Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

[PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] ,\~звернулась в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що позивач та відповідач 08.05.2004 року зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають дві дитини - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на утриманні [PERSON] . Представник позивача вказує, що на даний час неповнолітня дочка потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває на утриманні позивачки та фактично обов`язок по її утриманню ліг лише на неї. Крім цього, її матеріальне становище не дозволяє задовольнити всіх потреб дочки, зокрема забезпечити належне харчування, придбання одягу, канцелярії, підручників, оскільки [PERSON] хворіє, є інвалідом ІІІ-ї групи, а тому значні кошти витрачаються на її лікування. Натомість, відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, є фізично здоровим. Оскільки в добровільному порядку відповідач не бажає надавати допомогу на утримання дочки, позивач змушена звернутись до суду. Обґрунтовуючи вказаними обставинами позовні вимоги, [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , просила суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, просить рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 2500,00 грн. та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1073,60 грн. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.11.2023 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 12.12.2023 року відповідачем подано до суду заяву, з якої вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає частково. Зокрема, відповідача вказує, що заявлений позивачем розмір аліментів значно перевищує встановлений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Крім цього, відповідач вказує, що обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини покладений також на позивача, а тому він згідний на сплату аліментів в розмірі 1700, 00 грн. Крім цього, відповідач вказує, що витрати на правову допомогу адвоката не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не надано суду квитанції про оплату останньою таких послуг. Оскільки захисник не надав суду доказів оплати таких послуг, відповідач вважає, що вказана сума не підлягає до стягнення з нього. Враховуючи викладене, відповідач просив розгляд справи проводити у його відсутності та прийняти подану заяву до уваги. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено з копії свідоцтва про одруження, сторони перебувають у шлюбі з 08.05.2004 року, який зареєстровано Пісочненською сільською радою Ковельського району Волинської області, актовий запис за № 3. Від вказаного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження. Неповнолітня дитина - дочка [PERSON] ,\~ [INFO] , проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що не спростовано відповідачем. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 180 СК України,\~обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди\~кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Згідно вимог\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, за змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналізуючи зазначені норми закону, суд вважає, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідач [PERSON] є працездатним, має певні доходи, а тому може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Доказів того, що він не має ніяких доходів, суду не подав. Таким чином вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі. Відповідач не подав доказів існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, доказів існування обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, з врахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому\~ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік», у розмірі по 1800,00 грн. щомісячно. Позивач не довела, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в запропонованому нею розмірі. Визначений розмір аліментів в сумі 1800,00 грн. щомісячно, на переконання суду, буде об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. За таких обставин з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1800,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 11.10.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Крім цього, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, оскільки позивач поніс витрати в розмірі 2500,00 грн. Враховуючи характер спірних правовідносин, співмірність послуг адвоката з ціною позову, ступенем складності справи, час, витрачений адвокатом на надання правничої допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд вважає, що витрати з оплати правничої допомоги підлягають до стягнення з відповідача в сумі 2500,00 грн. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial