Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. Посилаючись на те, що вона є власником частини квартири під [ADDRESS] . Відповідач не допускає позивача до квартири, чинить перешкоди в користуванні власності та не дає їй ключі від квартири, чим створює перешкоди доступу до квартири. У зв`язку з не досягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Ухвалою суду постановлено заочний розгляд справи. Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить частина квартири [ADDRESS] , інші частини вказаної квартири належать [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва виданого 14.03.2008, згідно розпорядження органу приватизації №41312 від 24.01.2008, що стверджується листом №440/07-2 від 05.07.2023 ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації . У судовому засіданні з`ясовано, що позивач немає доступу до квартири [ADDRESS] , у зв`язку з чим вона зверталася до поліції, що стверджується заява [PERSON] від 03.05.2023, листами Тернопільського районного управління поліції ГУНП у Тернопільській області від 15.05.2023, 16.05.2023, 19.06.2023, 11.07.2023. Крім цього, згідно довідки про результати розгляду звернення [PERSON] від 20.11.2020, складеною начальником Тернопільського районного управління поліції ГУНП у Тернопільській області було проведено перевірку про те, що співвласник [PERSON] не надає доступу до квартири [ADDRESS] [PERSON] , а саме від [PERSON] забрано ключі та змінено замок вхідних дверей. Відповідач не подав доказів на спростування вказаних тверджень позивача. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що їй як власнику квартири відповідач чинить перешкоди, а тому просить їх усунути. Суд погоджується з аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Відповідно до\~статті 20 ЦК України\~право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. Стаття 41 Конституції України\~визначає, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Відповідно до вимог\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується\~\~та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини другої\~статті 386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені статтями\~317,\~383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частини 2\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що позивач\~\~не проживає у спірній квартирі, не має можливості користуватися даною квартирою через відсутність ключів від вхідних дверей до неї, відповідачем не спростовано вказані обставини. За вказаних підстав, врахувавши наведені обставини та норми матеріального права, суд дійшов висновку, що у позивача відсутні ключі від вхідних дверей квартири, і відповідач чинить перешкоди у користуванні даним житлом, а тому, відповідно до\~статті 391 ЦК України,\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із статтями\~80\~і\~81 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд вважає, що права та інтереси позивача були порушені відповідачем, і вказані порушені права та інтереси підлягають захисту судом, шляхом усунення [PERSON] перешкоди у користуванні належною їй на праві спільної часткової власності частини квартири під [ADDRESS] , шляхом зобов`язати [PERSON] \~передати [PERSON] \~комплект діючих\~ключів від\~вхідних та\~інших дверей\~квартирипід [ADDRESS] . Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає. Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1, 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved