Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької перебуває цивільна справа за заявою [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, на час відкриття спадщини, в якій заявник просить встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] з вересня 2021 року по день його смерті за адресою: [ADDRESS] . Заяву мотивовано тим, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно, яке за життя належало спадкодавцю. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON] та [PERSON] (мати заявника та дружина померлого). Оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку заявник не в змозі, оскільки не подав у встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті батька до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, доказів фактичного прийняття спадщини заявник також пред`явити не може, оскільки його померлий батько та він були зареєстровані за різними адресами проживання. З огляду на викладене заявник отримав постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Поряд з цим зазначає, що 07.09.2021 спадкодавець був знятий з реєстрації за адресою [ADDRESS] , оскільки продав наведену, належну йому квартиру на користь третіх осіб та фактично з вересня 2021 спадкодавець переїхав та почав проживати у сім`ї заявника, в будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Наведений будинок, в якому проживав батько заявника до часу смерті, не введено в експлуатацію, однак придатний для проживання, належність сім`ї заявника вказаного будинку підтверджується будівельним паспортом та повідомленням про початок будівельних робіт, які оформлено на дружину заявника [PERSON] та інформацією з реєстру прав власності на земельну ділянку. Вважаючи, що спадщину після смерті батька заявник прийняв на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, просить суд встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою суду від 17.10.2023 вищевказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження, витребувано від приватного нотаріуса ВМНО Мартинюк І.В. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] 02.11.2023 на виконання вимог ухвали суду від приватного нотаріуса Мартинюк І.В. надійшла відповідь, згідно якої суд повідомлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилась, в підтвердження вказаної обставини нотаріусом представлено відповідну інформаційну довідку зі Спадкового реєстру № 74527974. (а.с. 53-54). У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтримав, просив її задовольнити з тих підстав, що у ній наведено. На запитання суду, представник повідомив, що обставина постійного та фактичного проживання заявника разом з батьком до дня його смерті існувала з вересня місяця 2021 року. Спадкодавець проживав з заявником постійно в одному будинку, вони мали спільний побут, вели спільне господарство, заявник опікувався батьком до дня смерті останнього. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій повідомлені заявником фактичні обставини визнала, зазначила, що проти задоволення вимог заяви не заперечує, просила розгляд справи провести у її відсутність. (а.с. 56). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявника, та проживає в [ADDRESS] . Спадкодавця [PERSON] за життя останнього вона знала. Вона бачила та їй безпосередньо відомо, що з вересня 2021 року [PERSON] проживав у будинку [PERSON] , він мав окрему кімнату в будинку, вікна якої виходять на її садибну земельну ділянку. [PERSON] в лютому 2022 року захворів на Ковід 19, а тому лікувався в лікарні, разом з тим у зв`язку із початком широкомасштабного вторгнення РФ до України, [PERSON] забрав його з лікарні та знову привіз до свого будинку де вони проживали. Характер проживання [PERSON] в будинку [PERSON] був постійним та сімейним, вони з заявником були у дуже гарних відносинах. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною заявника та її родина фактично проживає в приватному житловому будинку, що за адресою [ADDRESS] . З вересня 2021 року з нею та її чоловіком почав постійно [PERSON] , який є батьком її чоловіка. Таке проживання було обумовлено тим, що [PERSON] продав належну йому трикімнатну квартиру у м. Вінниці, оскільки хотів придбати для проживання іншу нерухомість. [PERSON] проживав з ними постійно, мав свою кімнату, допомагав їм поки міг по господарству. В лютому 2022 року [PERSON] захворів на Ковід 19 та потрапив до лікарні. Пролежавши в лікарні фактично тиждень, після початку війни на третій день, вони (вона та її чоловік) забрали [PERSON] з лікарні та знову привезли до свого будинку, де ним опікувались, допоки йому не стало трохи краще. В травні 2022 [PERSON] знову стало гірше, а тому вони знову повезли його до лікарні, де [PERSON] і помер. Суд, заслухавши представника заявника, взявши до уваги позицію заінтересованої особи, врахувавши показання свідків, ознайомившись з матеріалами справи, дійшов наступного. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 23 Постанови №7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Як встановлено судом з копії свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 20.09.1975, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , 20.09.1975 уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1071, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.07.1990, батьками заявника [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Як встановлено судом з довідки Департаменту адміністративних послуг ВМР від 25.07.2023 № 47082 [PERSON] з 07.09.2021 знято з реєстрації за місцем проживання: [ADDRESS] . (а.с. 14). З наведеної довідки також вбачається, що по день смерті [PERSON] реєстрацію свого місця проживання не здійснив. [INFO] [PERSON] [INFO] помер, про що Відділом ДРАЦС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) 06.06.2022 складено відповідний актовий запис № 2155 (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилась, що встановлено судом з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 74527974, що надана на запит суду приватним нотаріусом ВМНО Мартинюк І.В. (а.с.54). Приватним нотаріусом ВМНО Мартинюк І.В. 04.08.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті батька, оскільки [PERSON] не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця та не надав жодних документів (доказів), які свідчать про фактичне прийняття спадщини, про що винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. (а.с. 15). Відповідно до довідки Якушинецької сільської ради № 2026/02-06 від 22.08.2023, [PERSON] 1948 р.н., з вересня місяця 2021 року по день смерті [INFO] проживав разом з сином [PERSON] та невісткою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 20). Вказана обставина в судовому засіданні також підтверджена показами двох свідків: [PERSON] та [PERSON] , які допитані під присягою та які достовірно підтвердили факт постійного проживання [PERSON] з вересня 2021 року до дня його смерті разом з заявником, в приватному будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. [PERSON] заповіту на належне йому майно за життя не залишив. Заявник [PERSON] є сином спадкодавця, а заінтересована особа [PERSON] його дружиною, а тому вони, в розумінні ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями майна [PERSON] за законом першої черги. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року N7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. В ході розгляду справи судом встановлено та додатково підтверджено показаннями свідків, що заявник [PERSON] постійно проживав разом із батьком [PERSON] (спадкодавцем) на день відкриття спадщини (день смерті останнього [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] . Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником його спадкових прав як спадкоємця за законом першої черги майна [PERSON] . Факти,\~викладені\~в заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судовий збір, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, залишити за заявником. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved