Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі-Банк) звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору б/н від 17.03.2020 року, яка утворилася станом на 29.08.2023 року в сумі 55046 грн. 60 коп., з яких: 33872 грн. 53 коп.. - заборгованість за кредитом, 21174 грн. 07 коп. - заборгованість за відсотками. В обґрунтування заявлених позовних вимог Банк посилається на те, що [PERSON] , який отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, не виконує взятих на себе зобов`язань з повернення коштів, внаслідок чого станом на 29 серпня 2023 року утворилась заборгованість на загальну суму 55046 грн. 60 коп. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованність та судові витрати в сумі 2684 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача Шкапенко О.В. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, у разі відсутності відповідача просить ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] , який повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України про час, дату і місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Тому, згідно вимог ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.03.2020 року було укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку, за змістом якої відповідач визнав, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування та кредитування, розташованими у рекламному буклеті, складають договір між відповідачем та банком про надання банківських послуг. Підписуючи заяву відповідач зобов`язався виконувати Умови та правила надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. Зазначені обставини підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку від 17.03.2020 року (а.с. 10). [PERSON] не виконував взятих на себе зобов`язань із повернення грошових коштів й згідно із наданим Банком розрахунком його заборгованість станом на 29.08.2023 року становить 55046 грн. 60 коп., з яких: 33872 грн. 53 коп. - заборгованість за кредитом, 21174 грн. 07 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с. 6-9). Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як передбачено ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою (п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) прізвище, ім`я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. АТ «А-Банк» обґрунтувало свій позов тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак не виконав зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість. На підтвердження вказаних обставин АТ «А-Банк» надало розрахунок заборгованості за договором від 17.03.2020 року (а.с. 6 - 9), анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку від 17.03.2020 року (а.с. 10); паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка" (а.с. 11), виписку по картці клієнта [PERSON] за період з 17.03.2020 року по 29.08.2023 року (а.с. 13-39), довідку за картами, згідно якої [PERSON] було відкрито рахунок та видано картку № [NUMBER] , строк дії якої до грудня 2024 року (а.с. 39- зворот), довідку за лімітами, згідно якої 25.04.2022 року ліміт клієнта [PERSON] був збільшений банком до із 13900 грн. до 33900 грн. (а.с 40 зворот), витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк" (а.с. 41-48); витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна Gold», «Зелена» (а.с. 38 зворот - 49). Разом з тим, анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 17.03.2020 року не містить умов щодо розміру та підстав для нарахування процентів. Витяг із Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку та витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна Gold», «Зелена», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначають, у тому числі, пільговий період користування коштами, процентну ставку, розмір обов`язкового щомісячного платежу, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також інші умови. Названі документи не підписані відповідачем, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з тарифів та умов розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Доданий до позовної заяви паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка" містить інформацію щодо ліміту кредитування, процентної ставки, порядку повернення кредиту, розміру штрафних санкцій та процентної ставки при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту стосується основних умов кредитування при отриманні споживачем як кредитної картки «Універсальна», так і кредитних карток «Універсальна голд», "Зелена", й викладена у ній інформація зберігала чинність та була актуальною лише до 01 липня 2021 року. Крім того, у паспорті споживчого кредиту зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної у цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Враховуючи, що паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана до укладення договору споживчого кредиту, й матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у паспорті умов були прийняті відповідачем, тому дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. Отже, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та Правила надання банківських послуг, відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів і Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки ці документи достовірно не підтверджують вказаних обставин. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права. Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, то надані АТ «А-Банк» розрахунки заборгованості (а.с. 6 - 9) достовірно не вказують на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання в частині відсотків та є неналежним доказом. Отже, факт невиконання [PERSON] зобов`язання за кредитним договором від 17.03.2020 року у частині сплати відсотків не доведений, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Разом з тим, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що він вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Тому, у суду наявні підстави для стягнення з відповідача суми непогашеного тіла кредиту в ро змірі 33872 грн. 53 коп., а щодо стягнення відсотків слід відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог у цій частині. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 55046 грн. 60 коп., а задоволено на суму 33872 грн. 53 коп., тобто на 61,53 %. За таких обставин з відп овідача на користь позивача слід стягнути 1651 грн. 46 коп. судового збору (2684 х 61,53%).

Outcome: partial