, заявниця просить встановити юридичний факт проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини. Проте, до юрисдикції адміністративних судів не віднесено розгляд справ щодо встановлення юридичних фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, вирішуються згідно розділу IV Цивільного процесуального кодексу України. Статтею 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 цієї статті Кодексу, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Отже, вимога заявниці про встановлення факту проживання однією сім`єю є справою про встановлення факту і підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. На підставі викладеного,

Outcome: approved