Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.10.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 10374, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № Z62.00111.004360119 від 21.09.2018 року в загальному розмірі 81 637 грн. 59 коп. На підставі зазначеного виконавчого напису постановами старшого державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Івано-Франківської області Юрчуком М.М. від 14.11.2019 року відкрито виконавче провадження № 60609538 та постановою від 10.07.2020 року № 60609538 накладено арешт на майно боржника. Про вказаний виконавчий напис позивач дізнався тільки тоді, коли виявив, що його картковий рахунок для отримання заробітної плати заблоковано на підставі постанови № 67480818 від 12.11.2021 року, винесеної старшим державним виконавцем вказаного відділу державної виконавчої служби Паращук М.В. про арешт коштів боржника. Позивач вважає, що цей виконавчий напис здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, так як нотаріусу не були надані первинні документи, що підтверджують надання кредитних коштів позичальнику, а також вищевказаний кредитний договір не був посвідчений нотаріально. Тому позивач просить визнати цей виконавчий напис таким, що\~ нет\~підлягає \~виконанню. Крім того, позивач просить присудити з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 20.11.2023 року представник позивача, адвокат Данилець Р.М.\~надіслав \~електронною поштою клопотання про розгляд\~справи\~ без\~його\~та\~ позивача участі,\~а також\~\~про згоду розгляд справи в заочному порядку (а.с. 75). Представник відповідача в\~ судове засідання повторно не з`явився, 17.10.2023 року подав відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги не визнав. В обгрунтування безспірності вимог нотаріусу було надано перелік документів, що передбачено чинним законодавством України та підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором, і які знаходяться у відповідній нотаріальній справі. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом та стятувачем було дотримано усіх вимог законодавства, що ставляться до вказаної нотаріальної дії. Зважаючи на викладене, твердження позивача, що заборгованість не є безспірною, помилкові, оскільки від дати надіслання вимоги про погашення заборгованості (04.09.2019 року) минуло 30 днів, заборгованість боржником не погашена, а тому вимоги заявника на вчинення виконавчого напису були безспірними, на основі чого і нотаріусом був вчинений виконавчий напис. В позовній заяві позивач не вказує в чому саме полягає спірність заборгованості, не надає власного контррозрахунку заборгованості або будь-яких інших доказів на спростування суми боргу за кредитом або ж порушення процедури вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса. Оскільки, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус діяв згідно наданих йому повноважень та в межах процедур, визначених законами та підзаконними нормативно-правовими актами, то за відсутності відповідних доказів неправомірності дій нотаріуса, немає підстав вважати, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням законодавства. При цьому слід також врахувати наступне. Зважаючи на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі N? 826/20084/14 було визнано нечинною постанову Кабінету Міністрів України N? 662 від 26.11.2014 року, то вбачається, що така може втратити чинність лише на майбутнє з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття спірного акту. Разом з тим, резолютивна частина постанови від 22.02.2017 року не містить відомостей про те, з якого саме моменту втрачає чинність вказана постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662, внаслідок чого остання втрачатиме чинність в загальному порядку, а саме відповідно до Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000 року N? 32/5. Згідно зі підпунктом 4.2. вище вказаного Порядку підставами для скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правового акта с: набрання законної сили судовим рішенням про визнання нормативно-правового акта незаконним чи таким, що не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили повністю або в окремій його частині. Нормативно-правовий акт, рішення про державну реєстрацію якого скасовано, не є чинним з дня його виключення з державного ресстру, крім випадків визнання судом нормативно-правових актів протиправними (пункт 16 Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру). Представник відповідача звертає особливу увагу суду, що у своїй постанові від 23.01.