Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просив винести рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Крижопільського районного суду, Вінницької області від 02 червня 2015 року про стягнення аліментів на користь [PERSON] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] до 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Вказав, що рішенням Крижопільського районного суду від 02 червня 2015 року по справі № 134/832/15-ц із нього на користь відповідачки [PERSON] , стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 20.05.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. 17 грудня 2019 року він одружився із [PERSON] і [INFO] , у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , батьком в свідоцтві про народження записано його. 22.03.2023 року його мобілізовано на військову службу до військової частини [NUMBER] і в даний час він перебуває на військовій службі. Судовим наказом Крижопільського районного суду від 22 вересня 2023 року, із нього, на користь [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. За двома виконавчими документами із нього стягується більше 50 відсотків заробітної плати, що ставить його у важке матеріальне становище, оскільки для належного виконання своїх обов`язків по захисту Батьківщини, прийняття відповідних мір для збереження свого життя, лікування він несе значні матеріальні витрати, що і стало однією із причин для звернення [PERSON] за видачею судового наказу про стягнення із нього аліментів. Ухвалою Крижопільського районного суду від 14 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є позивач та відповідач. Рішенням Крижопільського районного суду від 02 червня 2015 року по справі № 134/832/15-ц із позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] , стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 20.05.2025 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Як вбачається з свідоцтва про одруження серія [NUMBER] позивач [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] 17 грудня 2019 року (а.с 7). Від даного шлюбу у позивача народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 5). Судовим наказом Крижопільського районного суду від 22 вересня 2023 року, із позивача на користь [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Згідно довідки № 254 від 06.04.2023, 22.03.2023 року позивача мобілізовано на військову службу до військової частини [NUMBER] і в даний час він перебуває на військовій службі (а.с.8). Відповідно до ч. 3 ст.12ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.81ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст.13ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). У відповідності до ст.51Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Конституційний обов`язок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006 року№ 3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс-13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів - позивача по справі, що відповідно до положень ст.192СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. При визначенні зменшення розміру аліментів, суд враховує вимоги постанови Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс-13, відповідно до якої заборонено змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, тому вимога позивача про зменшення розміру аліментів з 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно на 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, підлягає задоволенню. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище позивача, виходячи з закріплених ч. 9 ст.7СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, беручи до уваги інтереси дитини, а також інших дітей, які перебувають на утриманні позивача, суд визнає, що розмір визначених у 2015 році аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно на 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved