Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на частку квартири [ADDRESS] та частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] . Вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON] , про що 20 вересня 2019 року Одеським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис №9703. На момент смерті дружини їй належало право на частку квартири [ADDRESS] та частка квартири [ADDRESS] , які вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , але за життя не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї дружини [PERSON] . У встановлений законом 6-місячний строк, він прийняв спадщину після смерті своєї дружини шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ланіної Вікторії Іванівни, на підставі якої була відкрита спадкова справа №5/2020. 30.11.2020 року позивач отримав постанову приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в якій нотаріусом було зазначено, що в ході перевірки по спадковій справі до майна померлої [PERSON] , для встановлення обсягу спадкового майна з Малиновської нотаріальної контори м. Одеси, дя видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було витребувано спадкову справу до майна померлої [INFO] [PERSON] (спадкова справа№653/2017). З документів спадкової справи вбачається, що 15 вересня 2017 року до Малиновської державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] від 05.09.2017 року про прийняття спадщини. Проте, вищезгадана заява була оформлена неналежним чином, а саме: на заяві справжність підпису спадкоємця не було засвідчено нотаріально, тому встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , відповідно до ч. 2 ст. 1269 ЦК України не представляється можливим. Крім того, нотаріусом в постанові було зазначено, що позивачем не було надано всіх документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. [INFO] померла теща [PERSON] , про що 08 квітня 2017 року Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області складено відповідний актовий запис №3859. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна, зареєстрованого на ОТБ 14.08.1995 року, №9001, та квартиру [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були її діти [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст. ст. 1269, 1270 ЦК України у встановлений законом строк [PERSON] прийняла спадщину шляхом надіслання поштою заяви про прийняття спадщини до Сьомої одеської державної нотаріальної контори, на підставі якої була відкрита спадкова справа №653/2017. Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець [PERSON] також прийняв спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. Таким чином, частки спадкоємців [PERSON] та [PERSON] у спадковому майні є рівними, тобто по . Однак за життя ніхто із спадкоємців не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] трагічно загинула [INFO] , а її брат [PERSON] помер у 2020 році. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про слухання справи сповіщені належним чином. Надали заяву про слухання справи у їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`яився, про слухання справи сповіщений належимо чином. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що 20 вересня 2019 року Одеським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис №9703. На момент смерті їй належало право на частку квартири [ADDRESS] та частка квартири [ADDRESS] , які вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , але за життя не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї дружини [PERSON] . У встановлений законом 6-місячний строк, він прийняв спадщину після смерті своєї дружини шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ланіної Вікторії Іванівни, на підставі якої була відкрита спадкова справа №5/2020. Постановою приватного нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в якій нотаріусом було зазначено, що в ході перевірки по спадковій справі до майна померлої [PERSON] , для встановлення обсягу спадкового майна з Малиновської нотаріальної контори м. Одеси, дя видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було витребувано спадкову справу до майна померлої [INFO] [PERSON] (спадкова справа№653/2017). З документів спадкової справи вбачається, що 15 вересня 2017 року до Малиновської державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] від 05.09.2017 року про прийняття спадщини. Проте, вищезгадана заява була оформлена неналежним чином, а саме: на заяві справжність підпису спадкоємця не було засвідчено нотаріально, тому встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , відповідно до ч. 2 ст. 1269 ЦК України не представляється можливим. Крім того, нотаріусом в постанові було зазначено, що позивачем не було надано всіх документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. Ч. 1 ст. 315 ЦПК України містить перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені судом. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] здійснила дії, направлені на прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , шляхом направлення заяви про прийняття спадщини до Сьомої одеської державної нотаріальної контори. Однак, за життя не прибула особисто до нотаріуса, оскільки [INFO] померла. Вказані обставини підтверджують факт прийняття [PERSON] спадшини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до ст.\~1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України\~(статті\~1218,\~1231 ЦК України). За змістом\~статті 1268 ЦК України\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оскільки після смерті [PERSON] ,\~позивач прийняв спадщину, то в силу ст. 1269 ЦК України у нього виникло право володіння та користування спадковим майном. Відповідно до правової позиції у справі за №6-164 цс12 в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України (Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 23 січня 2013 року). Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного та

Outcome: approved