Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

20.03.2023 позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому згідно зменшених позовних вимог просив позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Стислий виклад позиції позивача. [INFO] народилась племінниця позивача [PERSON] , в свідоцтві про народження якої матір`ю записана та являється [PERSON] . З 2018 року відповідач не займається вихованням своєї дочки, так як виїхала за межі України на заробітки та інколи навідувалась до дочки. З 2021 року залишила дочку та не проживає з нею взагалі, а проживає з чоловіком [PERSON] , з яким 27.08.2022 зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу у них народилась спільна дочка [PERSON] , [INFO] . Також відповідач має ще одну дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач довгий час проживала в м. Одеса, залишивши свою старшу дочку [PERSON] на позивача, не займалась її вихованням та розвитком. [PERSON] являється інвалідом з дитинства підгрупи «А», інвалідність дитині встановлена до 18 років. Згідно медичного висновку Жмеринської ЦРЛ дитина має значні проблеми зі здоров`ям, які призвели до того, що вона не ходить, не розмовляє, у школі не навчається, не розуміє значення своїх дій та не здатна до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду та допомоги, чим і займається позивач останніх п`ять років, купує дитині необхідні речі, продукти харчування, змінює підгузки, лікує та годує її. Вона вважає позивача своїм батьком, адже фактично з 2014 року позивач самостійно займається її вихованням та звик до дитини. З 2021 року відповідач не проживає з дитиною не цікавиться її вихованням та утриманням. З 2018 року дитина проживає разом з позивачем та знаходиться виключно на його утриманні. Останніх п`ять років відповідач не контактує з дитиною, вона не займається її вихованням, не цікавиться психологічним та фізичним розвитком, не виявляє батьківського піклування, не вітає дочку з днем народження та іншими святами, а навпаки ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач відзив на позовну заяву не подавала. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 27.03.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначене на 10.05.2023. 10.05.2023 витребувано у органу опіки та піклування - служби у справах дітей Жмеринської міської ради письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] . Підготовче засідання відкладено на 14.06.2023. 14.06.2023 підготовче засідання відкладено на 10.07.2023 у зв`язку з не надходженням витребуваного судом висновку. 19.06.2023 до суду надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дитини [PERSON] 10.07.2023 та 20.09.2023 підготовче засідання відкладено, востаннє на 30.10.2023. 12.07.2023 до суду надійшов висновок про доцільність позбавленя батьківських прав [PERSON] 30.10.2023 підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті на 21.11.2023. 21.11.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 12.12.2023. 12.12.2023 позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому зменшені позовні вимоги підтримали та просила їх задовольнити, з підстав викладених в позові. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання 12.12.2023 не з`явилась. Надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала повністю не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Справу просила розглянути у її відсутність. Представник третьої особи - служби у справах дітей Жмеринської міської ради, в судове засідання не з`явився. У заздалегідь поданій заяві просив проводити розгляд справи у відсутність представника. При вирішенні спору покладався на розсуд суду. Суд на підстав ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянув справу у відсутність відповідача та третьої особи. Фактичні обставини, встановлені судом. Відповідно до копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] батьками [PERSON] та [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.7,12). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстровані за однією адресою в [ADDRESS] (а.с.5, 9, 11). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , матір`ю [PERSON] зазначена [PERSON] (а.с.13). Батько дитини записаний в свідоцтві про народження відповідно до ст. 135 СК України, що вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.14). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 27.08.2022 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.15). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.16). [PERSON] отримано посвідчення серії [NUMBER] як отримувача соціальної допомоги на дитину-інваліда [PERSON] (а.с.17). Відповідно до копії нотаріально посвідченої заяви від 21.02.0023 [PERSON] просила позбавити її батьківських прав відносно дочки - [PERSON] та дала згоду на призначення її опікуном [PERSON] (а.с.18). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в с. Людавка та перебуває на «Д» обліку в АЗПСМ смт Браїлів з приводу хромосомної патології. Має глибоку розумову відсталість, дитина не сидить, не стоїть, не здатна самостійно пересуватись, не розуміє питань, не реагує на оточуючих, потребує постійного стороннього догляду. За медичною допомогою дитині звертається [PERSON] протягом останніх 2 років. Мати дитини [PERSON] зверталась 20.06.2022 з приводу огляду дитини та отримання гуманітарної допомоги (а.с.19). У зв`язку з встановленням групи інвалідності та наявністю патології [PERSON] розроблена індивідуальна програма інваліда, наявність захворювань, що призвели до встановлення інвалідності також стверджується копіями медичних висновків та виписок із медичної картки (а.с.20-29). Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Людавського старостинського округу від 22.02.2023, сестра позивача [PERSON] та її син [PERSON] не проживають за місцем реєстрації з 2021 року і по даний час, дочка - [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з свого народження по [ADDRESS] . За вищевказаною адресою зареєстровані та проживають племінниця [PERSON] , брат [PERSON] , а також без реєстрації проживає батько та мати (а.с.30). Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] 25.03.2019 звільнений з роботи за власним бажанням (а.с.31). Як вбачається з висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, який затверджений рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 21.07.2023 №174, орган опіки і піклування Жмеринської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON] (а.с.57-61). Відповідно до висновку служби у справах дітей Жмеринської міської ради від 12.07.2023 про доцільність [PERSON] бути опікуном, [PERSON] може бути опікуном над своєю племінницею [PERSON] , [INFO] (а.с.71-72). Однак даний висновок рішенням виконавчого комітету не затверджений. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. Мотиви суду. Норми права, які застосовані судом. Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України). Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Згідно з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з частинами 4 - 6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить. Відповідно до частини 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Суд погоджується із висновком органу опіки щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо доньки є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Розподіл судових витрат. Судові витрати слід залишити за позивачем як він того просив. На підставі викладеного,

Outcome: approved