Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

14.02.2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Онищук Г.А. звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», [PERSON] , за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Національні інформаційні системи», в якій просила суд: - визнати припиненим приватне обтяження рухомого майна, що зареєстровано 22.09.2016 за N 15982140, об`єктом якого є автомобіль легковий TOYOTA CAMRY, 2001 року випуску, № куз. [NUMBER] , № двиг. [NUMBER] , 2001 року випуску, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , що наразі належить на праві власності [PERSON] ; - виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження автомобіля TOYOTA CAMRY, 2001 року випуску, № куз. [NUMBER] , № двиг. 2AZ0445207, номерний знак [NUMBER] , вид обтяження - приватне обтяження, тип обтяження: застава рухомого майна, відомості про обмеження відчуження: за погодженням з обтяжувачем, обтяжувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», дата реєстрації обтяження - 22.09.2016, за N 15982140; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 1073,00 грн. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 09.10.2013 року вона придбала автомобіль TOYOTA модель CAMRY, 2001 року випуску, № куз. [NUMBER] , № двиг. [NUMBER] , бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , право власності на який було за нею зареєстровано 25.10.2013 року У грудні 2022 року Позивач звернулась до ТСЦ МВС з метою перереєстрації ТЗ за іншою особою. Водночас, під час перевірок відповідно до Порядку №1388, було з`ясовано, що на зазначений транспортний засіб у Держаному реєстрі обтяжень рухомого майна реєстратором Регіональної філії м. Києва та Київської області ДП "Національні інформаційні системи"зареєстровано приватне обтяження №15982140. Відповідно до витягу з ДРОРМ, 22.09.2016 зареєстровано приватне обтяження у виді застава рухомого майна, обтяжував Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», документ-підстава договір застави 05-01-16/681 від 22.09.2006. Боржниками у зобов`язанні є [PERSON] та [PERSON] . При цьому, за Боржником у зобов`язанні - [PERSON] , автомобіль був зареєстрований з 20.06.2006 по 06.10.2009 за д/н [NUMBER] ; а на Боржника у зобов`язанні (Відповідача 2) - [PERSON] 13.10.2009 був виданий тимчасовий реєстраційний талон на право керування. При цьому, на момент придбання транспортного засобу вказане обтяження було відсутнє та накладено лише 22.09.2016 року, тоді як договір купівлі-продажу між сторонами укладено 09.10.2013 року. Таким чином, на належне їй майно було безпідставно накладено приватне обтяження, у зв`язку з чим порушено її майнові права щодо розпоряджання власністю. На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26.04.2023 року справу передано за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 29.05.2023 року позовну заяву залишено без руху, з визначенням необхідності доплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 1073, 60 грн. На виконання вимог даної ухвали, 02.06.2023 року представником позивача надано заяву про усунення недоліків, у зв`язку з чим ухвалою судді від 05.06.2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, натомість її представник адвокат Онищук Г.А. звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» та представник третьої особи ДП «Національні інформаційні системи» про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу реєстрації, зазначену у позовній заяві, відповідно до ч.11\~ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явились, про поважність причин відсутності не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. Відповідно до ст.ст.\~280,\~281 ЦПК України\~за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.10.2013 року позивач [PERSON] придбала автомобіль марки TOYOTA модель CAMRY, 2001 року випуску, № куз. [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , право власності на який було за нею зареєстровано, про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] видане 25.10.2013 року Центр ДАІ 5101. Відповідно до Витягу державного реєстру обтяжень рухомого майна № 82149820 від 19.01.2023 року, на автомобіль марки TOYOTA модель CAMRY, номер об`єкта [NUMBER] ; номер державної реєстрації [NUMBER] , 22.09.2016 року зареєстровано приватне обтяження; тип обтяження: застава рухомого майна; підстава обтяження - договір застави, серія та номер: 05-01-16/681, виданий: 22.09.2006, видавник ТОВ «Кредитні ініціативи»; відомості про обмеження відчуження: за погодженням з обтяжувачем; боржник: [PERSON] , код: [NUMBER] , [ADDRESS] ; боржник: [PERSON] , код: [NUMBER] , [ADDRESS] . обтяжував: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» код: 35326253, 04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21. Позивач стверджує, що вона є добросовісним набувачем автомобіля\~марки TOYOTA модель CAMRY, 2001 року випуску, № куз. [NUMBER] , оскільки на момент придбання транспортного засобу будь-яких обтяжень не було, на що слід зазначити наступне. Статтею 11 ЦК України\~визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку ( ч. 1\~ст. 509 ЦК України). За змістом ч. 1\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі\~ст. 572 Цивільного кодексу України\~в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 1\~ст. 576 ЦК України\~предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Згідно з ч.ч. 3, 4\~ст. 577 ЦК України\~застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до\~статті 42 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"\~до Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. За змістом п. 2 Порядку ведення державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830\~(далі - Порядок ведення державного реєстру), державний реєстр обтяжень рухомого майна - єдина комп`ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Пункт 4 Порядку визначає, що державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису, а також змін і додаткових відомостей до запису. Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені\~Законом України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, згідно приписів ст.ст.\~3,\~4 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувала на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими\~закон\~пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна. Обтяження поділяються на публічні та приватні, які можуть бути забезпечувальними та іншими договірними. Забезпечувальним є обтяження, яке встановлюється для забезпечення виконання зобов`язання боржника або третьої особи перед обтяжувачем. Отже, обтяження спірного транспортного засобу, зареєстроване 22.09.2016 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, є забезпечувальним. В свою чергу, як зазначено у\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено\~законом\~або договором. При цьому, згідно зі\~ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі\~статтею 388 ЦК України\~за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Разом з тим, ч.3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~передбачено, що якщо інше не встановлено договором або\~законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду нерухомого майна. Згідно з ч.2\~ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено законом. Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб -платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до частин першої, другої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк. Таким чином відповідно до вимог чинного законодавства України, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року в справі № 333/6700/15-ц (провадження № 61-2859св18), від 11 вересня 2019 року в справі № 573/1105/17 (провадження № 61-29747св18), від 25 листопада 2019 року в справі № 757/17150/17-ц (провадження № 64-45097св18), від 18 грудня 2019 року в справі № 619/4033/18 (провадження № 61-16542св19) від 18 березня 2020 року у справі № 202/5584/18 (провадження № 61-18857св19), від 07 квітня 2020 року у справі № 761/48585/18 (провадження № 61-19810св19), від 09 червня 2021 року у справі № 643/1735/19 (провадження № 61-1526св20), від 24 червня 2021 року у справі № 757/4536/18 (провадження № 61-3913св21). Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для скасування державної реєстрації обтяження рухомого майна, посилається на те, що вона є добросовісним набувачем транспортного засобу. Тобто, в розумінні положень ч.1\~ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», позивач є добросовісним набувачем спірного транспортного засобу, оскільки на час його придбання було відсутнє діюче обтяження (застава рухомого майна) транспортного засобу. Згідно зі\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення та припинення правовідношення. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При цьому, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні\~ст. 79 ЦПК України\~доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача. Статтею 41 Конституції України\~та\~Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до\~закону\~за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного «панування» власника над майном, не пов`язана з використанням його властивостей. Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України\~встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені\~законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із\~закону\~або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, положеннями цієї статті закріплюється презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, тобто право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Як зазначалось вище, на підтвердження права власності на спірний автомобіль позивачем надано до суду копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки TOYOTA модель CAMRY, 2001 року випуску, № куз. [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . Отже, враховуючи приписи\~Закону України «Про дорожній рух», а також положення Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, конструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (затверджений\~Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, зі змінами та доповненнями), що регулюють процес реєстрації транспортних засобів у поєднанні з нормами\~Цивільного кодексу України, що регулюють питання набуття права власності, суд встановив доведення позивачем належними засобами доказування права власності на зазначений транспортний засіб. Беручи до уваги те, що відповідачем витягу з державного реєстру обтяжень щодо спірного майна станом на дату укладення договору застави від 22.09.2006 року не надано, суд на підставі наявних в матеріалах справи доказів, встановив, що на час придбання спірного транспортного засобу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про заборону відчуження вказаного майна. Тобто позивач є добросовісним набувачем майна в розумінні приписів\~ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~та\~ст. 388 ЦК України, а тому набула право власності на майно без обтяжень. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що внесений 22.09.2016 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис щодо заборони відчуження рухомого майна № 15982140, право власності на яке зареєстровано за [PERSON] , обмежує права позивача на здійснення нею своїх правочностей з розпорядження транспортним засобом, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1, 6\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідачів [PERSON] , ТОВ «Кредитні ініціативи» та [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн. в рівних частках.

Outcome: approved