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі N?355/1214/16-ц підтвердив чинність вказаної постанови Кабінету Міністрів України № 662, зазначивши наступне: «При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій). Так, відповідно до пункту 2 Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» Відтак, зважаючи на те, що спірний виконавчий напис вчинено до втрати чинності вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662, то така залишається чинною. Зазначене узгоджується з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», оскільки пунктом 2 цієї постанови забороняється вчинення виконавчих написів за кредитними договорами, які не є нотаріально посвідченими, тобто до 28.02.2022 р. законодавством не заборонялось вчинення виконавчих написів за кредитними договорами, які не є нотаріально посвідченими, а згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2022 р. № 480 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» пункт 2 був виключений та втратив чинність. Представник відповідача також зазначає, що вартість послуг на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, є явно завищеною порівняно зі складністю справи, та обсягом наданих послуг. Крім того, в матеріалах справи відсутній детальний опис робіт, наданих послуг, виконаних адвокатом. Дана справа не є складною, інформація про час, витрачений адвокатом у даній справі, відсутня, сума боргу за виконавчим написом є незначною, значення справи для сторін не є вагомим, оскільки у випадку задоволення позову борг залишатиметься непогашеним, а кредитор вправі буде звернутись до суду із позовом про стягнення такого боргу, тобто в даній справі спір між сторонами не буде вирішено остаточно, а тільки буде скасовано документ, на підставі якого здійснюється примусове виконання обов?язку. Однак, такий доказ як договір про надання правничої допомоги із зазначенням погодженої сторонами суми винагороди адвоката представник позивача мав можливість надати разом із позовом, чого зроблено не було. Зважаючи на викладене, представник відповідача \~ просить\~ розгляд \~справи \~проводити \~у його\~відсутності та \~ відмовити\~ в\~ \~задоволенні \~позовних \~вимог (а.с.53-61). В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників процесу (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 \~ ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 09.10.2019 року вказаний приватний нотаріус вчинив оспорюваний виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 10374, про стягнення з позивача на користь "Ідея Банк" заборгованості за кредитним договором № Z62.00111.004360119 від 21.09.2018 року в загальному розмірі 81 637 грн. 59 коп. (22 520 грн. 10 коп.\~- строкова заборгованість\~за\~сумою кредиту;\~20 \~637 грн. 34 коп.\~-прострочений основний борг, 4212 грн. 55 коп. - прострочені відсотки, 247 грн. 12 коп.- строкові відсотки, 783 грн. 68 коп. - строкова плата за обслуговування кредиту, 8055 грн. 04 коп. прострочена плата за обслуговування кредиту, 23 281 грн 76 коп. - пеня, та\~1900 грн.\~плати\~за\~вчинення\~даного\~виконавчого\~напису (а.с.9). Судом також встановлено, що на підставі зазначеного виконавчого напису постановами державного виконавця вищевказаного вище вказаного відділу державної виконавчої служби Юрчука М.М. від 14.11.2019 року відкрито виконавче провадження № 60609538, стягнуто виконавчий збір в розмірі 8163 грн. 75 коп. та постановою від 10.07.2020 року № 60609538 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.12-15). На підставі зазначеного виконавчого напису постановами державного виконавця того ж відділу державної виконавчої служби Паращук М.В. від 12.11.2021 року відкрито виконавче провадження № 67480818, стягнуто виконавчий збір в розмірі 8163 грн. 75 коп. та постановою від 21.11.2021 року № 67480818 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.16,17). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється \~Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172\~(далі - Перелік). Згідно зіст. 87 цього Закону\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно дост.88 Закону України «Про нотаріат`нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат`та Порядку вчинення нотаріальних дій. Зокрема, серед таких документів пункт 1 цього Переліку передбачає нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року (справа № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21) вкзано наступне. Постановою № 662 зазначений Перелік документів доповнено\~після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 вказану постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та від 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. \~ Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до положень ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, стороною відповідача вказаного обов`язку не виконано. Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В зв`язку із задоволенням позовних вимог підлягають стягненню з відповідача сплачені позивачем при зверненні з даним позовом витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 1 073,60 грн., що підтверджуються квитанцією (а.с.7). У відповідності до ст.141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться і витрати з отримання професійної правничої допомоги, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Витрати на професійну правничу допомогу внормовані статтею 137 ЦПК України. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст. 137 ЦПК). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами. Позивачем до позовної заяви не додано доказів фактичного понесення позивачем цих витрат (квитанції про сплату послуг адвоката як фінансовий документ про прийом грошових коштів чи інший фінансовий документ). Тому суд доходить висновку про відсутність підстав для вирішення питання про розподіл цих судових витрат. На підставі наведеного,\~ ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» \~та,

Outcome: approved