Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з 25 листопада 2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між подружжям погіршилося через різні погляди на сімейне життя, та різні погляди на вирішення питань, що постають у сімейному житті, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач не бажає продовжувати спільне життя. Вказала, що вони з відповідачем не підтримують сімейних відносин, за таких умов подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.10.2023 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи у судове засідання. 15.11.2023 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження по справі. Ухвалою суду від 15.11.2023 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження по справі. У судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити не заперечувала щодо заочного розгляду справи, термін на примирення просила не надавати. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив, відзив ненадав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сторони перебувають у шлюбі з 25 листопада 2014 року, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1192. За час перебування подружжя у шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Із пояснень позивача вбачається, сім`я фактично розпалась через різні погляди на сімейне життя, та різні погляди на вирішення питань, що постають у сімейному житті Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства припиненні між подружжям. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що сім`я даного подружжя розпалась остаточно, призначення терміну на примирення не потребує, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, крім того, позивач наполягала на розірванні шлюбу, у зв`язку із чим, шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110-112, 114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved