Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 17.04.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: - Прийняти до розгляду цивільний позов. - Визнати [PERSON] цивільним позивачем, а [PERSON] цивільним відповідачем. - Визнати, що поширені [PERSON] відомості, що [PERSON] вчинив злочин, а саме "за здирництво грошей з [PERSON] , та її переслідування за професійну діяльність юриста", не відповідають дійсності та принижують честь, гідність та ділову репутацію. - Зобов`язати [PERSON] припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно [PERSON] - Стягнути з обвинуваченої [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди на суму 363767,08 грн., яка була завдана кримінальним правопорушенням, зареєстрованим в ЄРДР №42014160110000050 від 29.08.2014 року. - Стягнути з обвинуваченої [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за завдану моральну шкоду, в результаті вчинення злочину, пов`язаного з незаконним заволодінням грошових коштів, в розмірі 150000,00 грн. Ухвалою суду від 19.04.2023 року позовну заяву залишено без руху. 26.04.2023 року позивач [PERSON] подав до суду заяву, якою усунуті недоліки, що були підставою для залишення позову без руху. Ухвалою від 01.05.2023 року провадження у справі відкрито. 24.05.2023 року та повторно 12.06.2023 року відповідач [PERSON] електронною поштою подала до суду заяву про закриття провадження у справі. 05.07.2023 року адвокат Гайдай Я.Ф., яка діє в інтересах [PERSON] , подала до суду заяву про зміну підстав позову та зменшення позовних вимог, а також відзив на заяву про закриття провадження. В заяві про зміну підстав позову та зменшення позовних вимог адвокат Гайдай Я.Ф. просить: - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 205343,08 грн., інфляційні втрати в розмірі 127424 грн., які були завдані кримінальним правопорушенням. - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за завдану моральну шкоду, в результаті вчинення злочину, пов`язаного з незаконним заволодінням грошових коштів, в розмірі 150000,00 грн. Ухвалою суду від 06.07.2023 року в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про закриття провадження у справі відмовлено. 06.07.2023 року [PERSON] надала до суду зустрічний позов. 06.09.2023 року відповідачем [PERSON] до суду подано заяву про відвід судді. Ухвалою суду від 06.09.2023 року визнано відвід, заявлений відповідачем [PERSON] головуючому у справі №947/11982/23 - судді Васильків Олені Василівні, - необгрунтованим, та в задоволенні заяви [PERSON] про відвід головуючого по цивільній справі №947/11982/23 - судді Васильків Олені Василівні, - відмовлено. Ухвалою суду\~від 06.09.2023 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, повернуто заявнику. Ухвалою суду від 09.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні 11.12.2023 року позивач та його представник підтримали вимоги, заявлені 05.07.2023 року та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Враховуючи наведене та передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, неодноразове призначення справи до розгляду, обізнаність учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності інших учасників справи. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси розглядалося кримінальне провадження відносно [PERSON] за ознаками кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України. 20.03.2023 року ухвалою суду звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, кримінальне провадження закрито. [PERSON] обвинувачувалася зокрема щодо епізодів, які стосуються позивача [PERSON] , що 02.08.2007 року до [PERSON] , яка знаходилась у приміщенні ПП "Юридична фірма "Сім`я і Закон" звернувся [PERSON] для надання юиридичних послуг в питаннях оскарження заповіту його матері, після чого у [PERSON] виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами [PERSON] шляхом обману, повторно, оскільки надавати такі послуги останньому вона не мала ніяких намірів. В подальшому [PERSON] заволоділа грошима [PERSON] , спричинивши значних матеріальних збитків на загальну суму 332767,08 грн., а також моральну шкоду, яку позивач оцінює в 150000 грн. Відповідач [PERSON] до судових засідань не з`явилась, правом на подання відзиву не скористалась, в ході розгляду справи подавала клопотання про закриття провадження, про відвід судді, щодо розгляду яких судом постановлені відповідні ухвали. Також відповідач [PERSON] зверталась до суду з зустрічною позовною заявою, яка була ухвалою повернута відповідачеві. Будь-яких письмових пояснень по суті позовних вимог [PERSON] , що є предметом розгляду цієї справи, відповідач [PERSON] до суду не подала. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 03.08.2007 року [PERSON] , в особі директора "Юридичної фірми "Сім`я і закон" та [PERSON] уклали Договір про надання юридичних послуг, предметом якого є надання юридичних послуг, консультацій, рекомендацій, ведення справ в усіх державних установах, в судових органах тощо, з усіма правами, якими наділений громадянин [PERSON] , щодо захисту його цивільно-правових інтересів /т.1 а.с.31/. Відповідно до п. 2.1. вказаного договору Сторони дійшли згоди, що [PERSON] сплатить в момент підписання договору дві тисячі п`ятсот гривень та витрати по держмиту відносно ціни позовних заяв. З копій Журналів судового засідання по справі №2-1459/07 вбачається, що представник позивача [PERSON] - [PERSON] була присутня в судовому засіданні лише один раз 10.08.2007 року /т.1 а.с.35-39/. Відповідно до Розписки від 20.08.2007 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошову суму в розмірі 5 тисяч доларів США /т.1 а.с.41/. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10.12.2007 року у справі №2-1459/2007 в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання заповіту недійсним, визначення частки у спадковому майні, визнання права на спадкове майно - відмовлено. Матеріали справи містять копії звернень [PERSON] окремо та разом з іншими особами зокрема до Одеської обласної адміністрації, Шевченківського ВМ Приморського РВ УМВС України в Одеській області, ГО "Антикорупційний комітет", Прокурора Одеської області, ГУ МВС України в Одеській області, Головного управління державної служби, Слідчого управління ГУ МВС України в Одеській області, Прокурора м. Одеси, ОРІДУ НАДУ при Президентові України /т.1 а.с.61-62,65,66-67,69,71,74-77,84,85,90,91/. Постановою слідчого СВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області Димчева Р.Ф. від 27.10.2009 року порушено кримінальну справу відносно [PERSON] за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України /а.с.71-зворот/. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2023 року у справі №520/3592/15-к клопотання обвинуваченої [PERSON] про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задоволено. Звільнено [PERSON] , [INFO] , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України /а.с.23-29/. Ухвала набрала законної сили 28.03.2023 року. Вказаною ухвалою встановлено, що 02.08.2007 року до [PERSON] , у приміщенні ПП «Юридична фірма «Сім`я і Закон» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, б. 56, звернувся [PERSON] для отримання юридичних послуг в питаннях оскарження заповіту його матері [PERSON] , відповідно до якого все майно остання заповіла не йому, а своєму внуку [PERSON] , з чим він був не згодний, після чого у [PERSON] виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами [PERSON] шляхом обману, повторно, оскільки надавати такі послуги останньому вона не мала ніяких намірів. Реалізуючи злочинний умисел, [PERSON] запевнила [PERSON] про те, що вона професійний юрист та з легкістю вирішить вказане питання, а також запропонувала йому укласти договір про надання юридичних послуг, ціна яких складає 2500 гривень. Потім, 03.08.2007 року, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне заволодіння грошовими коштами [PERSON] , шляхом обману, [PERSON] у вказаному приміщенні уклала з [PERSON] договір про надання юридичних послуг. Підписавши угоду, [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти за договором в сумі 2500 гривень, які не відобразила у бухгалтерських документах відповідного до чинного на той момент законодавства України. У подальшому, [PERSON] самоусунулась від належного виконання умов договору про надання юридичних послуг від 03.08.2007 року, укладеного між нею та [PERSON] , а саме: не приймала участь у судових засіданнях та не сприяла процесу доказування в суді, в результаті чого [PERSON] шляхом обману заволоділа грошовими коштами [PERSON] на суму 2500 гривень. 06.08.2007 року, у даному приміщенні, [PERSON] , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, повідомила [PERSON] завідомо неправдиву інформацію, що для оплати непередбачуваних розходів в ході подальшої роботи згідно вказаного договору їй необхідно доплатити ще 5 000 гривень, після чого [PERSON] , будучи введеним в оману, цього ж дня в указаному приміщенні передав [PERSON] через [PERSON] на вказані потреби 5000 гривень, заволодівши якими [PERSON] використала їх на власні потреби. 10.08.2007 року в невстановленому досудовим розслідуванням місці, [PERSON] , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, по телефону повідомила [PERSON] завідомо неправдиву інформацію, що для позитивного рішення його позовних вимог йому необхідно приватизувати земельну ділянку по [ADDRESS] , де він мешкає, за що останній повинен заплатити їй 7000 доларів США, які вона передасть її знайомому на ім`я [PERSON] , що працює в управлінні земельних ресурсів, хоча в дійсності вона мала намір присвоїти ці грошові кошти, після чого 20.08.2007 року [PERSON] , будучи введеним в оману: в указаному приміщенні ПП «Юридична фірма «Сім`я і Закон» передав [PERSON] 5000 доларів США для передачі [PERSON] за приватизацію вказаної земельної ділянки, що по курсу НБУ на 20.08.2007 року складало 25 250 гривень, заволодівши якими [PERSON] використала їх на власні потреби. Приблизно в середині вересня 2007 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, у даному приміщенні, [PERSON] , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, повідомила [PERSON] завідомо неправдиву інформацію, що необхідно доплатити вищевказаному [PERSON] за приватизацію даної земельної ділянки ще 2 000 доларів США, після чого [PERSON] , будучи введеним в оману, цього ж дня в указаному приміщенні передав [PERSON] через [PERSON] на вказані потреби 10000 гривень, заволодівши якими [PERSON] використала їх на власні потреби. Приблизно в середині грудня 2007 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, у даному приміщенні, [PERSON] , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, повідомила [PERSON] завідомо неправдиву інформацію, що для позитивного вирішення питання в апеляційній інстанції по оскарженню рішення Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2007, яким було відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] , необхідно доплатити ще 3 500 доларів США, після чого [PERSON] , будучи введеним в оману, цього ж дня в указаному приміщенні передав [PERSON] на вказані потреби 5000 гривень, заволодівши якими [PERSON] використала їх на власні потреби. Таким чином, [PERSON] шляхом обману заволоділа грошовими коштами [PERSON] на суму 5000 доларів США та 22500 гривень, спричинивши йому матеріальну шкоду на загальну суму 47 750 гривень. На підтвердження позовних вимог про стягнення моральної шкоди позивачем суду надано медичні документи /т.1 а.с.72-73/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що відповідач [PERSON] шляхом обману заволоділа грошовими коштами позивача [PERSON] , що підтверджується копіями матеріалів кримінального провадження, залучених до матеріалів справи, зокрема: протоколом виїмки та огляду від 12.11.2010 року, протоколом огляду речових доказів від 17.03.2011 року, висновку експерта №348 від 23.03.2011 року, пояснення [PERSON] від 23.06.2011 року, протоколом очної ставки [PERSON] та [PERSON] від 14.06.2010 року тощо. Ухвалюючи рішення по суті позову, суд приймає до уваги обставини, встановлені в постанові Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2023 року у справі №520/3592/15-к, якою звільнено [PERSON] , [INFO] , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України /а.с.23-29/. Ухвала набрала законної сили 28.03.2023 року та відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою встановлені обставини доказуванню не підлягають. При цьому, суд враховує, що кримінальне провадження по справі відносно [PERSON] закрито згідно поданої до суду її заяви, та з нереабілітующих підстав. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним порушенням. При цьому суд погоджується з розрахунком, наведеним представником позивача в заяві про зміну підстав позову та зменшення позовних вимог від 05.07.2023 року. Суд погоджується з доводами позивача стосовно завдання йому моральної шкоди відповідачем, оскільки вже 15-й рік позивач відчуває постійні моральні страждання, переживання та пригнічений стан в зв`язку з втратою великої суми грошей та ухилення відповідача від їх повернення, необхідністю довготривалих судових процесів для захисту своїх прав, однак суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений в позовній заяві є завищеним, в зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме суд вважає, що відшкодуванню позивачу підлягає завдана моральна шкода у розмірі 100\~000,00 грн. Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial