Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

22\~вересня 2023\~року представник\~позивачки звернувся\~до суду\~з позовом\~про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування\~позову,\~представник позивачки\~зазначив,\~що [INFO] померла\~ [PERSON] ,\~після смерті\~якої залишилася\~спадщина,\~а саме:\~сертифікат на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~у землі\~серії ПЛ\~№ 0249357,\~виданий на\~підставі рішення\~Глобинської районної\~державної адміністрації\~№ 117\~від 18.03.1997\~року,\~в умовних\~кадастрових гектарах\~в розмірі\~3,6\~га.\~ [PERSON] \~прийняла спадщину,\~оскільки вступила\~в управління\~спадковим майном,\~так як\~постійно здійснювала\~догляд за\~сестрою.\~Після її\~смерті сплатила\~витрати за\~влаштування похоронної\~процесії,\~доглядала за\~її будинком\~та спадковим\~майном.\~Проте,\~позивачка позбавлена\~можливості оформити\~спадщину після\~померлої матері\~в порядку\~спадкування за\~законом на майно яке належало померлій [INFO] [PERSON] , спадщину після якої прийняла (мати позивачки) [PERSON] , яка померла [INFO] . Посилаючись на викладене, представник позивачки просив суд, встановити факт прийняття померлою [INFO] [PERSON] спадщини після померлої [INFO] [PERSON] шляхом вступу в управління спадковим майном; визнати за [PERSON] , [INFO] у порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] , право на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь», розміром 3,6\~умовних кадастрових\~гектари,\~яка розташована\~на території\~Глобинської міської\~ради, яке належало померлій [INFO] [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ПЛ №0249357, зареєстрованого 29 січня 1998 року за № 167, спадщину після якої прийняла [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивачка та представник позивачки не з`явилися, направили письмові пояснення по справі, клопотання про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позову не мали. Як зазначено в ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 20 червня 2000 року Кринківською сільською радою Глобинського району Полтавської області (а.с.10). За життя вона отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0249357, згідно якого мала право на земельну частку (пай) розміром 3,6 га, виданого на підставі рішення Глобинської РДА від 18 березня 1997 року № 117, який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), по колишньому КСГП «Промінь» 29 січня 1998 року за № 167 і розташована на території Глобинської міської ради.(а.с. 13). Відділ №5 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області довідкою від 16.10.2023 № 4972/15-23 підтвердив, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСГП «Промінь» [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ПЛ №0249357 зареєстрований за №167 від 29.01.1998 на підставі розпорядження Глобинської районної державної адміністрації № 117 від 18.03.1997, на земельну частку (пай) розміром 3,60 умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Кринківської сільської ради Глобинського району (на даний час Глобинської міської ради Кременчуцького району) Полтавської області. Згідно книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі до 01.01.2013 [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю (державний акт на право власності на земельну ділянку), що знаходиться на території Кринківської сільської ради Глобинського району (на даний час Глобинської міської ради Кременчуцького району) Полтавської області (взамін вищезазначеного сертифікату на право на земельну частку (пай)), не зареєстровано (а.с.25). Згідно довідки, наданої Великокринківським старостинським округом виконавчого комітету Глобинської міської ради Полтавської області 14.12.2022 за № 02-36.13/551, [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [INFO] ( а.с.59). Відповідно до відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, родинні відносини між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відсутні (а.с. 66,67). Як вбачається з нотаріально засвідченої заяви [PERSON] від 06 грудня 2023 року, останній цією заявою повідомив, що дійсно знав померлу [INFO] [PERSON] , із якою він проживав, як співмешканець в селі Весела Долина Глобинського району Полтавської області. Після смерті [PERSON] отримав її пенсію на поховання, при цьому організацією саме похоронних процесій займалася сестра померлої [PERSON] - [PERSON] , яка проживала у сусідньому селі. Після поховання [PERSON] її сестра [PERSON] забрала речі померлої, у тому числі і її документи, так як ближчих родичів у неї не було. Невдовзі після смерті [PERSON] він виїхав із села Весела Долина на постійне місце проживання в село Карпусі Полтавського району Полтавської області. Коли він виїжджав, ключі від будинку залишив [PERSON] , яка повинна була слідкувати за порядком у будинку. Прохав суд розглядати справу без його участі, оскільки із урахуванням його віку та стану здоров`я він не може з`явитись у судове засідання особисто (а.с. 86). Рішенням Глобинського\~районного суду\~Полтавської області\~від 03.10.2022\~встановлено факт,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є рідною\~сестрою [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~встановлено факт,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є племінницею\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~(яка\~померла [INFO] )(а.с.11,12). Як вбачається із повідомлення другої кременчуцької державної нотаріальної контори (правонаступника Глобинської державної нотаріальної контори) № 687/01-16 від 18.10.2023, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Правовідносини по спадкуванню після [PERSON] виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, визнається,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину:\~1)\~якщо він\~фактично вступив\~в управління\~або володіння\~спадковим майном;\~2)\~якщо він\~подав державній\~нотаріальній конторі\~за місцем\~відкриття спадщини\~заяву про\~прийняття спадщини. Судом встановлено, що оскільки [PERSON] постійно здійснювала догляд за сестрою, після її смерті сплатила витрати за влаштування похоронної процесії, доглядала за її будинком та спадковим майном, вона є такою, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління або володіння спадковим майном. Вирішуючи позовну вимогу в частині встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після померлої [INFO] [PERSON] шляхом вступу в управління спадковим майном, суд встановив наступне. Свідки [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] своїми поясненнями наданими суду, підтвердили факт прийняття спадщини [PERSON] померлою [INFO] після померлої [INFO] [PERSON] . За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] на час смерті здійснила поховання сестри, доглядала за її будинком та спадковим майном, вона є такою, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, тому позов в цій частині є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги, в частині визнання за позивачем права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, яка належала померлій [INFO] [PERSON] , спадщину після якої прийняла [PERSON] , яка померла [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Кринківської сільської ради Глобинського району Полтавської області 02 січня 2019 року (а.с.9). Родинні відносини [PERSON] та [PERSON] , як матері та дочки підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24 вересня 1966 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Кринківською сільською радою Глобинського району Полтавської області 01 грудня 1986 року (а.с. 7,8). Позивачка є спадкоємицею за законом, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після померлої матері [PERSON] . Як вбачається із дослідженої в ході судового розгляду спадкової справи № 19/2019 заведеної після померлої [INFO] [PERSON] , заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори подала [PERSON] (а.с.40-75). Постановою від 21 лютого 2023 року державний нотаріус Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори, виконуюча обов`язки завідувача Глобинської державної нотаріальної контори Скляр Е.А. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що неможливо встановити фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном [PERSON] , після померлої [INFO] сестри [PERSON] (а.с.14). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України\~цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлений можливості отримати дублікат сертифікату на земельну частку ( пай). Згідно п. 2 Указу Президента\~України від\~08.08.1995\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу є рівними. Згідно ч. 1 ст.\~2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7\~Указу Президента\~України від\~8\~серпня 1995\~р.\~№ 720/95\~"Про\~порядок паювання\~земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно п. 17 Розділу X Прикінцевих положень\~Земельного кодексу\~України 17. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Відповідно до ч. 2 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 190 ЦК майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Відповідно до п. 1, 3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Як встановлено судом, за життя [PERSON] набула право на земельну частку (пай) у землях колишнього КСГП «Промінь», яке успадкувала [PERSON] отже, право на вказану земельну частку (пай) є спадковим майном. Позивачка є спадкоємцем за законом, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, інші спадкоємці, які прийняли спадщину, в тому числі які мають право на обов`язкову частку після померлої, відсутні. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved