Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін: позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє її представник адвокат Ільницький Я.І., звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності на домоволодіння, яке складається із: житлового будинку, стайні, стодоли, вбиральні, навісу, криниці, воріт, огорожі, огорожі, та яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке належало її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що її батьки [PERSON] та [PERSON] померли [INFO] та [INFO] відповідно. Ще за життя, а саме 26.10.2018 її матір [PERSON] склала заповіт, відповідного до якого, єдиною спадкоємицею є вона. Звернувшись до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав їй було відмовлено у зв`язку із тим, що нею не надано правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Оскільки за життя її матір не оформила належним чином право власності на майно, вона змушена звертатись до суду із даним позовом. У підготовчому судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Ільницький Я.І. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату і час проведення такого був повідомленим у встановленому законом порядку. 13.12.2023 через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі та про визнання позовних вимог. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 15.11.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 13 грудня 2023 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі та про визнання позовних вимог. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав, визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання ним позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: позивачка [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). Мати позивачки [PERSON] 26.10.2018 склала заповіт (а.с. 10), який посвідчений секретарем Великотур`янської сільської ради Крайник Б.Б., згідно із яким, заповідачка все своє майно заповіла позивачці [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7), [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Згідно із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72609654 виданого 26.05.2023 (а.с. 12), до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи №70704321. Спадкодавцем є [PERSON] , яка померла [INFO] . Звернувшись до державного нотаріуса Долинської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, позивачці [PERSON] було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно (а.с. 13). Відповідно до довідки старости Великотур`янського старостинського округу Долинської міської ради Н.Крайник (а.с. 11), померлій [PERSON] , згідно із записами в погосподарських книгах, належав на праві власності житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] в цьому будинку з нею були зареєстровані, зокрема, позивачка та відповідач. Згідно із технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 15-17) та довідки Івано Франківського ОБТІ (а.с. 14), домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] складається із: житлового будинку, стайні, стодоли, вбиральні, навісу, криниці, воріт, огорожі та огорожі. Отже, судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, до складу якої увійшло зазначене вище домоволодіння. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає. Позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею вищевказаного майна. Звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . ІV. Оцінка суду: заслухавши представника позивачки, беручи до уваги визнання позову відповідачем, дослідивши докази, надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачкою [PERSON] доведено належними та допустимими доказами, що її матері [PERSON] , яка померла [INFO] належало будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за життя не узаконила дане будинковолодіння відповідно до чинних на той час вимог законодавства та не отримала правовстановлюючих документів на це майно. Як визначено ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ч. 1 ст. 1218 ЦК України,\~ до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Позивачка [PERSON] звернулась до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину, яку вона прийняла після смерті своєї матері [PERSON] , однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину їй відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] , а факт відсутності державної реєстрації права власності на спадкове майно не позбавляє спадкодавця власності на спірне майно, вимоги позивачки, як спадкоємиці, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування є обґрунтованими. Іншого способу захисту свого права, окрім як звернення до суду з даним позовом у позивачки немає. На підставі викладеного, ст. 16, 1218, 1220, 1268, 1296 ЦК України, ст. 13, 78, 81 ЦПК України, та

Outcome: approved