Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) про стягнення заборгованості, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за укладеним сторонами договором та наявність заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами, а саме просив стягнути заборгованість в розмірі 160 863 (сто шістдесят тисяч вісімсот шістдесят три) гривні 00 коп., із яких: 44 376,00 грн. - вартість об`єкту оренди, 38 829,00 грн. - орендна плата, 77 658,00 грн. неустойка, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481 грн. 00 коп. 09.08.2023 року винесено ухвалу про скасування заочного рішення Обухівського районного суду Київської області від 10.04.2023 року. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 13.11.2023 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просив проводити розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення в яких просив проводити розгляд справи у його відсутність. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, наступні обставини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно зі ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). У відповідності до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою статті 764 ЦК України. У своїй позовній заяву позивач ТОВ «Будинок Комфорту» вказує, що 01.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК КОМФОРТУ» та [PERSON] , в режимі\~онлайн шляхом\~заповнення Відповідачем\~в електронній\~формі анкети-згоди\~клієнта на\~сайті Позивача,\~був укладений\~Договір №1144210301034\~оренди майна\~з правом\~викупу, відповідно до п.1.1. якого Орендодавець зобов`язується передати Орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що визначене в п.2 цього Договору, з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах передбачених Правилами надання майна в оренду, які є невід`ємною частиною цього Договору, а Орендар зобов`язується прийняти Об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом у власність, на визначених умовах, а також сплачувати Орендодавцеві орендну плату. Відповідно до п.2. Договору - дані щодо об`єкта оренди, його вартість, строк оренди, розмір щомісячного платежу погоджено Сторонами, як зазначено нижче: найменування об`єкта оренди Not/15"-16" Lenovo IdeaPad S145-15API (81UT00NRRA), кількість 1, строк оренди 24 місяці, щомісячний платіж (грн.) 1\~849, 00 грн., вартість включаючи ПДВ (грн.) при викупі 24 місяці 44\~376, 00 грн. в т.ч. ПДВ 7\~396 грн. 00 коп., вартість включаючи ПДВ при викупі 90 днів 13\~300,00 грн. в т.ч. ПДВ 2\~216 грн. 67 коп. 01.03.2021 року Орендодавцем направлено орендарю у його особистий кабінет підтвердження укладання Договору. Пунктом 3 Договору сторони погодили, що сплата орендної плати у розмірі 1849,00 грн. здійснюється Орендарем до 01-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладання Договору протягом строку оренди, який становить 24 місяця, де днем внесення останнього платежу є 01.03.2023 року. До позовної позивачем були приєднані наступні письмові докази: розрахунок заборгованості за договором № 1144210301034 оренди майна з правом викупу від 01.03.2021 року; бланк договору № 1144210301034 оренди майна з правом викупу від 01.03.2021 року; експрес накладна № 2045035346604; \~ \~ \~ \~копія листа начальника відділу розгляду компенсацій ТОВ «Нова Пошта» № 00114 від 12.01.2022 року; копія повідомлення про розірвання договору № 1144210301034 оренди майна з правом викупу від 01.03.2021 року, повернення об`єкту оренди та сплати орендних платежів; фото відповідача [PERSON] та першої сторінки паспорта. Позивач вважає, що порядок укладення договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про електронну комерцію». Посилається на ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію», згідно якої електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та його прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаний в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Зазначає, що статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору, моментом підписання такого договору є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим законом. Згідно ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. На думку позивача, таким ідентифікатором є СМС-повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Відповідач [PERSON] не укладав із позивачем у паперовому чи електронному вигляді договору. Текст договору не відповідає вимогам\~ЗУ «Про захист прав споживачів», будь - якого майна (ноутбука) в оренду від позивача не отримував. Позивачем не доведено і матеріалами справи не підтверджено отримання ним цифрового підпису і підписання спірного договору, ознайомлення з Правилами про надання у оренду майна, що є порушенням cт.ст.11,18 ЗУ «Про захист прав споживачів». На підтвердження укладення договору позивач додав в письмовій формі бланк (проект) договору від 01.03.2021р., фото відповідача та першої сторінки його паспорта та даних, розпечатку підтверджень послідовності дій позивача та відповідача щодо укладання договору в інформаційно-телекомунікаційній системі, копію повідомлення про підтвердження укладення договору, на яких не зазначено будь-який одноразовий ідентифікатор електронного підпису відповідача, як і електронний підпис [PERSON] , Однак, такі дії свідчить про протиправне використання персональних даних відповідача, а також не укладення та не підписання цих документів Відповідачем. Також даний договір містить положення договору лізингу, а тому правовідносини регулюється ЗУ «Про фінансовий лізинг», з огляду на що позивач повинен мати ліцензію на здійснення діяльності з надання майна у лізинг, що передбачено Постановою КМУ від 07.12.2016р. № 913 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання Фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)». При цьому договір мав бути укладений у письмовій формі. Норми Цивільного кодексу України не передбачають договорів оренди з правом викупу. Зазначені додатки не завірені і позивач не повідомляє суд, де знаходяться оригінали письмових і електронних документів. Відповідач [PERSON] вважаю, що позивач не надав доказів укладення договору шляхом обміну електронними повідомленнями та прийняття (акцепту) умов договору, включаючи правила Позивача надання майна у оренду, тобто їх оригіналів, а надані докази є неналежними, недопустимими і недостовірними у розумінні ст. ст. 77, 78, 79,100 ЦПК України. ТОВ «Будинок Комфорту» надало незавірену копію експрес-накладної № 20450353246604 з відділення «Нова Пошта» від приватної особи Пред Анастасія Відсутнє, яка відправила на ім`я відповідача поштове відправлення: «Note 15"-16" Lenovo IdeaPad S145-15API». Позивач стверджує, що надав в оренду Ноутбук Note 15"-16" Lenovo IdeaPad S145-15API (81UT00NRRA) вартістю 13 300 грн. і вимагає сплатити 160 863 грн., посилаючись на вказану накладну, яка не є фіскальним документом, незавірена, а тому не є належним, допустимим та достовірним доказом того, що ТОВ «Будинок Комфорту» направило на ноутбук, а відповідач його отримав. Розрахунок заборгованості від 21.12.2022 р. за підписом адвоката Едуарда Дяченка не є первинним документом, складений із порушенням вимог\~ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»\~не уповноваженою товариством особою, яка не працює у товаристві та не має повноважень на ведення бухгалтерської документації та доступу до неї. ТОВ «Будинок Комфорту» також долучив до матеріалів позовної заяви копію повідомлення-вимогу про розірвання договору № 1144210301034 від 01.03.2021 року, повернення об`єкту оренди та сплати орендної плати у розмірі 38 829,00 грн., яка адресована [PERSON] та вказав, що 01.11.2021 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення про припинення договору з 01.12.2022 року та про необхідність сплатити загальну вартість об`єкту оренди. Однак дана обставина не підтверджується жодним доказом, оскільки ні чек про відправлення конверту, ні опис вкладення до цінного листа, ні списку рекомендованого поштового відправлення позивач до матеріалів справи не приєднав. Умовами договору оренди від 01.03. 2021 року, п.4 та п.8.4 Правил за прострочення орендних платежів, передбачена ще й пеня в розмірі 3% (трьох відсотків) від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50% (п`ятдесяти відсотків) від загальної суми оренди за цим договором. Орендодавець залишає за собою право нараховувати Орендарю пеню в розмірі меншому, ніж 3% на власний розсуд. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст.61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549\~ЦК України пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.\~61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15, та Верховного Суду, викладеній у постанові від 25 липня 2018 року у справі №2-2171/11. Щодо неукладення кредитного договору в «електронній формі» та настання правових наслідків згідно рішення Великої Палати Верховного Суду слід зазначити наступне. Відповідно до\~рішення Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~30\~листопада 2022\~року за\~заявою касатора\~було розглянуто\~клопотання про\~передачу справу\~на розгляд\~Великої Палати\~Верховного Суду\~з метою\~формування єдиної\~правозастосовчої практики\~з питання\~щодо правових\~наслідків перерахування\~коштів,\~які надаються\~на підставі\~кредитного договору,\~оформленого в\~електронній формі,\~на банківську\~картку третьої\~особи,\~яка не\~є стороною\~договору,\~та можливості\~застосування такої\~обставини при\~доказуванні факту\~неукладення кредитного\~договору особою,\~яка зазначена\~у договорі\~як позичальник. Позивачем нараховано і штраф, і пеню, що, відповідно до вказаного вище, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. Таким чином, обставини, що покладені в основу позову не знайшли підтвердження під час розгляду справи, від повного, всебічного та об`єктивного встановлення судом обставин щодо наявності та розміру заборгованості за договором позивач ухилився. Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Суд вважає, що позивачем не доведено обставин, які б породжувала правові наслідки у виді виникнення зобов`язань сплатити визначені позовом кошти, тому достатніх підстав для задоволення позову суд не вбачає. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи,\~ поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим\~ Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом не встановлено достатніх правових і фактичних підстав для покладення на відповідача в судовому порядку обов`язку сплати передбачених позовом коштів, позовні вимоги не доведені належними і допустимими доказами, тому позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed