Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», ПрАТ «Запоріжвогнетрив» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання, зазначивши, окрім іншого, що згідно записів трудової книжки та наказів по підприємству відповідачів він, з 21.05.1998 р. розпочав працювати на підприємстві Відповідача «Запоріжсталь». 20 січня 2000 року було прийнято в цех ремонтна металургійних печей на комбінат ВАТ «Запоріжсталь» вогнетривником. 31.01.2018 року був звільнений зв`язку з переводом до ЧАО «Запоріжвогнетрив». 01.02.2018 року прийнято за переводом вогнетривником. 11.07.2023 року було звільнено за п.1. ст. 36 КЗпП України - за згодою сторін. Загальний стаж роботи на двох підприємствах у шкідливих та важких умовах праці складає понад 23 роки 9 місяців, а саме: 28.01.2000-31.01.2018 вогнетривником на гарячих роботах цеха ремонту металургійних печей ПАТ «Запоріжсталь» 18 років, вогнетривником ПрАТ «Запоріжвогнетрив» 5 років 5 міс., а саме: 01.02.2018-11.07.2023. Згідно медичного висновку від 22 серпня 2023 року лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння), протокол № 875 - [PERSON] підпадав під вплив: -пилу 18,8 мг/мЗ при ГДК-2.0 мг/мЗ, 89.8-93.0% зміни, кл. 3.4 (вогнетривник «Запоріжсталь», вогнетривник «Запоріжвогнетрив», 23 роки 5міс.). Всього-23 роки 5 міс. - хімічних речовин ангідрид хромовий 0.013-0.02 мг/мЗ при ГДКЮ.ОІ мг/мЗ,. 88.5-95.9% зміни, кл.3.1 (вогнетривник «Запоріжсталь», 28.01.2000-2008, 8 років 11 міс., всього-9 років 2 міс.) Марганцю оксиди 0.3 мг/мЗ при ГДК=0.05 мг/мЗ, 95.9% зміни, 0.4594-0.5812 мг/мЗ при ГДК=0.3 мг/мЗ, 88-5-95.0% зміни, кл.3.1 (вогнетривник Запоріжсталь», вогнетривник «Запоріжвогнетрив», 23 роки 5 міс.), Всього-23 роки 9 міс. Згідно первинного медичного висновку, виданого на підставі протоколу засідання лікарсько- експертної комісії Криворізького Українського Науково-дослідного інституту промислової медицини від 22.08.2023р. № 875, було встановлено професійне захворювання за трьома діагнозами: Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пилотоксичний бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої другої стадії), група В. ЛН-другого ступеня, Радикулопатія попереково-крижова L5S1 та шийна С6,С7 з вираженими статико - динамічними порушеннями хребта, м`язово-тонічним та стійким больовим синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового Періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ першого- другого ступеня), Хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість третього ступеня (з помірним зниженням слуху). Захворювання професійні. За, даними санітарно-гігієнічної характеристики умов праці працівника Головного Управління Держпраці у Запорізькій області від 23.11.2021р. підтверджено працю у Шкідливих та важких умовах Праці на посаді вогнетривника в цеху ПАТ «Запоріжсталь» та ПрАТ «Запоріжвогнетрив». Стаж роботи в шкідливих умовах (з урахуванням інформаційної довідки про умови праці) - 23 років 5 місяці. Згідно первинного висновку ОМСЕК № 1 від 16.10.2023р. вперше визнано особою з інвалідністю другої групи з втратою 60% працездатності без строку переогляду. Також рекомендовано амбулаторне та стаціонарне лікування за рекомендацією лікаря профпатолога, невролога, лор лікаря, пульмонолога та сімейного лікаря, і санаторно-курортне лікування за наявності ф.070/у. Зміна роботодавця з ПАТ «Запоріжсталь» на ПрАТ «Запоріжвогнетрив» ніяким чином не вплинуло на покращення умов його праці, оскільки робоче місце залишилось в межах комбінату, всі негативні виробничі фактори при виконанні технічного процесу залишилися на тому ж рівні. Тому за даними санітарно-гігієнічної характеристики умов моєї праці визначено, що дані про шкідливі та важкі умови його праці, можна використовувати при роботі вогнетривника ПРАТ «Запоріжвогнетрив» і на ПАТ «Запоріжсталь». По факту\~встановленого профзахворювання\~ПрАТ «Запоріжвогнетрив»\~було складено\~акт ф.П-4\~від 14.09.2023р.,\~якого затверджено\~Головним управлінням\~Держпраці у\~Запорізькій області\~від 15\~вересня 2023р.\~Пунктом 17\~цього акту\~зазначено обставини,\~за яких\~виникло професійне\~захворювання,\~яким виступає\~тривалий стаж\~ праці\~в умовах\~впливу шкідливих\~виробничих факторів\~на підприємствах\~Відповідачів.\~Втім причиною\~професійного захворювання\~(пункт\~18)\~є наявність\~на робочому\~місті шкідливих\~виробничих факторів,\~які перевищували\~допустимі норми\~у декілька\~разів,\~а саме\~кремнію діоксину\~кристалічного з\~вмістом пилу\~від 10%\~до 70%\~-\~64,0мг/мЗ\~при ГДК-\~2,0мг/м3,\~загальна вібрація\~-116,5\~дБ при\~ГДР-\~112дБ,\~шум -\~87,4-92\~дБ «А»\~при ГДР\~-\~80дБ\~«А»,\~та інших,яких протягом всього часу його праці на підприємствах Відповідачів, останніми не було усунуто. Вплив на стан його здоров`я вказаних шкідливих виробничих факторів, які мають місце на обох підприємствах підтверджено також у медичному висновку. Моральна шкода, завдана йому в результаті професійного захворювання, є сукупність тих, моральних переживань, страждань та інших негативних емоцій, які викликані такими психотравмуючими чинниками як: фізичні страждання, пов`язані з перенесенням сильного і виснажливого фізичного болю, що пов`язаний з професійним захворюванням і якого він вже ніколи позбутися не зможе; моральні переживання за подальший стан свого здоров`я; душевні страждання, пов`язані з перенесеним відчуттям приниження, коли став особою з інвалідністю, стала практично нецотрібна суспільству; переживання, пов`язані з пережитим відчуттям незадоволеності, та своїм часом він не може розпоряджалися так, як йому за потрібно, бо змушений постійно по декілька разів на рік стаціонарно проходити тривалий курс лікування у лікарні; переживання, пов`язані з тим, що він не може виконувати свої звичайні, повсякденні обов`язки, оскільки хвороба приносить значні труднощі при виконанні простішої чоловічої роботи - домогосподарства в будинку; позбавлений можливості займатись своїми улюбленими зайняттями; душевні страждання, пов`язані з перенесеним відчуттям незахищеності; страх (неспокій за своє здоров`я і психічний стан; відчуття неспокою за своїх рідних; переживання, пов`язані з порушенням нормальних життєвих зв`язків з друзями та знайомими. Професійне захворювання, яке складається із чотирьох діагнозів спричиняє йому як фізичну біль, так і моральні страждання, оскільки і біль, і страждання невід`ємні один без одного. Всі разом узяті пережиті події, пов`язані з професійним захворюванням, викликали погіршення стану загального самопочуття, призвели до зниження репутації, спричинили зниження життєвої активності, погіршили взаємини з близькими людьми і примусили до часткової зміни звичного устрою і способу життя, а саме постійна боротьба за права хворої людини. Враховуючи тяжкість та глибину заподіяних фізичних страждань і моральних переживань та їх тривалість, заподіяну моральну шкоду він оцінює в загальній сумі, яка не може бути меншою ніж 80000 грн. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди виходив з принципу розумності, зваженості і справедливості, з врахуванням характеру і об`єму своїх фізичних та душевних страждань, стану свого здоров`я, тривалості негативних наслідків, що настали для нього, ступеню зниження престижу та ділової репутації і як результат - глибини тих моральних переживань та страждань, які переніс та продовжує переносити. При цьому больові синдроми, у зв`язку із своїм захворюванням, він відчуває постійно, а цінова політика в частині придбання ліків збільшена значно з травня 2022 року. Вважає, що саме така сума буде адекватною тій моральній шкоді, яка була спричинена в результаті професійного захворювання, а також достатньою і справедливою для хоча б часткового відновлення фізичного здоров`я і приведення морального стану в норму. Враховуючи, що працював 18 років у відповідача 1 (що складає 216 місяців) та 5 років та 5 місяців у відповідача 2 (65 місяців), то вважає, що від загальної суми позовних вимог повинно бути розподілено в залежності від часу. У процентному відношенні праці це складає 76,87% та 23,13% відповідно. Це складає від 70000 грн. суму в 53809 грн. та 16191 грн. Просить суд стягнути з ПАТ «Запорізькій металургійний комбінат «Запоріжсталь» одноразово суму 53809 грн. без її подальшого оподаткування, як відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті професійного захворювання; стягнути з ПрАТ «Запоріжвогнетрив» одноразово суму 16191 грн. без її подальшого оподаткування, як відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті професійного захворювання; стягнути з відповідачів пропорційно задоволених вимог суму сплачених витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. (відповідно 4612 грн. та 388 грн.). Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2023 року відкрито провадження по справі, та встановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 12.12.2023 року, до суду від представника відповідача ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» надійшов відзив на позов, у якому, окрім іншого, вказано, що заявлені позовні вимоги вважає необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню. Вказано, що останнє місце роботи позивача ПрАТ «Запоріжвогнетрив», і тому акт розслідування причин отримання професійного захворювання був складений за участю саме з участю ПрАТ «Запоріжвогнетрив». Вважає, що з наведеного можливо зробити висновок що професійне захворювання отримано на іншому підприємстві металургійній галузі ПрАТ «Запоріжвогнетрив». Позивач, звільнився з підприємства ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» 31.01.2018 року у зв`язку з переведенням у ПрАТ «Запоріжвогнетрив». Позивач при працевлаштуванні на ПРАТ «Запоріжвогнетрив» пройшов медичний огляд, та на момент проходження медичного огляду Позивач буз здоровий та придатний до роботи, професійних захворювань, що виникли раніше при роботі на попередніх виробництвах, у даному випадку на підприємстві Відповідача ПАТ металургійний комбінат «3апопіжсталь» виявлено не було, і відсутній зв`язок хронічного професійного захворювання Позивача з умовами праці на підприємстві ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «3апопіжсталь», так як припрацевлаштуванні на ПрАТ «Запоріжвогнетрив» у Позивача не було виявлено при проходженні медичного огляду професійних захворювань, що виникли раніше при роботі на попередніх виробництвах (у даному випадку на підприємстві Відповідача 1- ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»), що в свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для стягнення з Відповідача ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» моральної шкоди у розмірі 53809 грн. спричиненої професійним захворюванням Позивачу та відповідно, відмову у позові у повному обсязі. Законодавець наділив правом встановлювати наявність або відсутність хронічного професійного захворювання (отруєння)та остаточний зв`язок зазначеного захворювання з умовами праці виключно\~ \~ \~ \~органи високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я які оформлюють зазначене рішення «Висновком лікарсько-експертної комісії». Комісія з розслідування не встановлює наявність або відсутність професійного захворювання та зв`язок з умовами праці, зазначені обставини\~вже встановлені\~органами високоспеціалізованого\~профпатологічного закладу\~охорони здоров`я,а комісія з розслідування встановлює лише причини вже встановленого професійного захворювання. Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) № Форми П-4\~від 15.09.2023\~рокускладений на підприємстві ПрАТ «Запоріжвогнетрив», повідомленняза формою П-3 направлялося ПрАТ «Запоріжвогнетрив», як підприємству\~ \~ \~ \~на якому органи високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я встановили професійне захворювання Позивача: Вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації; ХрoнiчнаРадикулопатіяL5, S1; Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість другого ступеня та зазначеними\~органами також\~був встановлений\~зв`язок\~вказаногопрофесійне захворювання Позивача саме з умовами праці на ПрАТ «Запоріжвогнетрив». Органамивисокоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я було встановлено професійне захворювання Позивача та його зв`язок з умовами праці саме на підприємстві ПрАТ «Запоріжвогнетрив». На підставі висновку комісія з розслідування встановила лише причини виникнення вже встановленого органами високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я професійного захворювання Позивача на підприємстві ПрАТ «Запоріжвогнетрив», про що свідчить та обставина, що Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) Форми П-4\~від 15.09.2023\~рокускладався саме за участю ПрАТ «Запоріжвогнетрив». Вважає, що у даному випадку, саме ПрАТ «Запоріжвогнетрив» і є підприємством, на якому саме і виникло професійне захворювання, і, яке, є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу. Також вказано, що позивач не надав до суду доказів, підтверджуючих провину Відповідача - доказів, які підтверджують факт виникнення саме у Позивача професійного захворювання діями підприємства Відповідача. Згідно із довідкою МСЕК, Позивачеві встановлено 3 групу інвалідності, та інваліди 3 групи можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів. Позивач права на працю не позбавлений. ПАТ «Запорізький\~металургійний комбінат\~«Запоріжсталь»оформляючи трудові відносини з Позивачем, останньому були роз`яснені його права і обов`язки, проінформовано під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих чинників та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Тож ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» не приховував тяжкість і шкідливість технологічного процесу. При цьому, Позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров`я. За роботу в шкідливих та небезпечних умовах праці Позивач користувався скороченням тривалості робочого часу, додатковою оплачуваною відпусткою, оплатою праці в підвищеному розмірі та іншими пільгами та компенсаціями, що надаються в порядку, визначеному законодавством. Під час працевлаштування Позивач усвідомлював, що під час роботи у ПАТ «Запорізький\~ \~ \~ \~металургійний комбінат\~«Запоріжсталь» буде\~піддаватися впливу\~шкідливих факторів.\~Однак,\~усвідомлюючи ризик\~виникненняпрофесійного захворювання, умисно не повідомляв адміністрацію ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»\~ \~ \~ \~про необхідність переведення його на іншу менш шкідливу або менш важку працю у зв`язку з погіршенням стану свого здоров`я. При цьому, працівник має право відмовитися від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров`я або людей, які його оточують, і навколишнього середовища. Однак за весь період роботи на підприємстві Позивач жодного разу не заявляв про порушення зі сторони відповідача умов його праці. Праця, яку виконував Позивач відповідала його функціональним можливостям організму, відповідала загальній і спеціальній підготовці, навичкам та віку Позивача. За весь\~період роботи\~на підприємстві\~Відповідача працівник\~жодних скарг\~не заявляв,\~обов`язкові\~медичні огляди\~проходив та\~за результатами\~яких його\~було визнано\~здоровим тапридатним для роботи. Вважає, що позивач знав про погіршення стану свого здоров`я, однак при цьому продовжував працювати в умовах впливу шкідливих факторів, тобто навмисно сприяв розвиненню свого професійного захворювання та збільшенню шкоди для свого здоров`я. Протиправних дій у відношенні Позивача, які б знаходилися у причинному зв`язку із профзахворюванням, відповідач не вчиняв. З боку відповідача санітарно-побутове забезпечення відповідало вимогам нормативно - правових актів, працівники завжди забезпечувались засобами індивідуального та колективного захисту. Зазначене свідчить про недбале ставлення Позивача до свого здоров`я та суто матеріальний інтерес до вирішення цієї справи. Позивачем, не підтверджена саме провина відповідача - а саме, що дії відповідача (робота на його підприємстві) потягли за собою виникнення у Позивача його професійного захворювання, та відповідно, зобов`язання відшкодування моральної шкоди власником за наявності його провини. Таким чином, у діях відповідача відсутня провина виникнення у Позивача його професійного захворювання, у зв`язку з чим, він не є особою по справі, яка повинна відповідати перед Позивачем. В матеріалах справи відсутні розрахункові документи (касові чеки, квитанції) чи інші документи, які б свідчили про витрати пов`язані з відновленням психологічного стану, стану здоров`я, який був до виникнення ситуації. Зазначені документи є єдиними належними і допустимими доказами, які можуть свідчити про понесення позивачем витрат на лікування та придбання ліків, оскільки розрахунковий документ свідчить про укладання договору роздрібної купівлі-продажу товару, яким є лікарські засоби. Посилання позивача\~щодо втрати\~нормальних життєвих\~зав`язків\~не підтверджено\~жодними документами,\~а отже\~є безпідставним\~та необґрунтованим. Посилання позивача щодо втрати нормальних життєвих зв`язків не підтверджено жодними документами, та є безпідставним та необґрунтованим. Відшкодування моральної шкоди у розмірі 53809грн. з ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», заявлене у позові, є безпідставно завищеним. Відповідач вважає, що позовні вимоги позивача не підтверджуються належними доказами у справі, у зв`язку з чим вони не підлягають задоволенню. 12.12.2023 року, до суду від представника відповідача ПрАТ «Запоріжвогнетрив»надійшов відзив на позов, у якому, окрім іншого, вказано, що заявлені позовні вимоги ПрАТ «Запоріжвогнетрив»вважає необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню. Позивач працював на ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ», ПрАТ «Запоріжвогнетрив». Останнє місце роботи ПрАТ «Запоріжвогнетрив». Оскільки останнім місцем роботи є ПрАТ «Запоріжвогнетрив», тому акт розслідування причин отримання професійного захворювання був складений за участю саме з участю ПрАТ «Запоріжвогнетрив». Представник відповідача\~робить висновок,\~що професійне\~захворювання отримано\~на іншому\~підприємстві металургійній\~галузі -ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ». Позивач не\~надав до\~суду доказів\~підтверджуючих провину\~ПрАТ «Запоріжвогнетрив»\~-\~доказів які\~підтверджують факт\~виникнення саме\~у Позивача\~професійного захворювання\~діями підприємства\~Відповідача.Позивачеві встановлено 3 групу інвалідності, у відповідності до «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності», є робочою, та інваліди 3 групи можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів. Тобто Позивач права на працю не позбавлений. Оформляючи трудові відносини з Позивачем, позивачу були роз`яснені його права і обов`язки, проінформовано під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих чинників та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Тож Відповідач не приховував тяжкість і шкідливість технологічного процесу. При цьому, Позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров`я. За роботу в шкідливих та небезпечних умовах праці Позивач, користувався скороченням тривалості робочого часу, додатковою оплачуваною відпусткою, оплатою праці в підвищеному розмірі та іншими пільгами та компенсаціями, що надаються в порядку, визначеному законодавством. Під час працевлаштування Позивач усвідомлював, що під час роботи у Відповідача буде піддаватися впливу шкідливих факторів. Однак,\~усвідомлюючи ризик\~виникнення професійного\~захворювання,\~умисно не\~повідомляв адміністрацію\~Відповідача про\~необхідність переведення\~його на\~іншу менш\~шкідливу або\~менш важку\~працю у\~зв`язку\~з погіршенням\~стану свогоздоров`я. При цьому, працівник має право відмовитися від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров`я або людей, які його оточують, і навколишнього середовища. Однак за весь період роботи на підприємстві Відповідача,Позивач жодного разу не заявляв про порушення зі сторони Відповідача умов його праці. Праця, яку виконував Позивач відповідала його функціональним можливостям організму, відповідала загальній і спеціальній підготовці, навичкам та віку Позивача. За весь період роботи на підприємстві Відповідача працівник жодних скарг не заявляв, обов`язкові медичні огляди проходив та за результатами яких його було визнано здоровим та придатним для роботи. Позивач знав про погіршення стану свого здоров`я, однак при цьому продовжував працювати в умовах впливу шкідливих факторів, тобто навмисно сприяв розвиненню свого професійного захворювання та збільшенню шкоди для свого здоров`я. Покладення на Відповідача обов`язку щодо відшкодування моральної шкоди за втрату професійної працездатності, отриманої внаслідок свідомих та зважених дій Позивача, буде не тільки не обґрунтованим а й, що найменше, не логічним. Вважає,\~що Позивачем\~не доведена\~неправомірність поведінки\~Відповідача \~внаслідок якої\~могла бути\~спричинена така\~моральна шкода\~(не\~доведено склад\~правопорушення в\~Відповідача),\~наявність вини\~Відповідача у\~виникненні профзахворювання,\~атакож не наведено розрахунку суми шкоди, яку він зазначає у позові. Протиправних дій у відношенні Позивача, які б знаходилися у причинному зв`язку із профзахворюванням, Відповідач не вчиняв. З боку Відповідача санітарно-побутове забезпечення відповідало вимогам нормативно - правових актів, працівники завжди забезпечувались засобами індивідуального та колективного захисту. Зазначене свідчить про недбале ставлення Позивача до свого здоров`я та суто матеріальний інтерес до вирішення цієї справи. Вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч. 2 ст. 1193 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого розмір відшкодування зменшується. Позивачем, не підтверджена саме провина ПрАТ «Запоріжвогнетрив» - а саме, що дії ПрАТ «Запоріжвогнетрив» (робота на його підприємстві) потягли за собою виникнення у Позивача його професійного захворювання, та відповідно, застосування до ПрАТ «Запоріжвогнетрив» вимог ст. 237-1 КЗпП України та ч. 1 ст. 1167 ЦК України, які передбачають зобов`язання відшкодування моральної шкоди власником за наявності його провини. Робить висновок, що у діях ПрАТ «Запоріжвогнетрив» відсутня провина виникнення у Позивача його професійного захворювання, у зв`язку з чим, він не є особою по справі, яка повинна відповідати перед Позивачем на підставі вимог ст. 237-1 КЗпП України та ч. 1 ст. 1167 ЦК України. Вказує, що в матеріалах цивільної справи відсутні розрахункові документи (касові чеки, квитанції) чи інші документи, які б свідчили про витрати пов`язані з відновленням психологічного стану, стану здоров`я, який був до виникнення ситуації. Зазначені документи є єдиними належними і допустимими доказами, які можуть свідчити про понесення позивачем витрат на лікування та придбання ліків, оскільки розрахунковий документ свідчить про укладання договору роздрібної купівлі-продажу товару, яким є лікарські засоби. Посилання позивача щодо втрати нормальних життєвих зав`язків не підтверджено жодними документами, а отже є безпідставним та необґрунтованим. Вважає, що посилання позивача щодо втрати нормальних життєвих зв`язків не підтверджено жодними документами, та є безпідставним та необґрунтованим. Представник відповідача вказала, що за загальним принципом відшкодування шкоди (в тому числі і моральної) розмір відшкодування шкоди має бути не більшим за достатній для розумного задоволення вимог заявника і не має призводити до його навіть неістотного збагачення. Відшкодування моральної шкоди у розмірі 16191 грн., заявлене у позові, є безпідставно завищеним. Відповідач вважає, що позовні вимоги позивача не підтверджуються належними доказами у справі, у зв`язку з чим вони не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до наказу № 16 від 21.05.1998 року [PERSON] прийнято на роботу на ВАТ «Запоріжсталь». Відповідно до наказу № 233 від 01.02.2018 року, [PERSON] прийнято за переводом на ПрАТ «Запоріжвогнетрив». Наказом № 356 від 11.07.2023 року, [PERSON] було звільнено за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14.09.2023 року (Форма П-4), п.п. 17, 18\~встановлено, що причиною виникнення отриманого позивачем професійного захворювання, є тривалий стаж праці в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПрАТ «Запоріжвогнетрив»(5 років 5 місяців), і ВАТ «Запоріжсталь»(18 років), наявність на робочих місцях шкідливих виробничих факторів, які перевищували ГДК. Відповідно до Медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпаталогічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) від 22.08.2023 року, № 875, позивачу встановлено професійні захворювання: Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пилотоксичний бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої другої стадії), група В. ЛН-другого ступеня, Радикулопатія попереково-крижова L5S1 та шийна С6,С7 з вираженими статико - динамічними порушеннями хребта, м`язово-тонічним та стійким больовим синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ першого- другого ступеня), Хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість третього ступеня (з помірним зниженням слуху). Захворювання професійні. Згідно Інформаційної довідки про умови праці, від 03.07.2023 року, оформлених Південно-Східним міжрегіональним управлінням Держаної служби з питань праці, умови праці вогнетривника на ПрАТ «Запоріжвогнетрив», та вогнетривника на ПАТ «Запоріжсталь» відносяться до 3 класу 4 ступеню (шкідливі умови праці) Згідно Довідки до акту огляду МСЕК серія 12 ААГ № 169309 від 16.10.2023 року, позивачу встановлено третю групу інвалідності безстроково, професійне захворювання. Згідно Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, серія 12 ААА № 125186 від 16.10.2023 року, ступінь втрати професійної працездатності складає 60 %. Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноваженого ним органу. Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв`язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв`язку між попередніми умовами. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного\~\~Суду України від 25 травня 2001 року), згідно з ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. За змістом ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Оскільки на час звернення позивача до суду Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не передбачено обов`язку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відшкодовувати потерпілому та членам їх сімей моральну шкоду, то таку шкоду позивачу, законні права якого порушено, повинен відшкодовувати роботодавець згідно з правилами ст. 1167, 1168 ЦК України. Внаслідок отриманого професійного захворювання, позивач значно втратив професійну працездатність, не має змоги вести звичне життя, вимушений проходити курси лікування, приймати ліки. Позивач має фізичні страждання, внаслідок професійних захворювань, що спричиняє йому душевні страждання, призводить до хвилювань, зниження життєвої активності. Відповідно до ст. 23 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, окрім глибини фізичних та душевних страждань, має також враховувати характер правопорушення, форму та ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також інші обставини, які мають істотне значення. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує обставини, які мають суттєве значення: характер, глибину і обсяг фізичних та душевних страждань, яких позивач постійно зазнає у зв`язку із професійними захворюваннями, відсоток втрати працездатності (60 %), тяжкість ушкоджень здоров`ю (3 група інвалідності). Визначаючи розмір моральної шкоди, судом враховано конституційну значимість здоров`я, як невідчужуваного і нерушимого блага, що належить людині від її народження й охороняється державою, беручи до уваги конкретні обставини справи, тяжкість ушкодження здоров`я, рівень фізичного болю під час її заподіяння, ступінь втрати професійної працездатності, пов`язані з цим фізичні і моральні страждання позивача, їх глибину, істотність вимушених змін у життєвих стосунках і наслідків, що настали, суд приходить до висновку, що належним розміром відшкодування моральної шкоди, та достатньою сатисфакцією зазначених моральних страждань є 60000 грн. Посилання представників відповідачів про те, що позивач був обізнаний із шкідливими умовами праці, погодися на них добровільно, а також те, що під час роботи на стан здоров`я не скаржився, за результатами періодичних медичних оглядів визнавався придатним для роботи за професією, і фактично приховав погіршення стану свого здоров`я, чим сприяв настанню більш тяжких наслідків, суд відхиляє через те, що добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці та його обов`язок дбати про своє здоров`я жодним чином\~не знімає з відповідачів обов`язку виконати вимоги ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» щодо забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці та не звільняє від відповідальності за їх невиконання. Суд враховує, що причиною професійного захворювання позивача є не сама по собі робота в шкідливих умовах, а робота в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого процесу. Доводи представників відповідачів про здійснення підприємствами компенсаційних заходів у вигляді безоплатного лікувально - профілактичного харчування, забезпечення спеціальним одягом, взуттям та іншими засобами індивідуального захисту,\~не спростовують факту впливу негативних факторів на позивача. Також такі заходи не впливають на право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої у випадку ушкодження здоров`я під час виконання трудових обов`язків. Визначення позивача придатним для роботи за професією за результатами періодичних медичних оглядів жодним чином не виключає наявність у нього хронічних професійних захворювань і відповідно відповідальність підприємства за шкоду, спричинену ушкодженням здоров`я. Відповідачами факт встановлення професійних захворювань позивачу, внаслідок тривалої роботи в шкідливих умовах праці на підприємстві, не спростовано. Медичний висновок щодо встановлення професійних захворювань позивачу, та Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, підприємствами не оскаржувався та недійсним не визнавався. Судом встановлено, що загальний стаж роботи позивача, на підприємствах із шкідливими умовами праці становить 23 роки 05 місяців (тобто 281 місяців), з них на ПрАТ «Запоріжвогнетрив» 5 років 5 місяців, що становить 23,13%, і на ВАТ «Запоріжсталь» 18 років, що становить 76,86%. Відповідно, виходячи із загального розміру моральної шкоди в 60000 грн., сума стягнення з ПрАТ «Запоріжвогнетрив» становить 13878 грн., а з ВАТ «Запоріжсталь» становить 46122 грн. Щодо оподаткування моральної шкоди, судом встановлено, що відповідно до пп. а) пп. 164.2.14 пункту 162.2 ст. 162 Податкового кодексу України (далі ПК України) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткуванню,\~крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.\~Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок ушкодження здоров`я, а отже заподіяння шкоди життю та здоров`ю найвищого ступеня, а тому вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок ушкодження його здоров`я на виробництві. Подібні правові висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 21 червня 2022 року у справі № 599/645/21 (провадження № 61-18490 св 21). Що стосується судових витрат. Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вказаних вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат. Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Позивач просить стягнути суму сплачених витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. В обґрунтування сплаченої суми суду надано акт надання послуг до договору про надання правничої допомоги з детальним описом наданих послуг від 30.10.2023 року, прибутковий касовий ордер № 17 від 30.10.2023 року на суму 5000 грн., ордер адвоката. Детальний опис наданих послуг містить посилання на: письмову правову консультацію, складання позову, складання та направлення адвокатського запиту, складання запитів про витребування доказів, участь у судовому засіданні, подача позову до суду. Проаналізувавши перелік послуг, їх обсяг, суд вважає, що інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт, та виконанню самих робіт. Так матеріали справи не містять будь яких запитів про витребування доказів, справа не є складною, розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін та участі у судових засіданнях, доказів процесуальних дій адвоката для збирання доказів не надано, докази по більшості складаються із копій документів позивача, та медичних документів, які отримані позивачем. На переконання суду справедливим і співмірним є розмір витрат представника позивача на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 3000 грн., та такими, що відповідають критерію реальності витрат, розумності їхнього розміру, а також не суперечать принципу розподілу таких витрат. Суд вважає, що з відповідача ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» підлягають стягненню на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2306,1 грн. із розрахунку 76,87 % від 3000 грн., а з відповідача ПрАТ «Запоріжвогнетрив» у розмірі 693,9 грн. із розрахунку 23,13% від 3000 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених вимог, з відповідача\~ПАТ «Запорізький\~металургійний комбінат\~«Запоріжсталь»825,28\~грн., з відповідача ПрАТ «Запоріжвогнетрив» 248,32 грн.

Outcome: partial