Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування. Свої вимоги мотивував тим, що 01 червня 2020 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 250515146.20, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб "Renault Logan" державний номерний знак [NUMBER] . 01 жовтня 2020 року, в м. Київ, вул.Березняківська, 7А, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ISUZU», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача, та автомобіля «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс», цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова компанія «ІНГО» за Договором добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 250515146.20 від 01 червня 2020 року. 03 листопада 2020 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 30 жовтня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» звернулося до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно страхового акту № 2969734 від 28 жовтня 2020 року заявлена подія є страховим випадком за Договором добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 250515146.20 від 01 червня 2020 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 46 397,39 грн. Згідно платіжного доручення №17953 від 06 листопада 2020 року позивачем перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» страхове відшкодування в сумі 46 397,39 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 46 397,39 грн та судові витрати. Ухвалою суду від 12 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 01 червня 2020 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 250515146.20, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб "Renault Logan" державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 3-3 зв). 01 жовтня 2020 року, в м. Київ, вул.Березняківська, 7А, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ISUZU», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача, та автомобіля «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс», цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова компанія «ІНГО» за Договором добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 250515146.20 від 01 червня 2020 року (а.с. 3, 3 зв., 4-5, 7). 03 листопада 2020 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 7-7 зв). 30 жовтня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» звернулося до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 12). Згідно страхового акту № 2969734 від 28 жовтня 2020 року заявлена подія є страховим випадком за Договором добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 250515146.20 від 01 червня 2020 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 46 397,39 грн (а.с. 10). Згідно платіжного доручення №17953 від 06 листопада 2020 року позивачем перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» страхове відшкодування в сумі 46 397,39 грн (а.с. 11). Позивач просить стягнути з відповідача у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 46 397,39 грн. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України). в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Відповідно до частини 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що вина відповідача підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2020 року. 06 листопада 2020 року позивачем перераховано страхове відшкодування у розмірі 46 397,39 грн у відшкодування матеріальних збитків, завданих неправомірними діями відповідача, цивільно-правова відповідальність якого не застрахована. Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог по цій справі. У відповідності до статей 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Outcome: approved