Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.1. 20.11.2023 до Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся позивач з позовом про зняття арешту з майна, обґрунтувавши його наступним. 01.11.2006 між АКІБ «УкрСиббанк» та фізичною особою [PERSON] було укладено договори про надання споживчого кредиту № 11068637000 та 11069018000/2 для придання квартири. 01.11.2006 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу придбав квартиру [ADDRESS] та цього ж числа для забезпечення зобов`язань по кредитних договорах, передав у іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» зазначене нерухоме майно, уклавши договір іпотеки № 28585. У зв`язку з невиконанням фінансових зобов`язань [PERSON] банк звернувся до суду та стягнув заборгованість за кредитом, після чого передав виконавчий лист на виконання Соснівському ВДВС Черкаського МУЮ. Відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП № 50527800 від 24.03.2016 Соснівським ВДВС Черкаського міського управління юстиції накладено арешт на все нерухоме майно, що належить [PERSON] 04 травня 2023 року Банк заключив договір факторингу № 04/05/2023 із ТОВ «Інком-Фінанс» (далі Фактор, Товариство) за умовами якого Банк відступає оплатно Фактору право вимоги до боржника [PERSON] та усі права Банку за усіма договорами забезпечення. Крім того, 04 травня 2023 року Банк уклав договір відступлення права вимоги за договором іпотеки № 28585 від 01 листопада 2006 року з ТОВ «Інком-Фінанс» за яким Товариству перейшло право вимоги по іпотечному договору № 28585 від 01 листопада 2006 року та передано в іпотеку нерухоме майно, квартира [ADDRESS] . 04 травня 2023 року TOB «Інком-Фінанс» (далі Первісний кредитор) уклав договір про відступлення права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 11068637000 з [PERSON] (далі Новий кредитор) за умовами якого Первісний кредитор відступає оплатно Новому кредитору право вимоги до боржника [PERSON] та усі права Первісного кредитора. Також, 04 травня 2023 року ТОВ «Інком-Фінанс» уклав договір відступлення права вимоги за договором іпотеки № 28585 від 01 листопада 2006р. з [PERSON] за яким позивачу перейшло право вимоги по іпотечному договору № 28585 від 01 листопада 2006 року та передано в іпотеку нерухоме майно, квартира [ADDRESS] 30.08.2023 позивачем був направлений лист до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з проханням скасувати арешт та заборону відчуження нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] , іпотекодержателем якої є позивач, що накладений в межах виконавчого провадження № 50527800 на підставі постанови від 24.03.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 27.09.2023 Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовив у скасуванні арешту вище зазначеного нерухомого майна та зазначив, що арешт може бути знятий за рішенням суду. Посилаючись на ст. 4, 13 ЦПК України, ст. 575 ч. 1 ЦК України, ст. 1, 3, 4, 7, 24, 33, 37 Закону України «Про іпотеку» та ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», вважає, що він, як іпотекодержатель володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо нерухомого майна, а тому накладенні арешту на майно, що перебуває в іпотеці, обмежує забезпечене іпотекою право іпотекодержателя. В даному випадку, належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувача, відмінних від іпотекодержателя, тому виконавча служба має звільнити з-під арешту іпотечне майно. У зв`язку з викладеним просить: ?зняти арешт та заборону відчуження нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] , іпотекодержателем якої є [PERSON] позивач по справі, що накладений в межах виконавчого провадження № 50527800 на підставі Постанови від 24.03.2016 про арешт майна боржника та оголошення заборони на ого відчуження. 1.2. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, навів доводи, аналогічні доводам позовної заяви. Просив позов задовольнити. 1.3. У судове\~засідання представник відповідача Першого відділу\~Державної виконавчої\~служби у\~місті Черкаси\~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Київ) не з`явився, про слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. У зв`язку з чим, в порядку ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи 2.1. Заяв та клопотань від учасників справи не надійшло. ІІІ. Процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~3.1. Ухвалою судді від 22 листопада 2023 року відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду за правила спрощеного провадження (а.с. 31). ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 4.1. 01.11.2006 між АКІБ «УкрСиббанк» та фізичною особою [PERSON] було укладено договори про надання споживчого кредиту № 11068637000 та 11069018000/2 для придання квартири. 01.11.2006 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу придбав квартиру [ADDRESS] та цього ж числа для забезпечення зобов`язань по кредитних договорах, передав у іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» зазначене нерухоме майно, уклавши договір іпотеки № 28585. У зв`язку з невиконанням фінансових зобов`язань [PERSON] 03 вересня 2015 року банк звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси та стягнув заборгованість за кредитом 11068637000, після чого передав виконавчий лист на виконання Соснівському ВДВС Черкаського МУЮ. 4.2. Відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП № 50527800 від 24.03.2016 Соснівським ВДВС Черкаського міського управління юстиції наклав арешт на все нерухоме мано, що належить [PERSON] (а.с. 22). 4.3. 04 травня 2023 року Банк уклав договір факторингу № 04/05/2023 із ТОВ «Інком-Фінанс» (далі Фактор, Товариство) за умовами якого Банк відступає оплатно Фактору право вимоги до боржника [PERSON] та усі права Банку за усіма договорами забезпечення (а.с. 12-19). 4.4. Крім того, 04 травня 2023 року Банк уклав договір відступлення права вимоги за договором іпотеки № 28585 від 01 листопада 2006 року з ТОВ «Інком-Фінанс» за яким Товариству перейшло право вимоги по іпотечному договору № 28585 від 01 листопада 2006 року та передано в іпотеку нерухоме майно, квартира [ADDRESS] (а.с. 20-21). 4.5. 04 травня 2023 року TOB «Інком-Фінанс» (далі Первісний кредитор) заключив договір про відступлення права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 11068637000 з [PERSON] (далі Новий кредитор) за умовами якого Первісний кредитор відступає оплатно Новому кредитору право вимоги до боржника [PERSON] та усі права Первісного кредитора (а.с. 6-9). 4.6. Також, 04 травня 2023 року ТОВ «Інком-Фінанс» уклав договір відступлення права вимоги за договором іпотеки № 28585 від 01 листопада 2006 року з [PERSON] за яким йому перейшло право вимоги по іпотечному договору ; 28585 від 01 листопада 2006 року та передано в іпотеку нерухоме майно, квартира [ADDRESS] (а.с. 10-11). 4.7. 30.08.2023 позивачем був направлений лист до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з проханням скасувати арешт та заборону відчуження нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] , іпотекодержателем якої є позивач, що накладений в межах виконавчого провадження № 50527800 на підставі постанови від 24.03.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 23-25). 4.8. 27.09.2023 Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовив у скасуванні арешту вище зазначеного нерухомого майна та зазначив, що арешт може бути знятий за рішенням суду (а.с. 26). V. Оцінка суду. 5.1.\~Кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України). 5.2. Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. 5.3. Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. 5.4. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. 5.5. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України). 5.6. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 5.7. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). 5.8. Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи: суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (див. висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). 5.9. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. 5.10. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України у вказаній редакції. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту. Особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 (провадження 14-431цс19)). 5.11. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна(див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19)). 5.12. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України "Про виконавче провадження"). 5.13. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2022 року у справі № 711/3591/21 (провадження № 61-945св22) зазначено, що: "У справі, що переглядається, позивач пред`явив позовні вимоги до Центрального ВДВС у м. Черкаси, який не є ні боржником, ні особою, в інтересах якої накладено арешт на спірне нерухоме майно. При цьому ні боржник, ні стягувач, в інтересах якого був накладений арешт на квартиру, як відповідачі не залучені. Клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача позивач не заявляв". 5.14. У даній справі предметом спору є вимога [PERSON] , який вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, у зв`язку з чим, позивач ставить питання про звільнення майна з-під арешту, який був накладений державним виконавцем під час здійснення виконавчих дій щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON] , при цьому позов пред`явлено до державного виконавця. Таким чином суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з пред`явленням їх до неналежного відповідача. 5.15. Висновки суду по суті вирішення спору, зокрема, щодо обґрунтованості чи необґрунтованості позовних вимог, мають бути зроблені за належного суб`єктного складу учасників справи. 5.16. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України). 5.17. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. 5.18. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». 5.19. Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. 5.20.\~Оскільки при\~зверненні з\~позовом [PERSON] \~вказав відповідачем\~Перший відділ\~Державної виконавчої\~служби у\~місті Черкаси\~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Київ),\~клопотань про\~заміну відповідача\~чи залучення\~співвідповідачів позивач\~не заявляв,\~за таких\~обставин,\~суд приходить\~до висновку,\~що в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed