Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

У жовтні 2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Тростянецького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування у розмірі 132643 грн. 00 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 13.02.2021 о 13 год. 50 хв. на автодорозі сполученням смт Тростянець с.Тростянчик Гайсинського району, сталася ДТП за участю транспортних засобів: DAEWOO, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та RENAULT, д.н.з. [NUMBER] , яким керував працівник Головного управління національної поліції у Вінницькій області. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області по справі №147/772/21 від 03.09.2021 кримінальне провадження №1202102010000043 було закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України. Зазначено, що закриття кримінального провадження було зумовлено клопотанням захисника обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку з примиренням винуватого з потерпілим. Окрім того, станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АР9421370). Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 130000 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Крім того, 13.05.2021 позивачем сплачено 2643 грн. за послуги аварійного комісара. На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь МТСБУ суму майнового відшкодування у загальному розмірі 132643 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2684 грн. Ухвалою суду від 17.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Моторно (транспортного) страхового бюро України. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. У судове засідання відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином за місцем його реєстрації, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2\~ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно із ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України\~передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.09.2021 (справа №147/772/21) кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021020120000043 від 13.02.2021 щодо [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито, у зв`язку з примиренням сторін (а.с. 5-7). Як вбачається з тексту вказаної ухвали, 13.02.2021 близько 13 год. 50 хв. на автодорозі сполучення смт Тростянець с. Тростянчик Гайсинського району Вінницької області, за межами населених пунктів, неподалік від с. Тростянчик, в умовах недостатньої видимості дороги, що викликана сніговими заметами та хуртовинами водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «Daewoo Sens», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись в напрямку на смт Тростянець, проїжджаючи ділянку заокруглення дороги праворуч, в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, не обрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки та порушуючи вимоги п. 10.1 ПДР України виїхав на смугу зустрічного руху водій [PERSON] вчинив лобове зіткнення із службовим автомобілем поліції марки «Renault Logan», номерний знак [NUMBER] , що належить Головному управлінню Національної поліції у Вінницькій області, під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку, тобто в напрямку с. Тростянчик. Зі змісту ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області також випливає, що згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/102-21/4167-ІТ від 25.03.2021 Вінницького НДЕКЦ МВС України, в ситуації яка склалася, в діях водія автомобіля марки «Daewoo Sens», реєстраційний номер [NUMBER] , громадянина [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 12.1 ПДР України. Дії водія [PERSON] , що не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР україни з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди. Зіткнення автомобіля «Renault Logan» спеціальний номерний знак [NUMBER] та автомобіля «Daewoo Sens», реєстраційний номер [NUMBER] сталося на проїзній частині автодороги смт Тростянець село Тростянчик на смузі в напрямку с. Тростянчик.). Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вказана вище ухвала суду є чинною і має по цій справі преюдиційне значення, вказані обставини стосовно вини відповідача у вказаному ДТП, відповідно до вказаної норми ч. 6 ст. 82 ЦПК України, не підлягають повторному доведенню. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою №28342/95\~ «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина, судового розгляду". Отже, вказана ДТП сталася з вини [PERSON] , ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності від 03.09.2021 набрала законної сили, а отже саме відповідач, відповідно до положень\~ст.1188 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати збитки спричинені внаслідок вказаної ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідача за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була (а.с.8). Встановлено, що транспортний засіб «Renault Logsn», н.з. [NUMBER] , (страхувальник Головне управління національної поліції у Вінницькій області), на час ДТП був застрахований полісом №АР/9421370 в АТ «СГ «ТАС», що підтверджується матеріалами справи (а.с. 12.) Як зазначає позивач, представник Головного управління НП у Вінницькій області, згідно ст.\~35\~та п. 41.2 ст.\~41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~повідомив про ДТП та з метою отримання відшкодування, та звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 9-11). За результатами розгляду заяви, МТСБУ прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих у розмірі 130000 грн., що підтверджується відповідним наказом та довідкою №1 від 22.10.2022 про розмір відшкодування шкоди (а.с. 25, 26) 26.10.2021 року Головному управлінню національної поліції виплачено грошові кошти у розмірі 130000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1106135 (а.с.27). Окрім того, за послуги аваркома (експерта) по справі №74747, МТСБУ сплачено 2643 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1030382 від 13.05.2021 (а.с.4). Згідно\~ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до\~ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1\~ст. 1187 ЦК України \~передбачено, що діяльність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2\~ст.1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~ст.27 Закону України «Про страхування»\~та\~ст.993 ЦК України\~до страхувальника, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно\~ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч.3\~ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. На підставі п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.41.1\~ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно п.38.2.1\~ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат. Враховуючи те, що вина відповідача у вчиненні ДТП та спричиненні матеріальної шкоди встановлена ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.09.2021, позивачем було здійснено відшкодування шкоди за відповідача власнику автомобіля марки «Renault Logsn», н.з. [NUMBER] , відповідно до наведених вимог\~ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування. Вказані обставини є підтвердженими суду належними та допустимими доказами, та не спростовані доводами та доказами сторони відповідача.\~ Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України.\~ Враховуючи викладене,

Outcome: approved