Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] , через представника - адвоката Гоголєву О.А., звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що сторони не проживають разом з березня 2022 року, не ведуть сумісного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Причиною розірвання шлюбу є те, що позивач та відповідач зовсім різні люди за характерами, у них різні погляди щодо ставлення до сім`ї та подружніх обов`язків, різні погляди на життя. Подружжя втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння. Позивач вважає, що сім`я розпалась і зберігати її немає сенсу, шлюб існує лише формально. На думку позивачки, примирення між сторонами неможливе та буде суперечити її інтересам. Також позивачка просить проводити розгляд справи без її участі та заперечує щодо примирення сторін. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 листопада 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1453, що підтверджується виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.12.2011. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved