Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

До Магдалинівського\~районного суду\~Дніпропетровської області\~надійшла позовна\~заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя набутого в період шлюбу. Позивач посилалася на те, що вона зареєструвала шлюб із відповідачем 24.02.2016 року, і проживала з ним як одна сім`я до лютого 2023 року. Від шлюбу дітей немає. За період\~шлюбу сторонами\~був придбаний\~автомобіль марки\~«Lada»\~модель «Granta\~219010»\~2021\~року випуску,\~колір блакитна\~планета,\~номер шасі\~ [NUMBER] ,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] .Автомобіль зареєстровано на ім`я відповідача. Після припинення шлюбних відносин між сторонами виникають спори з приводу володіння і користування спільно набутого майна. У зв`язку з подачею позову про розірвання шлюбу існує висока ймовірність того, що відповідач здійснить продаж автомобіля без згоди позивача та привласнить кошти за реалізований автомобіль. Позивач не має доступу до автомобіля, оскільки спірним автомобілем з часу його придбання користується відповідач. Залишення автомобіля у спільній власності не вирішить протиріччя, оскільки і в майбутньому позивач також буде позбавлена можливості користуватися ним. Тому вважає за доцільне здійснити поділ спільного майна шляхом визнання за відповідачем права власності на автомобіль марки «Lada» модель «Granta 219010» 2021 року випуску, колір блакитна планета, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , та стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації вартості частини цього автомобіля, що становить суму в розмірі 121 960 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача визнала частково позовні вимоги, зазначивши, що 17.02.2021 року він продав квартиру та отримав від її продажу грошову суму 49\~200 грн., згідно домовленістю із своєю сестрою. 15.02.2022 року відповідач отримав кредитні кошти в сумі 44\~500 грн. та додатково звернувся за допомогою до свого сина, який через [PERSON] перерахував кошти в сумі 25\~000 грн. Автомобіль коштував 280\~869 грн., частка у розмірі 118\~700 грн. була отримана відповідачем внаслідок продажу квартири, оформлення кредиту та отримання грошової допомоги від сина, решту коштів [PERSON] накопичував протягом багатьох років з власної пенсії та заробітної плати ще до укладення шлюбу з [PERSON] . На підставі наведених обставин, враховуючи результати експертної оцінки автомобіля, відповідач вважає, що компенсація, яка підлягає стягненню становить 41\~413 грн. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 24 лютого 2016 року між сторонами був укладений шлюб (а. с. 13). Відповідно до ст. ст. 60, 61 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку, при цьому об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Транспортний засіб марки «Lada» модель «Granta 219010» 2021 року випуску, колір блакитна планета, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , придбано 23 лютого 2022 року вартістю 280\~869,00 грн. та зареєстровано 25.08.2022 року на [PERSON] (а. с. 24, 44). Пунктом 24 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року роз`яснено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК). Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно роз`яснень Пленуму Верхового Суду України викладених у п. 23 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Частиною 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. ст. 368, 369 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільної сумісною власністю, при цьому майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 370 ЦК України у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. В той самий час як вбачається з матеріалів справи, право спільної сумісної власності на майно припиняється у разі поділу цього майна між співвласниками, у відповідності до положень ч. 3 ст. 372 Цивільного Кодексу. В судовому засіданні беззаперечно встановлений факт, що спірний автомобіль набуто сторонами в період шлюбу, вказане майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Висновком експерта № 1558 від 04.04.2023 року за результатами\~проведення транспортно-товарознавчого\~дослідження №\~1558\~від 04.04.2023\~рокувизначено ринкову вартість автомобілю марки «Lada» модель «Granta 219010» 2021 року випуску, колір блакитна планета, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , яка становить 243 920,00 грн. (а. с. 14-20). Висновком експерта № 178/23 від 28.08.2023 року по судовій транспортно-товарознавчій експертизі визначено ринкову вартість автомобілю марки «Lada» модель «Granta 219010» 2021 року випуску, колір блакитна планета, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , яка становить 201 526,00 грн. (а. с. 97-104). Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Судом встановлено, що транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя, набутий за час шлюбу, є цінним майном та неподільною річчю. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.\~ \~ \~ \~ Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що спірний транспортний засіб був придбаний за його власні кошти та кошти отримані внаслідок продажу квартири, оформлення кредиту та грошової допомоги від сина.Однак відповідачем не надано об`єктивних, належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин. За наведених обставин, враховуючи ринкову вартість автомобілю визначену висновком експерта № 178/23 від 28.08.2023 року, суд вважає за необхідне стягнути в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя з відповідача на користь позивача компенсацію вартості частини транспортного засобу у розмірі 100\~763 грн. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1 073,60 грн., а також сторонами здійснено витрати щодо проведення експертизи в розмірі 1\~500 грн. кожним, у зв`язку із чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути вказані судові витрати в частині задоволених позовних вимог. Крім того, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сума витрат щодо проведення експертизи в розмірі 1\~500 грн.

Outcome: partial