Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

У жовтні 2022 позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ТОВ "ВЕЗЕМ ШИППІНГ", в особі директора Калашнікова Сергія Володимировича, що діяв на підставі статуту та фізичною особою - [PERSON] було укладено попередній договір купівлі- продажу транспортного засобу № ПКП - 9082 від 07.10.2021 р. Відповідно до п. 1.1. відповідач взяв на себе зобов`язання укласти у майбутньому, а саме, відповідно до п. 1.2. Договір купівлі-продажу (Основний договір) на належний відповідачу транспортний засіб марка MAZDA, модель 3 Sport, рік випуску 2013, номер шасі [NUMBER] , з позивачем до 28 лютого 2022 року. Відповідно до п. 2.1 продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною (вартістю) в розмірі 216 204,21 грн., у тому числі з ПДВ - 36 034,04 грн. Відповідно до п. 2.3 Замовник (Позивач) сплачує в день підписання Договору в якості завдатку першу частину суми вартості транспортного засобу на розрахунковий рахунок відповідача в розмірі 130 671,14 грн., у тому числі ПДВ - 21 778,52 грн. З метою виконання взятих на себе зобов`язань позивач, на підставі рахунків на оплату № 9082-ВШ0373 від 07.10.2021 р. та № 9082-ВШ0373 від 26.10.2021 р., перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 213 206,20 грн. Загалом на розрахунковий рахунок відповідача позивач перерахував 232 178,20 грн. Після спливу терміну для укладення основного договору купівлі-продажу відповідач не уклав з позивачем обумовлений договір, чим порушив умови попереднього договору, які передбачені п. 1.1, п. 1.2, п. 2.3. Відтак, у зв`язку з неналежним виконання умов договору, позивач просить суд повернути грошові кошти сплачені у якості завдатку та додатково стягнути компенсацію за невиконання умов договору у розмірі завдатку. Таким чином, позивач просить суд: - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 232 178,20 грн. - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» грошові кошти у розмірі 232 178,20 грн., як компенсацію за невиконання умов договору, який був забезпечений завдатком. 21.11.2022 ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва дану позовну заяву було направлено за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. 10.04.2023 ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва було відкрито провадження. 10.04.223 увхалою суду було забезпечено позов. 03.07.2023 на підставі розпорядження №207 було здійснено повторний авторозподіл справи, у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] 04.07.2023 в провадження судід [PERSON] надійшла у провадження дана цивільна справа та 06.07.2023 увхалою суду було прийнято справу до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Разом з цим, представник позивача направив заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав, щодо заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток та розміщенням оголошення на сайті Печерського районного суду м. Києва, тому в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Окрім цього, до суду від відповідача не було подано жодних документів на спростування доводів позивача. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у позовній заяві. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. 07.10.2021 між ТОВ "ВЕЗЕМ ШИППІНГ" в особі директора Калашнікова Сергія Володимировича, що діяв на підставі статуту та фізичною особою - [PERSON] було укладено попередній договір купівлі- продажу транспортного засобу № ПКП - 9082 від 07.10.2021 р. Відповідно до п. 1.1. відповідач взяв на себе зобов`язання укласти у майбутньому, а саме, відповідно до п. 1.2. Договір купівлі-продажу (Основний договір) на належний відповідачу транспортний засіб марка MAZDA, модель 3 Sport, рік випуску 2013, номер шасі [NUMBER] з позивачем до 28 лютого 2022 року. Відповідно до п. 2.1 продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною (вартістю) в розмірі 216 204,21 грн., у тому числі з ПДВ - 36 034,04 грн. Відповідно до п. 2.3 Замовник (Позивач) сплачує в день підписання Договору в якості завдатку першу частину суми вартості транспортного засобу на розрахунковий рахунок відповідача в розмірі 130 671,14 грн., у тому числі ПДВ - 21 778,52 грн. З метою виконання взятих на себе зобов`язань позивач, на підставі рахунків на оплату № 9082-ВШ0373 від 07.10.2021 р. та № 9082-ВШ0373 від 26.10.2021 р., перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 213 206,20 грн. Загалом на розрахунковий рахунок відповідача позивач перерахував 232 178,20 грн. В той же час, протягом усього терміну дії попереднього договору, до 31.01.2022 року, відповідач та наймані працівники вводили в обман позивача, повідомляючи, що авто уже придбане та прямує до порту України для здійснення розмитнення, передачі позивачеві, що підтверджується відповідним скрін-зображеннями переписки із телефону позивача. Після того, як пройшло вісім місяців після спливу терміну для укладення основного Договору, позивачеві так і не передали авто, не повернули кошти, не надали будь- яких пояснень, пропозицій чи інших варіантів мирного врегулювання описаного питання. Надалі, скориставшись правовою допомогою, в інтересах позивача був направлений адвокатський запит №200722/7 від 20.07.2022 р. до відповідача стосовно: - місця перебування на день отримання запиту транспортного засобу MAZDA, модель 3 Sport, рік випуску 2013, номер шасі [NUMBER] ; - отримання копії документів, щодо придбання транспортного засобу MAZDA, модель 3 Sport, рік випуску 2013, номер шасі [NUMBER] ; - отримання копії документів, щодо транспортування транспортного засобу MAZDA, модель 3 Sport, рік випуску 2013, номер шасі [NUMBER] ; - загальної кількості перерахованих грошових коштів від [PERSON] щодо затрат чи додаткових витрат на усі дії, які пов`язані із викупом, доставкою, розмитненням транспортного засобу MAZDA, модель 3 Sport, рік випуску 2013, номер шасі [NUMBER] . Вказаний запит не був отриманий, а повернутий представнику позивача. Після чого, представником позивача було направлено претензію-вимогу до відповідача № 423 м. Київ від 01.08.2022 р. стосовно невиконання взятих на себе зобов`язань та вирішення у досудовому порядку ситуації із невиконанням взятих на себе повноважень. Так, відповідно до п. 2.3 Договору, відповідачем був сплачений завдаток у розмірі - 130 671,14 грн., і на виконання п. 2.4. здійснено повний розрахунок, що підтверджується відповідними квитанціями. Таким чином, 28.02.2022 року Основний договір укладений не був. Згідно п. 4.1. Договору - Договір вступив в силу з моменту його підписання Сторонами, а саме 07.10.2021 року і діяв до 28.02.2022 року або до укладення Основного договору. Відповідач не повідомляв позивача, відповідно до п. 4.1. Договору, про настання обставин непереборної сили, яких позивач не міг уникнути або подолати під час виконання взятих на себе зобов`язань, що стали наслідком дій\\обставин, що знаходились поза контролем невиконуюючої Сторони. З врахуанням зазначеного, позивач був змушений звернутись до суду з позовною заявою за захистом своїх прав. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 635 ЦК України, сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію його укладення. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 ст. 570 ЦК України, встановлено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем та відповідачем не укладено жодних додаткових угод щодо зміни предмету договору чи зміни інших умов попереднього Договору, а отже відповідач безпідставно ухиляється від взятих на себе зобов`язань, безпідставно утримуючи грошові кошти позивача у своєму володінні. Наслідки невиконання зобов`язань за договірними відносинами, відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, є: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ч.2 ст.614 ЦК України, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відтак, суд вважає, що стороною відповідача жодним чином не спростовано доводів позивача, а тому вимога про повернення коштів, які були завдатком при укладені договору є правомірною та підлягає задоволенню. Так, щодо компенсації у розмірі завдатку варто зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами, який би за своєю формою та змістом відповідав закону. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до статті 570 Цивільного кодексу України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Статтею 571 ЦК України встановлено наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком. Так, якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. На відміну від завдатку, аванс - це спосіб платежу. Аванс не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, у разі сплати авансу кредитор не може бути зобов`язаний до повернення авансу у подвійному розмірі і відповідно до відшкодування збитків. Аналогічних висновків щодо застосування норми статті 570 ЦК України викладено у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2019 року № 367/661/16-ц. Відповідно до ст. ст. 570, 571 Цивільного кодексу України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання й на забезпечення його виконання. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається в кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму в розмірі завдатку або його вартості. Окрім того, в диспозиції ч. 2 ст. 570 ЦК України зазначено: якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Так, з договору вбачається, що позивач вніс завдаток, який перебачений п.2.3 Договору від 07.10.2021. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, з врахуванням того, що умови договору не були виконанні, позивачем внесено завдаток, то його стягнення в подвійному розмірі підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. З матеріалів справи слідує, що, у встановлений у попередньому договорі строк, сторони основний договір так і не уклали, жодних повідомлень від відповідача про придбання чи непридбання транспортного засобу для його наступної передачі позивачу на адресу позивача не надходило, пропозиції про укладення основного договору сторонами не направлялись, завдаток внесений на підставі договору від 07.10.2021 позивачу не повертався. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вищевказані обставини у своїй сукупності свідчать про ухилення відповідача від виконання умов попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу від 07.10.2021 року та відсутність у нього дійсного наміру на укладення основного договору. Таким чином, суд вважає, передана позивачем відповідачу грошова сума, яка є задатком, підлягає поверненню позивачу та підлягає стягненню у подвійному розмірі, як компенсація, а іншого стороною відповідача не було спростовано. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 4 643 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved