Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

У червні 2023 року позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказує про те, що 17 липня 2005 року, він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 26 серпня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано. З позивача, [PERSON] , було стягнуто на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 08.09.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням суду було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком, а [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, що підтверджується рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 липня 2022 року та рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 26 серпня 2022 року. Відповідачка пред`явила до виконання виконавчий лист №367/6696/21, виданий 10.04.2023 року Ірпінським міським судом Київської області, до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ). Також позивач зазначає, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з ним, знаходиться на його утриманні, участі у її утриманні відповідачка не бере. На підставі викладеного, просить суд стягувати з [PERSON] , ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 30.11.2023 року через канцелярію суду надійшла заява від представника позивача адвоката Шевченко З.В., в якій просили розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, позов підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. 18.07.2023 року до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача адвокатом Возним М.В., в якому просили у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що старша донька [PERSON] проживає з відповідачем, а менша донька [PERSON] проживає з відповідачкою за домовленістю сторін. На сьогоднішній день діти поділені між позивачем та відповідачем, а саме одну дитину утримує батько, а іншу мати. На підставі наведеного вважає, що позов є надуманим та безпідставним. Сторонами не подано будь-яких інших заяв і клопотань по суті позовних вимог. Усі необхідні підготовчі дії проведені судом на стадії підготовчого розгляду, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне відповідно до статей 211, 223 ЦПК України здійснювати судовий розгляд справи на підставі наданих сторонами письмових доказів. Згідно ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вирішуючи справу на основі наявних доказів, дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17.07.2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області був зареєстрований шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , актовий запис № 140. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 26 серпня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією рішення. Під час перебування у шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 липня 2022 року, з позивача, [PERSON] , було стягнуто на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 08.09.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . [PERSON] , пред`явила до виконання виконавчий лист №367/6696/21, виданий 10.04.2023 року Ірпінським міським судом Київської області, до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), на підставі чого було відкрито виконавче провадження ВП №71753910, що підтверджується копією виконавчого провадження. Згідно з копією акта депутата Бучанської міської ради, встановлено, що [PERSON] прозиває разом з своєю донькою [PERSON] . Відповідно до акту депутата Бучанської міської ради, з`ясовано, що [PERSON] , проживає та зареєстрований разом зі своєю донькою [PERSON] , батько займається вихованням доньки самостійно. Станом на сьогодні сімейне життя між подружжям фактично припинене, спільне господарство не ведуть, діти перебувають на утриманні матері. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до частини 1 - 3 статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів). При визначенні способу стягнення аліментів суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у частці від заробітку платника аліментів за вибором позивача. При цьому суд враховує те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей і відповідач має обов`язок брати участь в утриманні своєї дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] , ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави також підлягає судовий збір. На підставі ст.\~180-182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved