Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

03.10.2023 представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до Радехівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки та піклування Радехівської міської ради Львівської області, [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову покликається на те, що [PERSON] познайомився із [PERSON] у 2015 році і з того часу останні почали зустрічатись та перебували у близьких відносинах, на той час остання перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] , оскільки [PERSON] на момент народження дитини перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , тому дитину було записано на відповідача. Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 05.05.2021 [PERSON] було визнано батьком [PERSON] . [PERSON] у вересні 2020 року забрав дитину від матері. Відповідач у справі з вересня 2020 року жодного разу не бачилась із дитиною, її не цікавить її життя, розвиток. На даний час дитині якій виповнилось 3 роки своєю матір`ю вона називає [PERSON] , яка замінила її біологічну матір та виховує, як свою рідну. Просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] та стягнути із відповідача судові витрати по справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2023 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П. 11.10.2023 з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді від 11.10.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. 31.10.2023 підготовче засідання протокольно відкладено на 08.11.2023 на 11:50 год. Ухвалою суду від 08.11.2023 замінено третю особу у справі Орган опіки та піклування Радехівської міської ради Львівської області на Орган опіки та піклування Червоноградської міської ради Львівської області. Зобов`язано службу у справах дітей Радехівської міської ради Львівської області надати суду письмовий висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] . В підготовчому засіданні оголошено перерву до 04.12.2023 до 13.30 год. В судове засідання 04.12.2023 учасники провадження не з`явилися. 04.12.2023 представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Просять залишити без розгляду клопотання про виклик свідків (а.с. 72, 78). Відповідач [PERSON] 08.11.2023 подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо задоволення позовної заяви (а.с.63). Представник Органу опіки та піклування Червоноградської міської ради Львівської області подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просять задовольнити (а.с. 75). Третя особа - [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до положень частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] позивач [PERSON] та 3-я особа [PERSON] зареєстрували шлюб 04.07.2000 в Острівській сільській раді Сокальського району Львівської області, актовий запис №10. Після державної реєстрації прізвище чоловіка - « [PERSON] », дружини « [PERSON] » (а.с.18). Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 05.05.2021 у справі №451/1551/20 було задоволено позовні вимоги [PERSON] , останнього визнано батьком [PERSON] , [INFO] та внесено зміни до актового запису в частині прізвища та по батькові дитини. Ухвалою Радехівського районного суду від 27.08.2021 було виправлено описку в рішенні Радехівського районного суду Львівської області від 05.05.2021 (а.с.7-10). Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.01.2022 [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки-характеристики виданої старостою виконавчого комітету Червоноградської міської ради С.Фіялковського № 60, № 61 від 13.09.2023 в [ADDRESS] проживають: позивач [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , 3-я особа [PERSON] . Всі разом ведуть підсобне господарство. З боку сусідів та жителів села скарг в сільську раду не поступало (а.с.12,13). Як вбачається із довідки №01-15/261 від 14.09.2023 виданої директором Поздимирської гімназії Червоноградської міської ради Львівської області Л.Горбай, [PERSON] , [INFO] відвідує дошкільний підрозділ (різновікову групу) з 05.04.2023 (а.с.14). Згідно характеристики №01-15/262 від 14.09.2023 виданої директором Поздимирської гімназії Червоноградської міської ради Львівської області Л.Горбай, [PERSON] , [INFO] є вихованкою різновікової дошкільної групи Поздимирської гімназії. Останню приводять у гімназію [PERSON] , яка разом із [PERSON] її виховують. Третя особа - [PERSON] завжди цікавиться життям дитини, поведінкою її харчуванням. За дитиною здійснюється потрібний догляд. Останній приділяють багато уваги, цікавляться її вихованням і розвитком (а.с.15). Як видно із акту обстеження умов проживання № 62 від 13.09.2023 складеного старостою с.Поздимир С.Д . Фіялковським, ст. інспектором Н.Г.Лещишин, вихователем [PERSON] , сусідами [PERSON] , [PERSON] [PERSON] проживає по [ADDRESS] , власником якого є його дружина [PERSON] . Разом із ними проживають - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Даним актом підтверджується наявність належних умов для проживання та вихованням малолітньої дитини (а.с.16). Відповідно до витягу із рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 21.11.2023 № 186 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , вбачається за доцільне позбавлення матері [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] (а.с.76-77). Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Як зауважив Європейський Суд з прав людини у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Суд вбачає, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує та взагалі відмовилася від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини [PERSON] , не цікавиться її долею, участі у вихованні та розвитку не приймає, матеріально дитину не забезпечує. Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Судом встановлено, що відповідач жодних спроб на відновлення відносин з дитиною не робила, а навпаки, відповідач не тільки ухиляється від виконання ним своїх батьківських обов`язків, а свідомо не бажає їх виконувати, про що подала заяву, де позовні вимоги визнала, тому суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини. Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач, маючи реальну можливість виконувати свої батьківські обов`язки відносно дитини, зокрема, цікавитися нею, її життям та майбутнім, матеріально допомагати, дбати про її культурний та духовний розвиток, спілкуватися з нею, сприяти в отриманні дитини освіти, свідомо ухиляється від виконання таких обов`язків, оскільки жодних об`єктивних перешкод для виконання нею батьківських обов`язків не існує; самоусунулася від виховання та утримання дитини, що вказує на неналежне виконання відповідачем батьківських обов`язків та нехтування своїми батьківськими обов`язками, в розумінні встановлених законодавчих положень. Доказів протилежного відповідачем до суду подано не було. Водночас, суд роз`яснює [PERSON] положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені судові витрати. На підставі ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 200, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved