Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~25.07.2022 року позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Капітал-Н.» звернулось до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КАПІТАЛ-Н.» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2016 по 01.03.2019 у розмірі 3911 (три тисячі дев`ятсот одинадцять) гривень 70 копійок. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку КАПІТАЛ-Н» (КОД 40030334). 24.09.2015 відповідні відомості внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основний вид діяльності ОСББ «КАПІТАЛ-Н.» «Комплексне обслуговування об`єктів» (Код КВЕД 81.10). Відповідно до статуту, завданням та предметом діяльності ОСББ «КАПІТАЛ-Н» є забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Починаючи з листопада 2016 року ОСББ «КАПІТАЛ-Н.» здійснює утримання спільного майна багатоквартирного будинку [ADDRESS] , зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку, тощо. В квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ). Відповідно до інформації технічного паспорту, загальна площа квартири [ADDRESS] - 44,9 кв.м. Протоколами загальних зборів ОСББ «КАПІТАЛ-Н» визначено порядок сплати, перелік та розмір внесків і платежів співвласників на утримання будинку та прибудинкової території. В період з 01.11.2016 по 01.03.2019 заборгованість співвласника [PERSON] перед ОСББ «КАПІТАЛ-Н» по сплаті внесків і платежів на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання склала 3 911 (три тисячі дев`ятсот одинадцять) гривень 70 копійок. [PERSON] повністю не здійснювала оплату житлових послуг, тобто належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо сплати обов`язкових платежів (внесків), які встановлені рішеннями загальних зборів ОСББ «КАШТАЛ-Н.», внаслідок чого утворилась заборгованість перед ОСББ «КАПІТАЛ-Н». Заочним рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 27.01.2023 року позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КАПІТАЛ-Н.» було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КАПІТАЛ-Н.» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2016 по 01.03.2019 у розмірі 3911 (три тисячі дев`ятсот одинадцять) гривень 70 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 18.09.2023 року заочне рішення у справі було скасовано, справу призначено до розгляду. Представник позивача ОСББ «КАПІТАЛ-Н.» у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі у зв`язку з їх обґрунтованістю та перериванням строку позовної давності. Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явились, подали до суду заяву в якій просили розглянути справу за їх відсутності та відмовити у задоволені позову, застосувавши строк позовної давності щодо вимог позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.263 ЦПК України). Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ст. 264 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку КАПІТАЛ-Н.» (КОД 40030334). 24.09.2015 відповідні відомості внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основний вид діяльності ОСББ «КАПІТАЛ-Н.» «Комплексне обслуговування об`єктів» (Код КВЕД 81.10). Відповідно до статуту, завданням та предметом діяльності ОСББ «КАПІТАЛ-Н.» є забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Починаючи з листопада 2016 року ОСББ «КАПІТАЛ-Н.» здійснює утримання спільного майна багатоквартирного будинку [ADDRESS] , зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку, тощо. В квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] [INFO] . Відповідно до інформації технічного паспорту, загальна площа квартири [ADDRESS] - 44,9 кв.м. Протоколами загальних зборів ОСББ «КАПІТАЛ-Н» визначено порядок сплати, перелік та розмір внесків і платежів співвласників на утримання будинку та прибудинкової території. В період з 01.11.2016 по 01.03.2019 заборгованість співвласника [PERSON] перед ОСББ «КАПІТАЛ-Н.» по сплаті внесків і платежів на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання склала 3 911 гривень 70 копійок. [PERSON] повністю не здійснювала оплату житлових послуг, тобто належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо сплати обов`язкових платежів (внесків), які встановлені рішеннями загальних зборів ОСББ «КАШТАЛ-Н.», внаслідок чого утворилась заборгованість перед ОСББ «КАПІТАЛ-Н». В червні 2019 року ОСББ «КАПІТАЛ-Н.» звернулось до Заводського районного суду міста Миколаєва із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з боржника за адресою [ADDRESS] із співвласника [PERSON] 16.08.2019 у справі 487/4907/19 видано судовий наказ про стягнення зі співвласника [PERSON] на користь ОСББ «КАПІТАЛ-Н.» заборгованості по внескам співвласників об`єднання за період з листопада 2016 по березень 2019 в сумі 3911,70 грн а також судового збору у розмірі 192,10 грн. Судовий наказ № 487/4907/19 від 16.08.2019 стягувачем подано до Заводського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Державним виконавцем відкрито виконавче провадження №61140129 та стягнутого з боржника заборгованість по внескам співвласників об`єднання за період з листопада 2016 по березень 2019 в сумі 3 911,70 грн. а також судовий збір у розмірі 192,10 грн. В лютому 2020 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва із заявою про скасування судового наказу від 16.08.2019 (справа 487/4907/19). 17.03.2020 ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва судовий наказ від 16.08.2019 у справі № 487/4907/19 скасовано. У вересні 2020 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва із заявою про поворот виконання судового наказу від 16.08.2019 (справа №487/4907/19). Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.11.2020 у справі 487/4907/19 вирішено в порядку повороту виконання судового наказу Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.08.2019 у справі №487/4907/19 провадження № 2-н/487/502/19 стягнути з ОСББ «КАПІТАЛ-Н.» на користь заявника [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 4103,80 гривні 80 коп. 11.05.2021 грошові кошти у розмірі 4103,80 грн. відповідно до ухвали Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.11.2020 у справі 487/4907/19 про поворот виконання судового наказу у виконавчому провадженні №64865455 стягнуті з ОСББ «КАПІТАЛ-Н.» на користь відповідача [PERSON] . У зв`язку з чим станом на 11.05.2021 у співвласника [PERSON] наявна заборгованість перед ОСББ «КАПІТАЛ-Н.» по сплаті внесків і платежів на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання у розмірі 3911 гривень 70 копійок за період 01.11.2016 по 01.03.2019 року. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі неподання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Відповідно до ст. 171 Цивільного процесуального кодексу України, заявник (стягувач) ОСББ «КАПІТАЛ-Н.» у разі скасування судового наказу має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком ключає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються відповідно для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка і. X користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором аби законом. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативи зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку). Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше і. встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно позиції позивача, перебіг позовної давності перервався у зв`язку із: 1) зверненням ОСББ «Капітал-Н» із заявою про видачу судового наказу до Заводського районного суду міста Миколаєва, яким стягнуто з [PERSON] заборгованість на користь ОСББ «Капітал-Н» (липень 2019 року); 2) добровільним виконанням 20.02.2020 року [PERSON] судового наказу від 16.08.2019 року про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2016 року по 01.03.2019 року у сумі 3911 гривень 70 копійок. Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц,\~від 14 листопада 2018 року у справі №\~183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі №\~504/2864/13-ц (пункт 80),\~від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі\~№ 372/266/15-ц (пункт 51)). Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника. Процес доказування для першого починається з моменту подання заяви про видачу судового наказу та закінчується прийняттям цієї заяви судом, тоді як для боржника цей процес розпочнеться, якщо він вирішить подати заяву про скасування судового наказу після отримання копії останнього. Звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є правом, а не обов`язком особи, якій належить право вимоги, а також органів і осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина друга статті 95 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, частина друга статті 160 ЦПК України у редакції, чинній з тієї дати). У постанові від 07.07.2020 року у справі №712/8916/17 Великої Палати Верховного Суду зазначено, що подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 640/2704/16-ц і Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 травня 2018 року у справі № 903/509/17). Новий перебіг позовної давності (після його переривання) починається наступного дня після пред`явлення позову (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц). З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, висловленого у постановах від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14 і від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15, та від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленого у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 216/5756/15-ц, про те, що подання кредитором (зокрема виконавцем послуг) в порядку, передбаченому ЦПК України, заяви про видачу судового наказу перериває перебіг позовної давності. Отже, згідно сформованого Великою Палатою Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі №712/8916/17 висновку щодо застосування норм права (пункт 82), подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі. Також, Великою Палатою Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі №712/8916/17 було сформовано висновок щодо застосування норм права (пункт 79), відповідно до якого споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Оскільки подання позивачем 25.06.2019 року заяви про видачу судового наказу не перервало загальної позовної давності в розумінні ч. 2 ст. 264 ЦК України, остання не спливла до тих щомісячних платежів, від моменту прострочення яких до дня звернення до суду з позовом не минуло 3 роки. Крім того, з матеріалів заяв [PERSON] по цивільній справі №487/4907/19 про скасування судового наказу від 21.02.2020 року та про поворот виконання рішення від 22.09.2020 року вбачається, що про винесення судового наказу щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2016 року по 01.03.2019 року у сумі 3911 гривень 70 копійок, відповідачка дізналась від державного виконавця, який запропонував боржнику сплатити борг у найкоротший термін, так як було заблоковано зарплатну карту, яка є основним джерелом отримання коштів [PERSON] . Саме у зв`язку з вказаними обставинами, а не у зв`язку з визнанням відповідачкою свого боргу, нею було сплачено 20.02.2020 року грошові кошти у загальній сумі 4502 гривень 87 копійок в межах примусового виконання судового наказу за виконавчим провадженням від 05.02.2020 року ВП №61140129, яке здійснювалось головним державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чернявською А.Б. На наступний день після сплати грошових коштів, а саме: 21.02.2020 року, відповідачка невідкладно звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу у зв`язку з незгодою із стягненням з неї заборгованості, а в подальшому з заявою про поворот виконання рішення від 22.09.2020 року, які були задоволені судом. Отже, за вказаних обставин, сплата 20.02.2020 року [PERSON] грошових коштів з метою розблокування зарплатної карти, яка є основним джерелом отримання коштів, в межах процедури примусового виконання судового наказу, та подальші дії відповідачки щодо оспорювання правомірності наказу та повернення сплачених коштів, не свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку в розумінні ч. 1 ст. 264 ЦК України та не перериває строку позовної давності. Таким чином, з урахуванням дати звернення позивача до суду з даним позовом 25.07.2022 року, строк позовної давності щодо стягнення щомісячний платежів за період з 01.11.2016 по 01.03.2019 року сплинув. Отже, з урахуванням заяви відповідача [PERSON] в порядку ч. 4 ст. 267 ЦК України про застосування спливу строку позовної давності, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за даний період у сумі 3911 гривень 70 копійок слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed