Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

У квітні 2023 року адвокат Трофименко Марина Володимирівна, яка діє в інтересах позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, третя особа: приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ткаченко Лоліта Борисівна. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] 26.08.2011 року на користь батька позивача [PERSON] , [INFO] , склала заповіт, за яким заповіла останньому належну їй квартиру за адресою: [ADDRESS] , кв. [INFO] помер батька позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на квартиру за зазначеною адресою. При зверненні до нотаріуса, позивач дізнався про наявність іншого заповіту. Так, 30.01.2020 року [PERSON] заповіла майно на ім`я своєї онуки відповідача [PERSON] . Оскільки [PERSON] на момент смерті була особою похилого віку та за станом здоров`я могла не в повній мірі усвідомлювати значення свої дій, у позивача виникли сумніви щодо дійсності складеного 30.01.2020 року заповіту. Окрім того, позивач має переконання, що складення його бабусею [PERSON] заповіту на користь відповідача було наслідком тиску та впливу зі сторони останньої та її матері [PERSON] та не відповідало дійсному волевиявленню. За вказаних обставин позивач звертається до суду із даним позовом, у якому просить визнати недійсним заповіт від 30.01.2020 року [PERSON] на ім`я [PERSON] , складений та посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ткаченко Лолітою Борисівною, зареєстрований в реєстрі за № 125, та стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 27 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Відповідачу роз`яснено право подання відзиву на позовну заяву у відповідності до вимог ст. ст. 178, 191 ЦПК України, третій особі письмових пояснень відповідно до ст. 192 ЦПК України. Відповідач скористалася правом надання суду відзиву на позовну заяву та 07 липня 2023 року надала його до суду. Згідно поданого відзиву, відповідач не погоджується в повній мірі з пред`явленими позовними вимогами вважаючи, що викладені обставини у позовній заяві є надуманими, необ`єктивними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки на момент складання заповіту [PERSON] психічними захворюваннями не страждала, її правоздатність була перевірена нотаріусом під час складання тексту заповіту та підтверджується довідкою КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР». Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] не мала можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зазначає, що як під час складання заповіту так і до цього, тиску та впливу на [PERSON] ні нею, ні її матір`ю здійснено не було, остання діяла добровільно та з власного волевиявлення. Так, позивач намагається здійснити перешкоди її прав як власника житла. Просить суд відмовити у задоволенні заявлених вимог. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду\~від 30\~серпня 2023\~року витребувані докази у справі та закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~З 06 вересня 2023 року по 21 вересня 2023 року до суду надійшли витребувані докази на виконання вимог ухвали суду від 30 серпня 2023 року. \~ \~ \~ \~26 вересня 2023 року до суду надійшли пояснення третьої особи приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ткаченко Лоліти Борисівни, у яких вказала, що посвідчення заповіту [PERSON] від 30.01.2020 року вчинено при дотриманні вимог чинного законодавства, без порушення вимог щодо його форми та посвідчення. В момент посвідчення оскаржуваного заповіту [PERSON] мала повну цивільну дієздатність, усвідомлювала значення своїх дій та мала можливість керувати ними, зокрема заповіт від 30.01.2020 року містить власноручний запис останньої, що підтверджує волевиявлення заповідача. Окрім того, нотаріус виконала вимоги ст. 43 закону України «Про нотаріат», та мала відповідні документальні підтвердження. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що складання заповіту суперечило волі. З цих підстав проти позовних вимог заперечує в повному обсязі та вважає такими, що не підлягають до задоволення. Просить проводити розгляд справи за її відсутності. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Трофименко М.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. Позивач вказав, що за життя його бабуся говорила про те, що квартира буде поділена трьох: на нього, брата та на [PERSON] . Вважає, що бабуся склала заповіт під тиском. Представник позивача адвокат Трофименко М.В. пояснила, що бабуся позивача мала розлади здоров`я, але не мала сімейного лікаря, допомогу їй надавала дружина позивача або мати відповідача. Представник відповідача адвокат Нестерова О.М. у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала у повному обсязі та просила відмовити у їх задоволенні з урахуванням підстав, викладених у відзиві на позов. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що є матір`ю позивача. Відомо, що заповіт був на ім`я колишнього чоловіка, після його смерті на кого був складений заповіт - не знала, потім дізналась, що заповіт складений на племінницю [PERSON] . [PERSON] - свекруха, відносини з нею були добрі. В останні роки життя вона проживала з дружиною молодшого сина та їх донькою. Свекруха не відвідувала лікарів, але погано себе почувала. Її лікували син та його дружина, та як вона медсестра. Фінансові витрати несла сама бабуся та син з дружиною. Софія ніколи не допомагала бабусі. Померла підділася впливу щодо складання заповіту. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що є дружиною позивача, [PERSON] - двоюрідна сестра чоловіка. Дізналися про те, на кого складений заповіт, після смерті [PERSON] , вона завжди казала, що спадок буде розподілено на онуків порівну. Вона з чоловіком завжди допомагали бабусі і фізично і матеріально. Останні дні життя бабуся мала дуже поганий стан здоров`я, лікаря не відвідувала, сімейного лікаря не мала, декларація не була укладена, так як заперечувала відповідач. Всі документи були на зберіганні у відповідача. Медичну допомогу надавала вона, оскільки є медсестрою, та чоловік. Софія ніяк не допомагала бабусі. Впевнена, що бабуся піддалася впливу при складанні заповіту. Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного висновку. Частиною другою ст. 8 Конституції України встановлено, що норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Стаття 4 ЦПК України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії \~ [NUMBER] , [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . (а. с. 9) [INFO] народився [PERSON] . Батьками є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії \~ [NUMBER] . (а. с. 8) 26 серпня 2011 року [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті, належну їй квартиру, що знаходить у [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , [INFO] , за копією заповіту, посвідченого приватним нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлак Р.О., зареєстрований в реєстрі за № 1870. (а. с. 11) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії \~ [NUMBER] . (а. с 13) Відповідно до копії свідоцтва про смерть (повторно) серії \~ [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . (а. с. 10) 30 січня 2020 року [PERSON] , [INFO] , заповіла все своє майно [PERSON] , [INFO] , за копією заповіту, посвідченого приватним нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ткаченко Л.Б., зареєстрований в реєстрі за № 125. (а. с. 68) За копією довідки КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» за Вих. № 71, за підписом завідувача, на момент огляду лікарем-психіатром, 28.01.2020р., даних за наявність психічного розладу у [PERSON] , 1936 р. н., не виявлено. (а. с. 69) За копією відповіді КНП «Криворізька міська лікарня № 16» КМР № 886 від 27.02.2023, [PERSON] , 1936 р. н., за останні три роки на лікуванні не перебувала. (а. с. 22) Відповідно до повідомлень адміністрації Комунального підприємства «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» № 6628 від 06.09.2023 та № 6755 від 11 вересня 2022 року, [PERSON] , 1936 р. н., яка за життя проживала за адресою: [ADDRESS] за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не зверталась. (а. с. 61, 62-63) Відповідно до довідки про отримання (неотримання) допомоги Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради № 2317 від 07.09.2023 р., [PERSON] перебувала на обліку та з 11.01.2021 р. до 04.12.2021 р. призначено допомогу ДСД на догляд 80-річному пенсіонеру. (а. с. 61б) Відповідно до норм Цивільного Кодексу України заповіт є особистим розпорядженням і складається від імені однієї фізичної особи. Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені ст. 1247 ЦК України, згідно з якою загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його\~складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем. Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). В той же час, жодної з передбачених статтею 1257 ЦК України обставин, в ході судового розгляду не встановлено. Відповідно до ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.\~Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Звертаючись до суду з позовними вимогами про визнання заповіту недійсним позивач, як підставу позову зазначає, що волевиявлення заповідача не\~було вільним та не відповідало його волі, оскільки через стан свого здоров`я не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~Ці дані встановлюються такими засобами:\~письмовими, речовими і електронними доказами;\~висновками експертів;показаннями свідків. Стаття 81 ч.1 ЦПК України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи сторони скористалися правом подати докази у справі безпосередньо до суду. Суд вказує, що стороною позивача не надано доказів на підтвердження того, що померла [PERSON] під час укладання заповіту за станом свого здоров`я не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Твердження позивача про те, що складання оскаржуваного заповіту [PERSON] здійснювала через примус, тиск та проти власної волі спростовуються доводами відповідача. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Розглядаючи позов в межах заявлених вимог про визнання заповіту недійсним, на підставі наданих сторонами письмових доказів, з урахуванням показів свідків, оцінюючи їх в сукупності та аналізуючи зміст наведених вище норм права, суд доходить висновку про недоведеність позовних вимог, що є підставою для відмови у позові. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. З урахуванням наведеного, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed