Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

31.08.2023 року позивач [PERSON] звернувся до Городненської сільської ради Болградського Одеської області та просить надати йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , мотивуючи тим, що він є онуком і спадкоємцем за законом після смерті бабусі. Бабуся при життя склала заповіт на ім`я його батька [PERSON] , який не прийнявши спадщину та не оформивши за собою спадкових прав, помер [INFO] . Після смерті батька позивачу стало відомо, що батько не оформив спадкові право після смерті [PERSON] , а тому він позивач, як спадкоємець після смерті батька не може оформити спадщину після смерті бабусі. Позивачу не було відомо про цей факт, він був спадкоємцем п`ятої черги, тому не звернувся на той час до нотаріуса. Зараз позивач вирішив звернутися до приватного нотаріуса з метою оформити свої спадкові права на майно, що залишилося після смерті бабусі, але він відмовив йому в прийнятті заяви у зв`язку з пропущенням відповідного строку, тому позивач звертається до суду з цім позовом. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, просить розглянути справу у його відсутності. Відповідач - Городненська сільська рада Болградського району Одеської області в особі голови Богоєва М., надав 22.09.2023 на електрону пошту суду заяву, в який визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглядати справу за відсутності представника сільської ради. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 18.08.2023 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] , померла [INFO] в с.Нові Трояни Болградського району Одеської області (а.с.12). При житті [PERSON] склала заповіт від 09.02.2011 року, посвідчений секретарем сільської ради Зеленковою Т.С., який зареєстрований в реєстрі за №38, відповідно до якого зробила таке розпорядження: усі свої права та обов`язки, які їй належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їй у майбутньому, та усе її майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати, та на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] , 1957 року народження. Заповіт не змінено та не скасовано (а.с.7). Але [PERSON] не прийнявши спадщину, помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 07.06.2022 року, яке видане Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі актового запису №427 від 07.06.2022 року (а.с.13). Той факт, що [PERSON] не прийняв спадщину свідчать довідки про склад сім`ї [PERSON] вих.№373 від 14.08.2023 року та про місце проживання №372 від 14.08.2023 року, відповідно до яких [PERSON] на момент смерті, [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживала в будинку одна (а.с.10,11), а також матеріалами спадкової справи №89/2023, яка заведена приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтаревим В.В. 17 серпня 2023 року на підставі заяви [PERSON] , позивача по справі за №238 від 17.08.2023 року, відповідно до якої ніхто з рідних [PERSON] до 2023 року з заявами про прийняття спадщини не з`являвся, та єдиним спадкоємцем, який виявив бажання прийняти спадщину є позивач. Факт того, що [PERSON] є бабусею позивача підтверджується наступними доказами: - свідоцтвом про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 20 травня 1978 року Новотроянівською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису №40 від 20.05.1978 року (а.с.9), де батьком позивача вказаний [PERSON] ; - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №00041042354, сформованого 18.08.2023 року Болградським відділом ДРАЦС у Болградському районі Одеської області, з якого вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Після смерті [PERSON] залишилося майно, в тому числі земельна ділянка площею 1,27 га, яка розташована на території Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5121485300:01:006:0218, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №298179, який виданий 10 серпня 2005 року Болградською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження №995 від 29.12.2004 року, та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010551800597 (а.с.16). При зверненні [PERSON] до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтарева В.В., листом за вих. №138/02-14 від 18.08.2023 року йому було роз`яснено, що ним пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини, тому йому необхідно звернутися до суду (а.с.8). У частині 1 статті 1265 ЦК України зазначено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Як встановлено судом, позивач є спадкоємцем за законом п`ятої черги після смерті [PERSON] , у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини після її смерті, через наявність на той час спадкоємця за заповітом, його батька [PERSON] , який своєчасно не прийняв спадщину та помер у 2022 році, про цей факт позивач дізнався тільки після смерті батька. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Статтею 1223 ЦК України передбачено право на спадкування, а саме у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Так судом був встановлений факт не приняття спадщини батьком позивача, тому у [PERSON] виникло право на спадкування за законом. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Позивач не був обізнаний про той факт, що батько не прийняв спадщину після смерті матері за заповітом, він вважав, що не має права на спадщину за законом після смерті бабусі, а тому суд вважає що [PERSON] пропустив строк подачі заяви до нотаріальної контори з поважної причини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб На підставі викладеного,

Outcome: approved