Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №306798338 в розмірі 72589,70 грн, з яких: 19 460,82 грн - сума заборгованості по основному боргу, 53 128,88 грн - сума заборгованості по відсоткам; за кредитним договором № 06653-01/2021 в розмірі 18000,00 грн, з яких: 4500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13500,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 3446015370/367184 в розмірі 8000,00 грн, з яких: 2000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6000,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 98589,70 грн. А також стягнути судові витрати. Позовна заява обгрунтована тим, що 21.09.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] був укладений кредитний договір №306798338. Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018 був укладений договір факторингу №28/1118-01. До цього договору факторингу 31.12.2020 укладено Додаткову угоду №26. Відповідно до реєстру боржників №122 від 23.02.2021 до договору факторингу до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №306798338. Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 20.10.2022 укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого, за реєстром прав вимоги №2 від 06.03.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до відповідача в сумі 72589,70 грн. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Позичальник свої зобов`язання не виконав та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Також, відповідач 12.01.2021 уклав кредитний договір №06653-01/2021 з ТОВ «ФК «Інвеструм», за умовами якого позикодавець надає позичальнику кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 11.08.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11082021. Згідно умов цього договору та реєстру боржників №2 від 11.08.2021 до нього до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18000 грн. Позичальник умови кредитного договору не виконав. Після відступлення права грошової вимоги жодної сплати не здійснив Також 23.01.2021 відповідачем було укладено кредитний договір №3446015370/367184 з ТОВ «Гоуфінгоу». 08.12.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №08122021, відповідно до умов якого та реєстру боржників від 08.12.2021 до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 8000 грн. Позичальник умови кредитного договору не виконав. Після відступлення права грошової вимоги жодної сплати не здійснив. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 23.10.2023, було відкрито провадження, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було надано час для подання заяв по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки відповідач суду не повідомив. Відзив на позов до суду від відповідача не надходив. Зі згоди представника позивача, наданої у клопотанні, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступними підставами: Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що 21.09.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] був укладений кредитний договір №306798338. Договір був підписаний електронним підписом одноразового ідентифікатора. Згідно п. 1.1., п. 1.2., п. 1.3., п. 1.4. цього Договору, сума кредиту становить 7000, строк кредиту 29 днів, процентна ставка протягом 29 днів 0,71 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом (дисконтна процентна ставка), процентна ставка за користування кредитом понад 29 днів 1,70 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом 9базова процентна ставка). У випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, тобто 29 днів, умови щодо нарахування процентів за ставкою 0,71 відсотків (дисконтна процентна ставка) скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується процентна ставка 1,70 відсотків (базова процентна ставка) від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення). . Відповідно п. 4.7., п. 4.18 цього Договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Цей договір є електронним документом. Створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та перетворений електронними засобами у візуальну форму. Згідно графіку розрахунків, що є додатком №1 до кредитного договору сторони погодили, що термін платежу 20.10.2020, сума кредиту 7000 грн, нараховані проценти 1441,30 грн, всього до сплати 8441,30 грн. Відповідно двох до додаткових угоди від 24.09.2020 до цього кредитного договору сторони домовились збільшити суму кредиту на суму 1000 грн та на суму 1800 грн з 24.09.2020 на строк дії договору, позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані в кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору. Термін платежу визначений у графіку розрахунків 20.10.2020, загальна сума до сплати 11758,18 грн. Додатковою угодою з кредитного договору від 25.09.2020 сторонами досягнуто домовленості про збільшення суми кредиту на 4300 грн з 25.09.2020 зі строком погашення до 20.10.2020 в сумі 16821,43 грн. Додатковою угодою від 29.09.2020 сума кредиту збільшена на 1000 грн з 29.09.2020. Додатковою угодою від 02.10.2020 сума кредиту збільшена на 1000 грн з 02.10.2020. Додатковими угодами від 03.10.2020 сума кредиту збільшена на 900 грн, на 500 грн та на 1050 грн з 03.10.2020. Додатковими угодами від 04.10.2020, від 05.10.2020 сума кредиту збільшена на 250 грн, на 700 грн. Відповідно до додаткових угод від 21.10.2020 та від 21.09.2020 до кредитного договору, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, строк кредитного договору продовжився на 1 день, починаючи з 20.10.2020 зі сплатою 0,85 відсотків в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою, та продовжився на 30 днів з 21.10.2020 зі сплатою 0,68 відсотків. Відповідно до додаткової угоди від 23.11.2020 до кредитного договору, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, строк кредитного договору продовжився на 30 днів з 20.11.2020 зі сплатою 0,60 відсотків. Відповідно до додаткової угоди від 21.12.2020 до кредитного договору, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, строк кредитного договору продовжився на 30 днів, починаючи з 20.12.2020 позичальник сплачує 0,43 відсотки в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою. Між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, а також додаткову угоду №26 від 31.12.2020 до цього договору факторингу. Відповідно до додаткову угоду №26 від 31.12.2020, сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до нової редакції договору, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п.2.1. Договору). Право вимоги -права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3. Договору). Наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує (п. 4.1 Договору). Фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб (п. 5.3.3. Договору). Договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1. Договору). 20.10.2022 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договору факторингу №20102022. За умовами цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. (п. 2.1 Договору). Згідно витягу з реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до договору факторингу №20102022 від 2022 значиться інформація щодо боржника [PERSON] , кредитний договір №306798338, заборгованість в сумі 72589,70 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №306798338 від 21.09.2020 за період з 06.03.2023 по 31.08.2023, станом на 31.08.2023 заборгованість складає 72589,70 грн. Також судом встановлено, що відповідачем [PERSON] 12.01.2021 було укладено з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» договір про надання фінансового кредиту №06653-01/2021. Згідно п. 1.1., п. 1.2., п.1.3., цього Договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 10.02.2021. Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». За користування кредитом клієнт сплачує 912.5% річних від суми кредиту в розрахунку 2.50% на добу. Тип процентної ставки фіксована. Згідно п.п. 2.4., 2.5. цього Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. При надходженні до товариства коштів для виконання зобов`язань клієнта товариство направляє такі кошти на погашення заборгованості в наступній послідовності: 1) у першу чергу сплачуються проценти за користування кредитом, 2) у другу чергу здійснюється повернення суми кредиту. Відповідно до п. 3.1.4. цього Договору, товариство має право без згоди клієнта поступитися своїм правом вимоги за даним договором третій особі, в зв`язку, з чим відбудеться заміна сторони - кредитодавця за цим договором. Згідно п. 6.1. Договору, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 11.08.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11082021. Відповідно до умов договору факторингу № 11082021 від 11.08.2021, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (п.1.1. Договору). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п.1.2 Договору). До цього договору факторингу 11.08.2021 був підписаний акт прийому-передачі реєстру боржників. Згідно витягу з реєстру боржників №2 до цього договору факторингу значаться відомості щодо боржника [PERSON] , кредитний договір №06653-01/2021, сума заборгованості 18000 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №06653-01/2021 від 12.01.2021 за період з 11.08.2021 по 31.08.2023 станом на 31.08.2023 заборгованість становить 18000 грн. Також судом встановлено, що відповідачем [PERSON] 23.01.2021 було укладено з ТОВ «Гоуфінгоу» договір про надання фінансового кредиту №3446015370/367184. Відповідно до умов цього кредитного договору, товариство надало клієнту кредит в розмірі 2000 грн (п. 1.1. Договору). Строк кредиту 30 днів, до 21.02.2021 (п. 1.2. Договору). За користування кредитом клієнтом сплачуються 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2.5% на добу (п. 1.3. Договору). Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з Графіком розрахунків (п. 2.1. Договору). Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. При надходженні до товариства коштів для виконання зобов`язань клієнта товариство направляє такі кошти на погашення заборгованості в наступній послідовності: 1) у першу чергу сплачуються проценти за користування кредитом, 2) у другу чергу здійснюється повернення суми кредиту (п.п. 2.3., 2.4. Договору). Згідно п. 6.1. Договору, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 08.12.2021 укладено договір факторингу №08122021. Відповідно до умов цього договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (п.1.1. Договору). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п.1.2 Договору). До цього договору факторингу 08.12.2021 був підписаний акт прийому-передачі реєстру боржників. Згідно витягу з реєстру боржників до цього договору факторингу значаться відомості щодо боржника [PERSON] , кредитний договір №3446015370/367184, сума заборгованості 8000 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №3446015370/367184 від 23.01.2021 за період з 08.12.2021 по 31.08.2023 станом на 31.08.2023 заборгованість становить 8000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, в судовому засіданні доведено факт укладення відповідачем [PERSON] кредитних договорів, а саме: 1) з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договору №306798338 від 21.09.2020, за яким має непогашену заборгованість в розмірі 72589,70 грн, з яких: 19 460,82 грн - сума заборгованості по основному боргу, 53 128,88 грн - сума заборгованості по відсоткам, 2) з ТОВ «ФК «Інвеструм» договору № 06653-01/2021 від 12.01.2021, за яким має не погашену заборгованість в розмірі 18000,00 грн, з яких: 4500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13500,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 3) з ТОВ «Гоуфінгоу» договору № 3446015370/367184 від 23.01.2021, за яким має непогашену заборгованість в розмірі 8000,00 грн, з яких: 2000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6000,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Визначений позивачем розмір заборгованості відповідача за кредитними договорами, відповідає умовам цих договорів. Відтак, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо заявлених сум заборгованості за цими договорами. Щодо права позивача пред`являти свої вимоги до боржника за цими договорами, то суд керується такими положеннями Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно до ст. 512 ЦК України , кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою . Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України , правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст. 1083 ЦК України, наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. На підставі викладених норм Закону та встановлених в судовому засіданні фактів передання первісними кредиторами ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги за грошовими зобов`язаннями відповідача [PERSON] за кредитними договорами № 06653-01/2021 від 12.01.2021 та № 3446015370/367184 від 23.01.2021 позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суд приходить до висновку про правомірність заявлених позивачем вимог до боржника за кредитними договорами № 06653-01/2021 від 12.01.2021 та № 3446015370/367184 від 23.01.2021. Що стосується кредитного договору №306798338 від 21.09.2020 укладеного відповідачем [PERSON] з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», то суд не вбачає підстав для висновку, що позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до боржника за цим кредитним договором. Так, відповідно до положень ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст. 1083 ЦК України, наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 р. у справі № 914/868/17, відступлення майбутніх вимог можливе тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Встановлюючи дійсність майбутньої вимоги, що переходить до нового кредитора необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Так, судом встановлено, що кредитний договір №306798338 між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» був укладений 21.09.2020, тоді як договір факторингу №28/1118-01 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», на який посилається позивач як на підставу переходу до нього права вимоги до боржника Третяка, був укладений 28.11.2018, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником. Судом також встановлено, що первісний договір факторингу №28/118-01 від 28.11.2018 позивачем не наданий, надана лише копія додаткової угоди №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/118-01 від 28.11.2018. Цією додатковою угодою сторони виклали договір факторингу у новій редакції. Зміна тексту договору 31.12.2020 не породжує цивільно-правових наслідків для зобов`язань, які не виникли на момент укладення самого договору факторингу від 28.11.2018. За таких обставин передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент укладення договору факторингу неможливо. А тому право вимоги до боржника [PERSON] ТОВ «Таліон Плюс» за договором факторингу №28/118-01 від 28.11.2018 набуто не було. Та відповідно не могло бути передано вподальшому за договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 позивачу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Крім того, пунктом 4.1. договору факторингу №28/118-01 від 28.11.2018 встановлено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги. Позивачем же реєстру прав вимоги до договору факторингу №28/118-01 від 28.11.2018 про перехід права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №306798338 від 21.09.2020 укладеним між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не надано. Таким чином, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не набуло прав первісного кредитора, а отже не має права пред`являти свої вимоги за кредитним договором №306798338 від 21.09.2020 укладеним між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. Відсутність порушеного, не визнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Зокрема, встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 910/15262/18, від 03 березня 2020 року у справі № 910/6091/19, від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/12787/17. На підставі викладеного суд відмовляє у задоволені позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №306798338 від 21.09.2020 укладеного відповідачем [PERSON] з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданого платіжного доручення, позивач за подання даного позову до суду, у відповідності до положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплатив судовий збір в розмірі 2684 гривень. У зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 707,82 грн (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір заявленого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог:26000грн.х2684грн./98589,70грн).

Outcome: partial