Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що з 15 лютого 2005 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14.06.2022 року розірвано. У шлюбі в них народилася донька, [PERSON] , [INFO] . 3 народження доньки відповідач не проживав разом з сім`єю, не здійснював догляд за дитиною та не забезпечував її матеріальне утримання. Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідач з 05.05.2021 року зареєстрований підприємцем та провадить підприємницьку діяльність, а також є керівником ОСББ «Кульпарківська 141» (код за ЄДРПОУ 43673565), відтак, має сталий дохід та не позбавлений можливості сплачувати аліменти. Потреби доньки поступово зростають, ціни на продукти харчування, одяг та взуття, необхідність їх постійного оновлення, придбання предметів для фізичного та розумового розвитку дитини зумовлюють збільшення витрат на утримання, відтак доходів позивача для повноцінного забезпечення уже не вистачає. З метою повноцінного розвитку, виховання і навчання дитини, забезпечення її фізичного та психічного здоров`я донька відвідує приватний заклад дошкільної освіти «Дивосвіт», де плата за послуги становить 10 500 грн. щомісячно. Поряд із звичайними витратами на дитину існує необхідність час від часу здійснювати додаткові у зв`язку із сезонними захворюваннями. Так, коштом позивача було здійснено додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 4 257,63 грн., в тому числі на придбання ліків та на імунізацію. З огляду на те, що домовленості про участь батька в утриманні дитини, в грошовій або натуральній формі, досягнуто не було, враховуючи положення ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з яким розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, виходячи із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли б утримувалася обома батьками, для отримання стабільного матеріального утримання з боку батька вважає за доцільне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги, що в добровільному порядку участі у додаткових витратах на дитину відповідач не бере, зважаючи на положення ст. 141 СК України щодо рівності прав та обов`язків щодо дитини, вважає за можливе просити суд стягнути з відповідача половину здійснених додаткових витрат на дитину, а саме 2 128,82 грн. Окрім того, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 10\~000 грн. щомісячно, а також стягнути з відповідача аліменти за минулий час, а саме з дати розірвання шлюбу 15.07.2022 року до дати звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 27.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідачем подано\~до суду\~відзив на\~позовну заяву.\~Зазначає,\~що поведінка\~позивача позбавляє\~відповідача прийняття\~участі у\~вихованні,\~розвитку,\~навчанні дитини\~та взагалі\~його ролі,\~як батька,\~у повсякденному\~її житті.\~Позбавлення участі\~у житті\~дитини завдає\~йому великих\~моральних страждань,\~оскільки він\~має законне\~право,\~як і\~матір,\~цікавитися життям\~своєї дитини,\~піклуватися про\~неї та\~задовольняти її\~основні потреби,\~в тому\~числі і\~фінансові. Позивач просить\~стягнути на\~її користь\~аліменти у\~твердій грошовій\~сумі 10000\~грн.\~щомісячно на\~утримання доньки\~ [PERSON] \~за минулий\~час з\~дати розірвання\~шлюбу 15.07.2022\~до дати\~звернення за\~цим позовом.\~Таку вимогу\~вона мотивує\~тим,\~що ним\~надавались обіцянки\~добровільно виконувати\~обов`язки\~з утримання\~дитини. Разом з тим, такі обіцянки з боку відповідача не зафіксовані позивачем і не долучені до позовної заяви. В іншому випадку це нічим не підтверджені слова без належного обгрунтування. Тому вищевказана вимога про стягнення аліментів на утримання доньки за минулий час з дати розірвання шлюбу до дати звернення з позовом є безпідставною і не може братися до уваги судом. Наголошує, що позивачем до позовної заяви не долучено жодного документа чи доказу того, що остання зверталася до лікувальної установи із симптомами сезонного захворювання дитини. Немає жодного документа чи доказу про те, що [PERSON] проходила обстеження в лікаря і їй призначене лікування, також не долучено відомостей про імунізацію дитини (карта імунізації дитини), яка свідчила б про вид препарату для щеплення, щоб визначити його вартість. До позову долучено тільки квитанції про оплату ліків без документально підтверджених підстав. Відтак, як зазначає відповідач, не можна зробити висновок, що придбані ліки були призначені для лікування дитини, а не для позивача. Основною причиною, за якою відповідач не може пересилати кошти на утримання дитини, є повна відсутність контакту з позивачем. Позивачем не надані відомості про розрахунковий рахунок, куди сплачувати кошти на дитину. Самостійно він не може відкрити рахунок в банку на доньку через відсутність контакту з позивачем, яка є утримувачем коштів. Також в нього є підозри, що переслані кошти будуть використовуватись позивачем не для дитини. Тому відповідач хоче особисто брати участь у її житті, надаючи ту суму коштів, на потреби яких вони дійсно необхідні для її повноцінного розвитку та життєдіяльності. Відповідач вказує, що його місячний дохід складає 12936 грн. Встановлення судом аліментів у твердій грошовій сумі 10 000 грн. поставить його у вкрай важке матеріальне становище, так як значну суму коштів він витрачає на лікування своєї непрацездатної матері [PERSON] , яка потребує придбання дороговартісних ліків щомісячно. Інших ресурсів для існування у відповідача на сьогоднішній день немає. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Позов просила задовольнити в повному обсязі. Надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14.06.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] народилася [INFO] , батьком дитини є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.04.2019 року, актовий запис №120, видане Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області). Згідно із довідкою № ПР00-000001 від 06.02.2023 року дохід [PERSON] за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року склав 144\~900 грн. Позивачем до позовної заяви долучено квитанції, які підтверджують додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 4 257,63 грн., в тому числі на придбання ліків, імунізацію. Окрім того, як вбачається із договору про надання освітніх послуг від 12.09.2022 року [PERSON] відвідує приватний заклад дошкільної освіти «Дивосвіт», де плата за послуги становить 10 500 грн. щомісячно. Відповідно\~ст.180\~СК\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст.\~181\~СК\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями\~ст. 184 СК України\~передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ч.1 ст.182\~СК\~України визначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2\~ст.\~182\~СК\~України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Положеннями\~ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-XII від 03.07.1991 р. передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Згідно\~із ст.5 вказаного Закону індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, на його утриманні перебуває його мати, отримує дохід. Посилання позивача на те, що з урахуванням сучасного ціноутворення сума аліментів в розмірі 10 000 грн. може надати їй можливість гармонійно утримувати дитину, не є безумовною підставою стягнення з відповідача аліментів у вказаній нею сумі. Так, відповідно до ч.1 ст.182 СК України підлягає врахуванню, зокрема, матеріальне становище платника аліментів. Стороною позивача не надано належних та допустимих доказів про наявність у відповідача матеріальної можливості сплачувати аліменти у вказаному в позовній заяві розмірі. Водночас в ході судового розгляду встановлено, що мати відповідача - [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером (пенсійне посвідчення серії [NUMBER] ), хворіє на двобічний коксартроз, двобічний гонартроз 2-3 ст., двобічну деформацію стоп, що потребує постійного лікування і витрат на підтримуючу терапію, яка забезпечує можливість пересування [PERSON] . Крім цього, суд звертає увагу позивача на те, що обов`язки по утриманню дитини повинні нести обоє батьків. Тому за наведених обставин суд вважає, що підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі, зазначеному позивачем, немає. Проте, беручи до уваги, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, отримує дохід, а утримання дитини є обов`язком для обох батьків, виходячи із встановленого розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відомостей, наданих на вимогу суду податковим органом, про отримувані відповідачем [PERSON] доходи, суд вважає достатньою суму аліментів для забезпечення гармонійного розвитку малолітньої дитини [PERSON] - 5000 грн. щомісячно. Згідно із ст.191\~СК\~України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з моменту пред`явлення позову. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання [PERSON] в розмірі 2128 грн. 82 коп., суд зазначає наступне. Статтею 185 СК України\~визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, в разі спору, визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду. Особливі обставини можуть\~бути зумовленіяк негативними (хвороба), так і позитивними фактами (розвиток здібностей), що потребує додаткових матеріальних витрат. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. В даному\~випадку\~позивач\~зазначає про понесені нею витрати, які пов`язані із сезонними захворюваннями дитини [PERSON] . Так, коштом позивача було здійснено додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 4 257,63 грн., в тому числі на придбання ліків, на імунізацію, про що в матеріалах справи наявні відповідні квитанції, а тому, вказані витрати є додатковими витратами. Таким чином, виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, закріпленого в\~ст. 141 СК України, та з урахуванням наданих позивачем доказів, суд приходить до переконання, що частина додаткових витрат (половина) на оплату для донькимедичних препаратівпідлягають стягненню з відповідача в якості одноразового платежу,\~в загальній\~сумі 2128\~грн. 82 коп. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів за минулий час, а саме з дати розірвання шлюбу 15.07.2022 року до дати звернення до суду із вказаним позовом, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за\~минулий час\~можуть бути\~присуджені,\~якщо позивач\~подасть суду\~докази того,\~що він\~вживав заходів\~щодо одержання\~аліментів з\~відповідача,\~але не\~міг їх\~одержати у\~зв`язку\~з ухиленням\~останнього від\~їх сплати.\~У цьому\~разі суд\~може присудити\~аліменти за\~минулий час,\~але не\~більш як\~за десять\~років. З приводу наведеного суд звертає увагу на письмову вимогу [PERSON] про сплату аліментів від 27.01.2023 року, яка скерована відповідачу [PERSON] 27.01.2023 року. Зазначену вимогу суд вважає достатнім доказом того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а тому, саме з часу пред`явлення такої вимоги слід стягнути аліменти з відповідача за минулий період. Відтак, підлягають стягненню з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] аліменти\~на утримання\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~за попередній\~період,\~а саме\~з 27.01.2023\~року по\~16.02.2023\~року,\~в розмірі\~3\~332\~гривні 66\~коп. Згідно\~положень ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. Доказів щодо наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору або перебування відповідача в пільговій категорії щодо сплати судового збору останнім не надано. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.\~12,\~81,\~141,\~258,\~259,\~263-265,\~352,\~354 ЦПК України, суд

Outcome: partial