Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства\~"Альфа-Банк"\~(\~змінена назва\~ Акціонерне\~товариство «СЕНС\~БАНК»),\~треті особи:\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Бригіда Володимир\~Олександрович,\~Приватний виконавець\~м.Чернівці\~Кондрюк Костянтин\~Олександрович,\~ в якій просила визнати таким , що не підлягає виконанню виконавчий напис за № 13047 від 22.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем. Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області 07.11.2023 по справі №716/1579/23 позов [PERSON] задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за №13047 від 22.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк ( змінена назва Акціонерне товариство «СЕНС БАНК») в розмірі 28042,87 гривень. Стягнуто з Акціонерного товариства "Альфа-Банк"( змінена назва Акціонерне товариство «СЕНС БАНК») на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 гривень. Представник позивачки звернувся до суду із заявою в якій посилаючись на те, що при постановленні рішення по даній справі судом не вирішено питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, тому відповідно до ст.. 137, 270 ЦПК України просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з АТ «Сенс Банк» на користь [PERSON] 5000 гривень на правничу допомогу . Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, до суду надійшла заява від представника позивачки, в якій просив заяву про стягнення судових витрат ( витрат на професійну правову допомогу) розглядати у їх відсутності. Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. У письмових пояснення, відповідача Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (змінена назва Акціонерне товариство «СЕНС БАНК») поданих суду представник Матвійчук М.З. зазначив, що в матеріалах справи, доданих до позовної заяви відсутній договір, в якому позивач та адвокат погодили відповідну вартість правничої допомоги, порядок її нарахування, вартість конкретних послуг (погодинна або одноразова) . Крім того зазначив, що вартість послуг на правничу допомогу в розмірі 5000 грн, яку позивачка просить стягнути з відповідача є явно завищеною порівняно із складністю справи та обсягом наданих послуг, тому є явно не співмірною до суми боргу. У зв`язку із вказаним просив, у разі задоволення позову , зменшити розмір витрат на правничу допомогу на 80%. Відповідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із заявою представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до\~ст. 270 ч. 1 п. 3 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, згідно частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 ЦПК України та частин 1-3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до правової позиції, викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Приписами п.2 ч.2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно висновку, зазначеному у Постанові ВС від 30.09.2020 року по справі №379/1418/18 склад та розмір витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження понесених позивачкою [PERSON] витрат на правничу допомогу представником позивачки надано суду: копію ордеру на надання адвокатом Ісопчуком В.В. правничої (правової) допомоги від 21.08.2023; акт від 28.08.2023 про оплату послуг адвоката на прийняття-передачі юридичних послуг відповідно до договору про надання правової допомоги; рахунок від 28.08.2023 за юридичні послуги, надані згідно з договором про надання правової допомоги від 21.08.2023; квитанцію до прибуткового касового ордера №23 від 28.08.2023 про сплату [PERSON] 5000 грн за надання правової допомоги згідно договору від 21.08.2023. Як встановлено судом, оплата згідно квитанції до прибуткового касового ордера №23 від 28.08.2023 здійснена за надання правової допомоги адвокатом Ісопчуком Валерієм Володимировичем, згідно договору від 21.08.2023. Проте в супереч до вимог п.2 ч.2 ст. 137 ЦПК України до позовної заяви не додано Договору про надання правової допомоги від 21.08.2023, укладеного між позивачкою [PERSON] та адвокатом Ісопчуком В.В. Відомості про це також відсутні в переліку додатків до позовної заяви, а також Договір не долучений до заяви про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Порядок обчислення гонорару та його розмір, порядок оплати визначається саме в договорі про надання правової допомоги. До аналогічних висновків дійшов КЦС ВС у постанові від 18.12.2019 по справі за №522/17845/15-ц. Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, позивачка (представник) просять стягнути із відповідача 5000 грн витрат на правничу допомогу. Однак, за відсутності договору між позивачкою та адвокатом, суд позбавлений можливості переконатися про наявність домовленостей між ними про порядок обчислення гонорару ( в даному випадку погодинна оплата в розмірі 1250 грн), порядок його сплати, враховуючи, що відповідач заперечує визначену позивачкою суму витрат на правничу допомогу. Оскільки правові підстави для стягнення з відповідача витрат позивачки за надані послуги адвоката мають підтверджуватися належними і допустимими доказами, а саме договором про надання правничої допомоги, який позивачка суду не надала , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог про стягнення з АТ «Сенс Банк» на користь [PERSON] витрат на правничу допомогу за недоведеністю. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed