Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

11 серпня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця у розмірі 6924,12 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що 08 жовтня 2010 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, [PERSON] отримала кредитну картку, відповідно до тарифів якої банк надав їй кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із початковим кредитним лімітом, зазначеним у заяві, який у подальшому було збільшено до 13000 гривень. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, а позичальниця своєчасно не повертала витрачену частину кредитного ліміту, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. [INFO] позичальниця [PERSON] померла, тому позикодавець звернувся з даним позовом до [PERSON] , як спадкоємця померлої, оскільки він на час відкриття спадщини постійно проживав із померлою, та просить стягнути з нього на користь позивача суму боргу за кредитними зобов`язаннями станом на дату смерті позичальниці у розмірі 6924,12 грн та витрати по сплаті судового збору. 26 серпня 2022 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, були повідомлені про розгляд справи належним чином. В матеріалах справи є клопотання представника позивача про розгляд справи без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався, відзив на позов не надавав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід залишити без задоволення з огляду на таке. З матеріалів справи встановлено, що 08 жовтня 2010 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, отримала кредитну картку, відповідно до тарифів якої банк надав їй кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який у подальшому був збільшений до 13000 грн., а позичальниця повинна була розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, повертати його зі сплатою відсоткової ставки згідно тарифів на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому, позивач вважає, що своїм підписом у заяві позичальниця підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір про надання банківських послуг. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У зв`язку з порушенням [PERSON] зобов`язань щодо повернення грошових коштів для погашення заборгованості за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення боргу, відповідно до розрахунку станом на 20 липня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 6924,12 грн, що складає заборгованість за тілом кредиту. [INFO] [PERSON] померла, актовий запис № 837 від 21 липня 2020 року, складений Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після смерті позичальниці на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПриватБанк» 07 червня 2021 року Приморською державною нотаріальною конторою у м. Одесі була заведена спадкова справа № 329с/2021 щодо майна [PERSON] . Протягом встановленого строку для прийняття спадщини спадкоємці померлої [PERSON] до нотаріальної контори із заявами не зверталися. За даними Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради на момент смерті позичальниці станом на 20 липня 2020 року за її зареєстрованим місцем проживання по [ADDRESS] , були також зареєстровані такі особи: відповідач - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно із частиною першою\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини першої\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18), оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282\~ЦК України. Згідно із\~статтею 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Отже, згідно з зазначеною нормою, спадкоємці несуть відповідальність по зобов`язанням спадкодавця лише в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Аналіз зазначених норм вимагає встановити склад спадкового майна та коло осіб, які прийняли спадщину. Звертаючись до суду з позовом позивач не надав належних доказів для підтвердження обґрунтованості вимог саме до [PERSON] . В ході розгляду справи після отриманої інформації щодо зареєстрованих в квартирі осіб також не висловлював своїх доводів. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з нормами ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки визначений позивачем відповідач [PERSON] не з`явився, наявна інформація про двох зареєстрованих в квартирі осіб, та відсутність відомостей про обсяг прийнятої спадщини позбавили суд можливості встановити коло спадкоємців, які могли прийняти спадщину . Крім того, суд звертає увагу на те, що для встановлення вказаних обставин суд неодноразово викликав представника позивача, однак його явку не забезпечено. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що з урахуванням отриманої інформації та наявних в матеріалах справи доказів, доводи позивача не знайшли свого підтвердження належними доказами, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed