Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.11.2023 р. позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено повністю: розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 04.10.2014 р. Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №866. В окремо поданій суду заяві про ухвалення судового рішення представник позивача адвокат Макаренко С.С. просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5\~000,00 грн., які поніс відповідач. До заяви про ухвалення додаткового рішення представник позивача надав наступні докази: - акт від 31.10.2023 р. про надання правової допомоги за договором №04/09 від 06.09.2023 р.; -договір про надання правової допомоги №04/09 від 06.09.2023 р., укладений з позивачем [PERSON] ; -додаток №1 до договору про надання правової допомоги №04/09 від 06.09.2023 р. Представник позивача в окремо поданому суду клопотанні просив суд про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у його відсутності, інші учасники справи не скористалися правом брати участь у судових засіданнях. Розглянув заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі, суд дійшов до висновку про наявність підстав для її задоволення частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Як встановлено судом, питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не вирішено при ухваленні судового рішення 10.07.2023 р., у зв`язку з чим підлягає вирішенню у передбаченому ст. 270 ЦПК України порядку. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Судом на підставі матеріла справи встановлено, що представник відповідача дотримався вимог щодо строків звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу і подання відповідних доказів та на виконання частини восьмої статті 141 ЦПК України, чому передувала відповідна заява.\~\~ Дана заява з усіма додатками була направлена представником відповідача на адресу позивача, про що свідчить квитанція від 13.07.2023 р. поштової служби «Е-Пост». Матеріалами справи підтверджується надання адвокатським бюро «Адвокатське бюро В.Гейка» в особі адвоката - засновника Гейка В.І. усіх видів правничої допомоги за актом про надання правової допомоги від 12.07.2023 р. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. В акті про надання правової допомоги від 12.07.2023 р. представник позивача навів види правничої допомоги, зміст витраченого часу та вартість послуги: -консультація усна з вивченням документів (1 год.) 1\~000,00 грн.; -ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документів клієнтом (1 год.) 1\~000,00 грн.; -складання позовної заяви 3\~000,00 грн. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат відповідачем не виконаний. Види адвокатської діяльності визначені у ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; складання адвокатом акту про надання правової допомоги та детального опису виконаних робіт не є видами адвокатської діяльності та не підлягає розподілу. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі\~ №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.\~Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін\~(пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Таким чином, виходячи з конкретних обставин даної справи (справа не є складною, відповідач позов визнав, представником позивача з процесуальних документів підготовлена лише позовна заява та заява про ухвалення додаткового рішення, справа розглянута у відсутності учасників справи 02.11.2023 р.), а також з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також виходячи з критерію розумності їхнього розміру, суд не погоджується із слушністю доводів представника позивача щодо наявності підстав для стягнення 5\~000,00 грн. на професійну правничу допомогу, та присуджує до стягнення з позивача на користь відповідача 2\~000,00 грн.

Outcome: partial