Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

08.11.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 24.09.2016 Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 247, та про стягнення\~аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача, до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути судові витрати. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі 24.09.2016 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюб у мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинили через відсутність порозуміння, різні погляди на майбутнє та вирішення сімейних проблем. Спільне господарство не ведуть. Вважає, що шлюб носить формальний характер та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач кошти на утримання дитини не надає. У зв`язку з даними обставинами позивачка змушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі частини від заробітку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивачка про судовий розгляд справи повідомлена належним чином. Відповідач про судовий розгляд справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд,\~сукупністю належних,\~допустимих і\~достовірних письмових\~доказів,\~встановив,\~що сторони\~перебувають в\~зареєстрованому шлюбі\~з 24.09.2016року (а.с. 5), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, (а.с. 9), на цей час шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, а.с. 10, 22. Оцінка суду. Відповідно до ч.3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Крім цього, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Приймаючи до уваги визнання відповідачем позову і те, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, - позов підлягає задоволенню і шлюб необхідно припинити шляхом його розірвання. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідача, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1\~ст. 183 СК України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вищевказаних обставин, визнання позову відповідачем, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно з дня подачі позову до суду, але неменше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08.11.2023 року. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч.2-6\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем не заявлялось клопотань щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які понесені позивачем. Відповідно до ч. 8\~ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону, позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 96/2023 від 24.10.2023р., акт прийняття наданих послуг № 1 відповідно до договору про надання правової допомоги № 96/2023 від 02.11.2023, за яким адвокат Бурдига В.О. та [PERSON] домовились, що гонорар за правничу допомогу становить 7\~500 грн. та складається з: консультація та аналіз документів 1 000 грн., підготовка та подання позовної заяви 5 000 грн., підготовка та направлення необхідних заяв та клопотань під час розгляду справи 1\~500 грн. Згідно квитанції прибуткового касового ордера № 1 від 01.11.2023 року позивачкою було сплачено 7 500 грн. за договором про надання правничої допомоги, а.с.11-13, 14, 14а. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу у сумі 6000 грн., без стягнення витрат адвоката на подачу до суду клопотань в сумі 1500 грн., оскільки такі стороною не подавались. Крім того, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1\~073,60 грн. Також, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави належить стягнути 1 073,60 грн. судового збору в частині позовних вимог про стягнення аліментів, оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved