Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Позивач ТОВ «УМ Факторинг» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги ТОВ «УМ Факторинг» обґрунтовує тим, що 28.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус України» та відповідачем [PERSON] у електронному форматі було укладено договір № 4843276 про надання споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За цим договором відповідач отримав позику у розмірі 8700 грн. 00 коп. строком на 30 днів, шляхом переказу на його банківську картку № [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,615 % від суми кредиту за кожен день користування та 1,90% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення позики. За строк дії договору були нараховані відсотки за формулою: сума боргу * ставку відсотків * кількість днів = сума відсотків до сплати. Станом на 25.05.2023 року відповідач борг та нараховані відсотки не погасив. Позивач щодо обставин справи вказав, що відповідач зареєструвався на веб-сайті позивача в мережі Інтернет https://creditplus.ua/ для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив особу шляхом фотофіксації особи з ідентифікаційним документом, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. У подальшому, для здійснення підпису, відповідачу був направлений на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор М273726 у повідомлення, та відповідно відповідач ввів цей пароль у ІТС, чим підтвердив акцептування Договору. Підписання договору № 4843276 про надання споживчого кредиту від 28.09.2021 року електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами Договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Договору та отриманням кредиту. Окрім того замовлені кошти були переказані на рахунок відповідача. Кошти були витрачені відповідачем. Перерахування кредиту, відповідно до умов договору № 4843276, здійснювалось поповненням банківської картки № [NUMBER] компанією ТОВ «ФК «Контрактовий дім». 10.04.2023 року ТОВ «Авентус Україна» передала право вимоги за договором № 4843276 від 28.09.2021 року ТОВ «УМ Факторинг» у порядку передачі прав вимоги за Договором факторингу № 10.04/23-Ф від 10 квітня 2023 року. Відповідно до діючого договору право вимоги, на якому ґрунтується цей позов, передане позивачу згідно з витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 10.04.2023 року. Вказує, що оскільки відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та не сплатив нараховані відсотки, в порушення умов Договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач є таким, що зобов`язання за вказаним договором не виконав. За таких обставин на відповідача має бути покладена відповідальність за невиконання зобов`язання встановлена Договором та чинним законодавством України. Наводить розрахунок заборгованості, відповідно до якого сума кредиту - 8 700 грн., 20 днів - 1,615 % в день (пункт 1.5.2 договору, період 29.09.2021 - 28.10.2021р.), 90 днів - 1,90% в день (пункт 1.5.1 договору, період 29.10.2021р. - 28.01.2022р.) 8 700 грн. * 1,615% * 30 днів = 4 215 грн. 15 коп. - заборгованість за відсотками за 30 днів користування кредитом; 8 700 грн. *1.9% * 90 днів = 14 877 грн. заборгованість за відсотками за 90 днів користування кредитом. Загальна заборгованість за кредитним договором = 27 792 грн. 15 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати, розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 01.11.2023 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, про дату та час судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, заяв та клопотань не надсилав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем а витребувані судом за клопотанням представика позивача письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що згідно Договору № 4843276 про надання споживчого кредиту від 28.09.2021 ТОВ «Авентус Україна» (Товариство) та [PERSON] (Споживач) уклади даний договір, предметом якого є надання кредиту на суму 8700,00 грн. які споживач зобов`язується одержати та повернути, сплатити проценти за користування ними та виконати інші передбачені договором обов`язки. Згідно п. 1.4 Договору строк кредиту становить 30 днів та може бути продовжено. Пунктом 1.5.1 Договору передбачено стандартну процентну ставку - 1,90% в день у випадку невиконання умов для застосування зниженої процентної ставки, пролонгації кредиту за ініціативою споживача (п. 4.2 Договору) та у випадку автопролонгації відповідно до п. 4.3 Договору. Пунктом 1.5.2 Договору передбачено знижену процентну ставку - 1,615% в день та умови її застосування. Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить: за стандартною ставкою-24079,41% річних, за зниженою ставкою- 12133,74 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає: за стандартною ставкою 13659,00 грн., за зниженою ставкою 12915,15 грн. Згідно п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на реквізити платіжної картки [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Згідно п. 3.1 Договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту ( включаючи періоди пролонгації та авто пролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Розділом 4 договору передбачено пролонгацію строку кредиту. Так згідно п. 4.3.1 Договору сторони домовились що у разі наявності заборгованості за кредитом строк кредиту продовжується кожен раз на один календарний день, що слідує за закінченням такого строку, але не більше 90 календарних днів поспіль, окрім випадку, якщо в цей день повинна відбутись пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача відповідно до п. 4.2.2-4.2.4 Договору. Згідно п. 5.4 договору споживач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності ) та інші платежі, передбачені договором, виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором, Правилами та чинним законодавством України. Споживачем договір підписано 28.09.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором М273726. Додатком №1 до даного договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якої дата видачі кредиту/дата платежу 28.09.2021- 28.10.2021, кількість днів у розрахунковому періоді 30, сума кредиту за договором- 8700,00 грн., проценти за користування кредитом- 4215,15. Відповідно до листа ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 18.04.2023 вих. № 2546 вбачається, що 28.09.2021р. на картку № [NUMBER] було перераховано 8 700 грн., № транзакції - 996913094, № замовлення 23170167. Згідно виписки АТ КБ «ПриватБанк» від 30.11.2023 за договором № б/н за період 28.09.2021-01.10.2021 [PERSON] , [NUMBER] , 29.09.2021р. відбулось зарахування переказу на картку [NUMBER] , сума у валюті операції 8656,60, сума у валюті картки - 8700,00 грн. Відповідно до договору факторингу № 10.04/23Ф від 10.04.2023р., укладеного між ТОВ «УМ Факторинг» (Фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (Клієнт), клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно Витягу з Реєстру прав вимоги № 1 до договору факторингу № 10.04/23Ф від 10.04.2023р., боржник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , номер кредитного договору 4843276, дата кредитного договору 28.09.2021, має заборгованість за основною сумою боргу 8700 грн., заборгованості за відсотками становить 9587,40 грн., загальна сума заборгованості 18287,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Факт укладення договорів позики та надання фінансових кредитів, а також досягнення згоди щодо їх істотних умов відповідачем не заперечується. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином судом достовірно встановлено, що 28.09.2021р. між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено Договір № 4843276 про надання споживчого кредиту за допомогою електронного підпису позичальника на суму 8700,00 грн. Вказаним Кредитним договором позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. З матеріалів позову вбачається, що [PERSON] усунувся від виконання передбачених договорами обов`язків та отримані кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками. Згідно п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості у розмірі 27792,15 грн. Окремий розрахунок заборгованості стороною позивача не надано. Такий розрахунок наведений виключно у позові без зазначення, ким він проведений та за який період. При цьому сума заборгованості відповідача за кредитом, вказана позивачем (27792,15грн.) суттєво відрізняється від суми боргу відповідача [PERSON] , вказаної у витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 10.04.2023р. (18287,40грн.), право вимоги якого перейшло до позивача відповідно до Договору факторингу № 10.04/23-Ф від 10.04.2023р. Тому вказаний розрахунок не може бути прийнятий судом. Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові, а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків. За змістом частин другої, третьої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказування наявності між сторонами у справі кредитних правовідносин, умови таких правовідносин, факт їх порушення позичальником, а також розмір, складові заборгованості, в тому числі і за відсотками за користування кредитом, період їх існування і нарахування, тощо (підстави і предмет позову), є обов`язком саме позивача у справі. У частині 2 ст. 13 ЦПК України, яка регламентує диспозитивність цивільного судочинства, визначено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумнів у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної зави. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На позивача покладений обов`язок з урахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України. Тобто, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак, позивач доказів щодо правомірності стягнення суми заборгованості у сумі 27792,15 грн. - понад розмір, визначений у реєстрі прав вимоги №1 від 10.04.2023р. до Договору факторингу № 10.04/23-Ф від 10.04.2023р., не надав. На підставі викладеного, суд вважає, що даний позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4843276 від 28.09.2021р. у сумі 18287,40грн., що підтверджена матеріалами справи. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 гривні, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір 1766,08 грн. на користь позивача.

Outcome: partial