Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою в якій просив: стягнути з [PERSON] на користь Національного аерокосмічного університету ім.. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» борг з оплати наданих освітніх послуг у сумі 2400,00 грн. Крім того позивач просив вирішити питання розподілу судових витрат. Аргументи учасників справи. Позивач до канцелярії Київського районного суду м. Харкова надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач відзиву на позов не надала. Участь у справі сторін. У судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання останнього про розгляд справи за його відсутності, яким він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце цього засідання, не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, правом надання відзиву на позовну заяву не скористалась. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Рух справи. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 03.08.2023 позовну заяву\~прийнято до розгляду та\~відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши надані позивачем докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин З 15 вересня 2020 року громадянина України [PERSON] , 2000 року народження, адреса: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] (далі - Відповідач) па підставі заяви та Правил прийому до закладу вищої освіти Національний аерокосмічний університет ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» (далі - ХАІ), було зараховано на 1 курс факультету радіоелектроніки, комп`ютерних систем та інфокомунікацій (денна форма навчання) за спеціальністю 123 «Комп`ютерна інженерія» освітньої програми «Комп`ютерні системи та мережі» та освітнього ступеня «бакалавр» за рахунок коштів фізичних осіб (копія наказу ХАІ № 1387-уч від 08.09.2020 із додатком про зарахування Відповідача до ХАІ додається до позову) та укладено відповідний договір № 22-5/20 від 15.09.2020 року (далі - Контракт, копія додається до позову). Таким чином, навчання Відповідача в ХАІ здійснювалося на умовах надання платних послуг. Згідно зі своїм статутом ХАІ є закладом вищої освіти, основний вид діяльності - вища освіта. Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про вищу освіту», заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності. ХАІ протягом дії Контракту належним чином виконував власні зобов`язання на користь Відповідача, надавав їй можливість отримувати освітні послуги па рівні державних стандартів освіти. Не зважаючи на укладений Контракт з ХАІ, Відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання щодо сплати коштів за надані йому освітні послуги, що спричинило утворення заборгованості перед ХАІ відповідно до положень Контракту у розмірі 2400,00 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою ХАІ, яка додається до позову. Відповідач згідно пунктів 5.4, 5.5 Контракту повинен був сплачувати за освітні послуги на умовах попередньої оплати за визначений період навчання (щомісяця) не пізніше початку календарного місяця, у якому повинна була здійснитися чергова плата. Весь термін навчання Відповідача, за який не було сплачено, ХАІ належним чином надавав йому можливість безперешкодно отримувати освітні послуги, тобто Відповідачу надавалася можливість навчатися, отримувати освітні послуги, користуватися матеріальною базою ХАІ тощо. За Відповідачем весь час навчання на підставі Контракту зберігалося місце в академічній групі. Після закінчення 1-го семестру 2-го курсу відповідно до заяви Відповідача та погодження посадових осіб ХАІ його було переведено на факультет літакобудування ХАІ, спеціальність 122 Комп`ютерні науки», освітня програма «Інформаційні технології проектування» з обов`язком ліквідувати академічну різницю (копія наказу ХАІ № 179-уч від 04.02.2022 про переведення на інший факультет додається до позову). Потім Відповідача було переведено на навчання за кошті державного бюджету (копія наказу ХАІ № 302-уч від 18.02.2022 про зміну джерела фінансування додається до позову). Не зважаючи на припинення обов`язку з 07.02.2022 оплачувати освітні послуги у зв`язку з переведенням до навчання за кошті державного бюджету, у Відповідача залишився борг у розмірі 2400,00 гри. за попередній період навчання. Його він обіцяв швидко оплатити. Але цього не відбулось. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду За приписами ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.13ЦПКУкраїнисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 1 ст. 626 ЦКУ визначає договір як домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору,\~виборі контрагента та визначені умов\~договору (ч. 1 ст. 627 ЦКУ). Укладаючи господарські договори, сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на власний розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання під час укладення ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетів Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом\~Державної\~влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти в разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Відповідно до стаття 638 ЦК України,\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Закон встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання є неправомірною незалежно від того, чи виражена вона відповідною активною дією зобов`язаної сторони чи бездіяльністю, зокрема не вчиненням передбачених догово спрямованих на його виконання (ст. ст. 525, 526 ЦКУ). Положеннями ст. 629 ЦКУ передбачено, що договір є обов`язковим для сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 610 та ч. 1 ст. 612 ЦКУ). Відповідно до ст. 509 ЦКУ зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника . його обов`язку. Згідно з ст. ст. 598, 599 ЦКУ зобов`язання припиняється ч„ у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Ст. 631 ЦКУ передбачено, що строком дії договору є час, впродовж якого існую і ь господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору. Отже, закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки, згідно з ст, 599 ЦКУ, такою підставою є виконання, проведене належним чином. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 653 ЦКУ, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, є набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 901 ЦКУ, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу\~яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про\~надання послуг\~якщо це не суперечить суті зобов`язання. Таким чином,\~ці положення застосовуються\~і до договорів про надання освітніх послуг, який був укладений між Позивачем і Відповідачем. Відповідно до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого\~сторони\~можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно правил частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, можуть бути відраховані у разі невиконання навчального плану, за порушення умов контракту та в інших випадках передбачених законом. Згідно вимог пп. 1 ч. б ст. 40 Закону України «Про вищу освіту» орган студентського самоврядування ХАІ за своїми процедурами розглянув питання можливості відрахування Відповідача, після чого його було відраховано за невиконання вимог навчального плану з 20.03.2023 згідно з Наказом ХАІ від 04.05.2023 № 680-уч, копія якого додається до позову. Треба зазначити, що за Відповідачем на дату відрахування за невиконання вимог навчального плану залишилася заборгованість за Контрактом. Відповідно до ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. При цьому Виконавець повністю виконав умови договору щодо надання освітньої послуги\~відповідно до стандартів МОНУ та концепції Ліцею. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив\~виконання\~зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням\~збитки і за\~неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також варто звернути увагу на ст. 617 ЦК України, відповідно до якої особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. При цьому, не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутні«, боржника необхідних коштів. За наведених у справі обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову як такого, що ґрунтується на вимогах закону. Щодо судових витрат Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за подання до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн., який, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved