Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 49 364 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 03 вересня 2021 р. між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір №4719613 про надання споживчого кредиту. Зазначений Кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 р., та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору сума кредиту складає 15 050,00 грн., строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту 03 жовтня 2021 р. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього Договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 15 050,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідно до п.1.5.1. Кредитного договору Знижена процентна ставка 0,57 % в день та застосовується, у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п.4.3. Договору. Відповідач 02 жовтня 2021 р. здійснив оплату нарахованих процентів за користування кредитом на суму 2\~573,55 грн. Надалі відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 17 січня 2023 р. між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором було укладено Договір факторингу №17.01/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором, у тому числі стосовно відповідача. Про відступлення права вимоги за Кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення повідомлення рекомендованим листом на адресу відповідача зазначену при укладенні Кредитного договору. Станом на 01 червня 2023 р. заборгованість відповідача по кредитному договору перед Позивачем не сплачена і складає 15 050,00 грн. тіло кредиту та 34 314,00 грн. нараховані проценти, всього\~49 364,00 грн. Крім того, інфляційні втрати за лютий 2022 р. квітень 2023 р. складають 12\~735,91 грн., 3 % річних за період з 31 січня 2022 р. по 01 червня 2023 р. 1\~971,86 грн. Просили стягнути з відповідача зазначені суми заборгованості, а також сплачений судовий збір у розмірі 2\~684 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8\~000 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також письмові пояснення по суті спору в яких возовні вимоги визнає частково в межах суми позичених коштів 15\~050 грн. Зазначає, що за умовами укладеного кредитного договору, ТОВ «Авентус Україна», надало відповідачу суму позики, а останній зобовязався повернути надану позику у повному обсязі у розмірі 17\~623,55 грн., з яких 15\~050 грн. сума кредиту, 2\~573,55 грн. сума нарахованих процентів, у строк 30 днів. Позикодавець має право стягнути заборгованість по процентах у межах погодженого сторонами строку кредитування (30 днів), після закінчення цього строку у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Враховуючи, що 02 жовтня 2021 р. відповідач погасив відсотки у розмірі 2\~573,55 грн., залишається непогашеною сума позики у розмірі 15\~050 грн., яку позивач визнає та згідний погасити. Стосовно стягнення 3% річних та інфляційних втрат, то такі нараховані в період дії воєнного стану, відтак такі стягненню не підлягають. Суд, дослідивши письмові докази по справи, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.\~\~Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено,\~що 03 вересня 2021 р. між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір №4719613 про надання споживчого кредиту у розмірі 15 050,00 грн. строком на 30 днів, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А216148. Відповідно до п.1.8 договору, орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою - 23 628,50 грн., за зниженою ставкою\~17 623,55 грн. Відповідно до Графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту №4719613 від 03 вересня 2021 р., що є Додатком № 1 до цього договору, сторонами визначено: кількість платежів/періодичність внесення - один/одноразово; дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів 03 жовтня 2021 р.; сума кредиту - 15 050,00 грн.; сума нарахованих процентів\~2 573,55 грн.; разом до оплати\~17 623,55 грн. TOB «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 15 050,00 грн., згідно інформації ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» та виписки про рух грошових коштів по картці № [NUMBER] на зазначену картку відповідача 03 вересня 2021 р. о 12-25 год. перераховано 15 050,00 грн. (транзакція № 986329263, номер замовлення 22361109). 17 січня 2023 р. між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором було укладено договір факторингу № 17.01/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитним договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 17 січня 2023 р. до Договору факторингу №17.01/23 від 17 січня 2023 р. та витягу Реєстру боржників від 17 січня 2023 р. до договору факторингу №1 від 17 січня 2023 р., ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло право вимоги до відповідача в розмірі 49 364,00 грн. 02 жовтня 2021 р. відповідач здійснив оплату нарахованих процентів за користування кредитом на суму 2\~573,55 грн. Надалі відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював. Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст.627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За частинами 4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. До товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором №4719613 від 03 вересня 2021 р. TOB «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав та надало кредит в сумі 15 050,00 грн., згідно інформації ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» та виписки про рух грошових коштів по картці № [NUMBER] на зазначену картку відповідача 03 вересня 2021 р. о 12-25 год. перераховано 15 050,00 грн. (транзакція № 986329263, номер замовлення 22361109). Пунктом 1.4 кредитного договору №4719613 про надання споживчого кредиту від 03 вересня 2021 р. передбачено, що строк кредиту складає 30 днів. Пунктом 4.2.2 договору визначено, що споживач має право порушувати питання про продовження строку дії договору шляхом здійснення відповідного платежу у розмірі нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Відповідно до п. 4.2.3 кредитного договору кредитодавець вправі акцептувати пропозицію споживача про продовження строку дії договору шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту. У даній справі строк кредитування закінчився 03 жовтня 2021 р. (останній день дії кредитного договору), оскільки споживач 02 жовтня 2021 р. здійснив сплату 2\~573,55 грн. (сума нарахованих процентів за договором), спрямовану на пролонгацію дії кредитного договору, що вбачається з призначення платежу, однак доказів того, що відповідну оферту кредитодавцем було прийнято матеріали справи не містять. Так позивачем не надано доказів направлення споживачу текстового повідомлення про пролонгацію дії кредитного договору, що відповідало б приписам п.4.2.3 договору. Відтак суд приходить до висновку, що строк кредитування закінчився саме 03 жовтня 2021 р. Отже нарахування позивачем заборгованості по відсоткам на період часу після закінчення строку дії кредитного договору є необґрунтованим, що вбачається з правового висновку ВС у постанові від 14 лютого 2018 р. по справі №564/2199/15-ц. Таким чином до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає кредитна заборгованість у розмірі 15 050,00 грн., яка складається з тіла кредиту. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних та інфляційного збільшення, суд зауважує, що 24 лютого 2022 р. відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Вказаним законом, зокрема, доповнено пунктом 18 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного,надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вказана норма є імперативною. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на обставини справи, базою нарахування 3 % річних є борг за тілом кредиту у розмірі 15 050,00 грн. та заявлений позивачем період з 31 січня 2022 р. по 23 лютого 2022 р. - по день в місяці, в якому було введено воєнний стан. Розрахунок здійснюється за формулою: С*3:100:365*Дн., де С сума основного боргу; 3 3% річних; 100 переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення (31 січня 2022 р. по 23 лютого 2022 р. = 24 дні). Отже, 3 % річних (15\~050,00 грн.*3):100:365*24 = 29,69 грн. Щодо стягнення інфляційного збільшення, то вбачається із наданого позивачем розрахунку такі інфляційні втрати здійснено позивачем у період дії на території України воєнного стану, зокрема інфляційні втрати розраховано за період з лютого 2022 р. по квітень 2023 р., а тому вимоги щодо стягнення інфляційного збільшення задоволенню не підлягають. Таким чином, із відповідача [PERSON] на користь позивача ТзОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 15\~079,69\~грн., а тому позов слід задовольнити частково. Відповідно до частин 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У зв`язку з розглядом справи в суді представником позивача сплачено судовий збір у розмірі 2\~684,00 грн. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Комарницькою О.Б. надано договір про надання правової допомоги від 07.07.2022 р. між позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Крюковою М.В., відповідно до положень якого оплата за надані послуги складається з суми вартості послуг, зазначених у рахунку фактурі. Також представником позивача на підтвердження оплати витрати на правничу допомогу надано платіжну інструкцію №495 від 01.06.2023 р., згідно якої ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» оплатило 8 000,00 грн. витрат на правову допомогу адвокату Крюковій М.В. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» задоволенню частково на 23,54 %, судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 631,81 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 1\~883,20 грн. підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». На підставі вище викладеного та

Outcome: partial