Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

03 жовтня 2023 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] , яка підписана її представником адвокатом Стефурак Є.С., до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони протягом тривалого часу не проживають разом, спільне господарство не ведуть. Вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя. 10 жовтня 2023 року вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. 24.10.2023 надійшли заяви представника позивача, в якій вона просить долучити оригінал свідоцтва про шлюб, розгляд справи проводити за відсутності позивача; відмовляється від стягнення з [PERSON] судового збору на користь позивача. 25.10.2023 до суду надійшла заява відповідача про визнання позову і розгляд справи без його участі. Враховуючи викладене, на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 25 липня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 398. Місце державної реєстрації: Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Подружжя дітей не має. Сторони припинили шлюбні стосунки, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, беручи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не висловила бажання відновити дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи відмову представника позивача від стягнення з відповідача на її користь сплаченого нею судового збору, суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Outcome: approved