Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила зобов`язати відповідача поновити її на роботі. В обґрунтування позову зазначила, що з 19 вересня 2003 року працювала директором закладу дошкільної освіти № 25 «ЗІРОЧКА». З 2005 року з нею був укладений контракт на 5 років і протягом усього періоду роботи в закладі строк дії контрактів з нею продовжувався. 30.06.2023 її було звільнено наказом управління освіти № 145-К від 30.06.2023 без попередження та обґрунтованого пояснення. У травні 2023 року вона намагалась написати заяву про продовження контракту, проте начальник управління освіти переконала її цього не робити, у зв`язку з дією в державі воєнного стану. Вважає, що звільнення є наслідком її політичної позиції та особистої неприязні з боку керівництва. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду від 04.08.2023 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. У відзиві на позов від 23.08.2023 представник відповідача начальник Управління освіти Градобик В. заперечила позовні вимоги, вказавши, що звільнення позивача відбулося, у відповідності з нормами трудового законодавства. Так, відповідно до умов контракту від 26.06.2020, укладеного між Управлінням освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області та [PERSON] , контракт припиняє свою дію, зокрема, після закінчення строку його дії, укладений на строк з 03.07.2020 по 02.07.2023 та не може бути пролонгований автоматично після закінчення строку його дії. У разі не укладення з керівником закладу освіти контракту на новий строк після закінчення строку дії контракту, керівник закладу звільняється із займаної посади, у зв`язку із закінченням строку трудового договору. Вказаний контракт було підписано особисто позивачем, що свідчить про її обізнаність та згоду з умовами договору. В судовому засіданні позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позові, та просила їх задовольнити. Представник відповідача Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши доводи учасників розгляду справи, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з копії трудової книжки, [PERSON] з 04.03.2005 переведена постійно на посаду завідуючої дитячого закладу № 25 на контрактній основі. З жовтня 2017 року назву посади змінено на «директор», а з грудня 2021 року назву закладу змінено на «Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 25 «Зірочка» Ніжинської міської ради Чернігівської області» (а.с. 3-6). Судом встановлено, що між сторонами неодноразово переукладався контракт. Відповідно до контракту від 26.06.2020 між Управлінням освіти Ніжинської міської ради та [PERSON] , останню призначено на посаду директора закладу дошкільної освіти № 25 на строк з 03 липня 2020 року по 02 липня 2023 року. Пунктом 4.6 контракту передбачено, що контракт не може бути пролонгований автоматично після закінчення строку його дії. Згідно пунктів 4.7, 4.8, у разі не укладення з керівником закладу освіти контракту на новий строк після закінчення строку дії цього контракту, керівник закладу звільняється із займаної посади на підставі п.2 ст.36 КЗпП України (у зв`язку із закінченням строку трудового договору). За два місяці до закінчення строку дії контракту він може бути за згодою сторін продовжений або укладений на новий строк. Наказом Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області № 145-К від 30.06.2023 року про звільнення [PERSON] , позивача звільнено з посади директора закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №25 «Зірочка» Ніжинської міської ради Чернігівської області 02.07.2023 у зв`язку з закінченням строку трудового договору (контракту), на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.3 ст.21\~КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть установлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору. Згідно п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.36\~КЗпП підставами припинення трудового договору є закінчення строку трудового договору (пункти 2, 3 ст.23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не поставила вимогу про їх припинення. У вказаній нормі права передбачено підставу припинення трудового договору, що укладався на певний строк. А саме: у тих випадках, коли трудовий договір укладався до настання певного факту, такий договір вважається укладеним на певний строк. Тому настання обумовленого факту є підставою для припинення трудового договору, у зв`язку з закінченням строку. Контракт, у якому передбачено термін дії, який неодноразово переукладався, не вважається таким, що укладений на невизначений строк, оскільки за два місяці до закінчення строку дії контракту за згодою сторін його може бути продовжено або укладено на новий строк. Відповідно до ч.2 ст.39-1\~КЗпП України трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, вважаються такими, що укладені на невизначений строк, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.23 цього Кодексу. Разом з тим, якщо сторони при переукладенні контракту серед підстав його розірвання вказали закінчення строку, враховуючи, що працівник належним чином інформований про умови укладеного договору, контракт розглядається як встановлене законом виключення з правила ч.2 ст.39-1 КЗпП України. Звільнення у зв`язку із завершенням дії контракту, по суті, не є розірванням трудового контракту, а є припиненням контракту у зв`язку із закінченням строку його дії. Аналогічний висновок щодо застосування норм права, які регулюють спірні правовідносини, викладений у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 664/2284/16-ц. Отже, укладений з позивачем 26.06.2020 контракт був оформлений відповідно до положень чинного трудового законодавства. Підписання контракту вказувало на добровільне волевиявлення позивача працювати на умовах і у період, що визначений у контракті. За відсутності укладення між сторонами до дня закінчення строку дії контракту угоди щодо продовження його дії на новий строк, роботодавець, на підставі умов контракту та у зв`язку з припиненням строку його дії, правомірно припинив трудові правовідносини з позивачем на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України. При цьому, контрактом не передбачено обов`язку повідомляти працівника про намір припинення дії контракту у зв`язку із закінченням строку його дії. Пропозиції щодо терміну трудового договору має право кожна із сторін, однак матеріали справи не містять доказів про звернення [PERSON] за 2 місяці до закінчення строку дій контракту (як визначено п.4.8 контракту) до відповідача з пропозицією продовження строку дії контракту або укладення його на новий строк. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1ст.80 ЦПК). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що звільнення позивача з роботи здійснено відповідачем із дотриманням норм трудового законодавства, а тому у задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed