Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

Позивач Кредитна спілка "Сімейна позика" звернулись до суду з позовом про стягнення заборгованості. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 19.10.2021 між Кредитною спілкою "Сімейна позика" та [PERSON] укладено кредитний Договір про споживчий кредит № 166/21-13299/2, відповідного до якого позичав надав відповідачу грошові кошти в розмірі 48900,00грн. Позивач свої зобов`язання перед відповідачкою відповідно до договору виконав у повному обсязі. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним Договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка має заборгованість в розмірі 68256,35грн, з яких: основний борг в розмірі 40605,83грн; відсотки в розмірі 27650,52грн. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 23.10.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 24.10.2023 сторонам направлено лист з додатками до нього, а саме: позивачу копію ухвалу про відкриття провадження, а відповідачці копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками до неї. Від відповідачки [PERSON] до суду 23.11.2023 надійшла заява, відповідно до якої остання позов визнає та просить його задовольнити. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 19.10.2021 між Кредитною спілкою "Сімейна позика" та [PERSON] укладено кредитний Договір про споживчий кредит № 166/21-13299/2. Відповідно до п. 1.1., 2.3., 2.6. Договору позивач надав відповідачу грошові кошти у кредит в сумі 48900,00грн зі сплатою відсотків по ньому в розмірі 17,8% річних та 2,6% щомісяця від суми кредиту, строком погашення не пізніше 19 жовтня 2029 року. Факт видачі кредиту підтверджується видатковим касовим ордером від 19.10.2021 в розмірі 48900,00грн. Згідно із п. 2.4., 2.5. Договору відповідач повинен сплачувати кредит та відсотки згідно Графіка платежів рівними частками в сумі 4034,00грн, щомісячно не пізніше 19го числа, починаючи з наступного місяця після надання кредиту до повного погашення боргу згідно з даним Договором. Пунктом 2.8 Договору, при затримці будь-якого місячного платежу передбаченого Договором, позичальник несе за це особливі відповідальність та сплачує кредитодавцеві компенсацію за користування утримуваними грошовими коштами в розмірі 1,2% від простроченої суми боргу, щодня, за увесь час затримки. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом установлено, що Кредитною спілкою зобов`язання за договором виконались в повному обсязі. А відповідачка, порушивши умови Договору, в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування, не виконала взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовилась від виконання договірних зобов`язань. Посилаючись на те, що відповідачка неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, представник Кредитної спілки «Сімейна позика» просив стягнути з неї заборгованість за кредитним договором в розмірі 68256,35грн, з яких: основний борг в розмірі 40605,83грн та відсотки в розмірі 27650,52грн. Дана сума відповідачкою не оспорювалась. Відповідачка визнала суму боргу в повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки, відповідачкою порушене зобов`язання з повернення кредитних коштів що встановлені умовами Договору, то станом на 18.10.2023 за нею обліковується прострочена заборгованість за кредитом на загальну суму 68256,35грн. Яка відповідачкою визнається в повному обсязі. Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги те, що відповідачкою позов визнано в повному обсязі, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, а саме: стягнути заборгованість за кредитним Договором про споживчий кредит № 166/21-13299/2 від 19.10.2021 в розмірі 68256,35грн. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ч. 1 ст.142 Цивільного процесуального кодексу України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з зазначеним вище, суд присуджує стягнути з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1342,00грн, та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 1342,00грн.

Outcome: approved