Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Суть справи. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» (далі - відповідачі), про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права та зобов`язання вчинити дії. Позов обгрунтовано наступним. Позивач разом із своїм батьком [PERSON] з 2015 року проживають у квартирі [ADDRESS] , до якої його батько зі своєю матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] вселилися на підставі ордеру виданого останньому. За час проживання у квартирі, батько позивача не укладав договір найму житлового приміщення після смерті покійного вітчима, проте продовжував виконувати обов`язки наймача. За дорученням батька, позивач розпочав збір документів для приватизації вказаної квартири, проте завершити процес приватизації не виявилось можливим, через загибель батька позивача при виконанні військового обов`язку. В подальшому, позивачу було відмовлено у завершенні процедури приватизації квартири у зв`язку з відсутністю даних про те, що останній проживав разом із батьком, а також у зв`язку з неналежним оформленням договору найму житлового приміщення батьком позивача за час його життя. Враховуючи наведене, позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом з метою встановлення відповідних фактів та подальшої реалізації житлових прав. Рух справи. 06.07.2023 протоколом автоматизованого розподілу визначено головуючого у справі. 10.07.2023 ухвалою суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 10.08.2023. 03.08.2023 надійшов відзив від Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації /а.с. 39-42/. 10.08.2023 у підготовчому судовому засіданні оголошена перерва на 10.10.2023 15.08.2023 надійшов відзив від КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» /а.с. 63 - 66/. 18.08.2023 надійшов відзив від Київської міської ради /а.с. 56 - 60/. 10.10.2023 суд ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 06.11.2023. 06.11.2023 в судовому засіданні оголошена перерва до 04.12.2023. 04.12.2023 року ухвалено рішення. Доводи учасників справи. В судовому засіданні представник позивача, посилаючись на доводи викладені у позові та письмові докази просила вимоги позову задовольнити. Представник відповідача Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації позовні вимоги не визнав з підстав зазначених у відзиві, зокрема зазначив, що факт спільного проживання позивача та батька за час його життя, спростовується тим, що місце реєстрації проживання останніх є різні, тому позивачу було відмовлено у зміні договору найму житлового приміщення. Крім того, і самим батьком позивача за час життя, не було вжито заходів щодо укладення договору найму, замість покійного вітчима і останній не реалізував своє право на приватизацію житла у встановленому законом порядку. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився. У відзиві на позов просив розглядати справу за відсутності представника, проти задоволення позову заперечував, зокрема зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження факту проживання позивача разом із батьком у квартирі [ADDRESS] однією сім`єю. Для виникнення права користування житловим приміщенням необхідною умовою є реєстрація в житловому приміщенні, укладення договору найму, що здійснюється на підставі ордеру, або письмова згода наймача на вселення в житлове приміщення. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, що позивачем дотримано встановлений порядок при його вселенні до спірної квартири. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» було позбавлено можливості змінити договір найму у зв`язку з відсутністю реєстрації позивача у спірній квартирі. [PERSON] в зазначеній квартирі проживав з 1994 року та за життя право на приватизацію квартири не реалізував. Акт про проживання позивача із його батьком не може вважатися належним доказом, оскільки він складений 28.06.2023, тобто вже після смерті [PERSON] . Представник КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на доводи викладені у відзиві. Вказала, що квартира [ADDRESS] є неприватизованою, в ній був зареєстрований батько позивача [PERSON] (фактичний наймач), який загинув [INFO] під час виконання військового обов`язку. В матеріалах справи наявні документи, які підтверджують родинні відносини позивача з батьком [PERSON] , однак підстав для зміни договору найму у керуючої компанії були відсутні, оскільки [PERSON] зареєстрований за іншою адресою. Повідомила, що станом на 01.08.2023 по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] заборгованість за послуги з утримання будинків та прибудинкової території відсутня, що свідчить про утримання вказаного майна. Встановлені судом обставини. Квартира [ADDRESS] була надана у користування [PERSON] (чоловік матері [PERSON] , вітчим) на підставі ордера на жиле приміщення № 23320 серія Б від 09.10.1987. [PERSON] був зареєстрований та проживав з 1994 року в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки форми № 3 від 17.01.2003, в якій вказано, що у квартирі зареєстровані [PERSON] (наймач), [PERSON] (дружина) та [PERSON] (син дружини). Згідно акту складеного сусідами та засвідченого начальником ЖЕД - 208 від 28.06.2023, [PERSON] із своїм сином - позивачем у справі, проживали разом у квартирі [ADDRESS] з 2015 року. З моменту заселення до квартири [PERSON] здійснював оплату за житлово-комунальні послуги, інтернет на рівні з наймачем, приймав участь у витратах щодо належного утримання зазначеного майна. Факт постійного проживання позивача разом з батьком [PERSON] у квартирі [ADDRESS] підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні. [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] (бабуся позивача). [INFO] помер вітчим [PERSON] - [PERSON] . Враховуючи те, що [PERSON] (батько позивача) був зареєстрований та проживав у квартирі [ADDRESS] , то саме на нього були покладені обов`язки наймача, які ним виконувалися на рівні з усіма проживаючими особами, зокрема позивачем. Зазначене також підтверджується копіями квитанції оплати інтернет послуг позивачем у вказаній квартирі. Згідно копії довіреності від 19.12.2022, посвідченої приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Хміль Т.М. та зареєстрованої в реєстрі за № 1791 батько позивача доручив останньому зібрати документи, які дають підстави для приватизації житла. 08.02.2023 та 27.02.2023 позивач звертався до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації за довіреністю від [PERSON] , в інтересах останнього, з питання оформлення та видачі свідоцтва про право власності на квартиру, що підтверджується копією відповіді від 29.06.2023 № 101-101/Х-1132-1363. Однак, позивачу було рекомендовано звернутися до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», оскільки був відсутній витяг з рішення про зміну наймача, у зв`язку зі зміною з [PERSON] на члена його родини [PERSON] . Після отримання необхідних документів, роз`яснено право повторного звернення до управління (Центру) надання адміністративних послуг щодо отримання адміністративної послуги «Оформлення та видача свідоцтва про право на житло». [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Зі слів представника позивача [PERSON] загинув при виконанні військового обов`язку будучи мобілізованим до лав ЗСУ, що не заперечувалося відповідачами. 16.06.2023 позивач звернувся до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», яке з 01.05.2015 прийняло на себе функції наймодавця у відносинах найму неприватизованих квартир у будинку [ADDRESS] , відповідно до Розпорядження Дарницької РДА від 30.01.205 № 33 із заявою про укладення з ним договору найму квартири [ADDRESS] , у зв`язку з загибеллю батька - наймача квартири. Зі змісту копії відповіді КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» від 20.06.2023 убачається, що підстави для зміни договору найму квартири відсутні, у зв`язку з тим, що позивач не був зареєстрований за місцем проживання батька у квартирі [ADDRESS] та рекомендували звернутися до суду. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні рішення і положення закону, яким керувався. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на житлове приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно з ст.64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно з ст.106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Верховний Суд у постановах від 07.06.2023 у справі № 375/306/21, від 07.07.2021 у справі № 420/370/19, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 11.02.2022 у справі №947/22756/19, від 22.06.2022 у справі № 757/15585/20 неодноразово наголошував на необхідності застосування категорії стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19). Верховний Суд у постанові від 22.03.2023 по справі №472/5/22 зробив висновок, що стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Отже, на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. Зазначений підхід також узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23.08.2016 у справі «Дж. К.» та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри». Надаючи оцінку поданим позивачем доказам в їх сукупності, суд визнає їх достатніми та достовірними. Вказані докази у своєму взаємозв`язку згідно з практикою ЄСПЛ щодо урахуванням принципу «балансу вірогідностей» підтверджують правдивість обставин, на які посилався позивач, а саме фактичний перехід до [PERSON] прав наймача вказаної квартири, вселення позивача у квартиру [ADDRESS] , як члена сім`ї, де був зареєстрований і проживав його батько [PERSON] , постійне проживання останніх за вказаною адресою, виконання обов`язків по утриманню майна, а отже вимоги позивача на надання останньому статусу наймача вказаної квартири є доведеним, а вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню. В свою чергу, в обґрунтування заперечень проти позовних вимог відповідачі не надали жодного доказу, які б спростовували доводи позивача та обставини встановлені вище. Суд звертає увагу на те, що хоча і письмової згоди від [PERSON] про вселення позивача до вказаної квартири не було, факт того, що позивач разом із батьком проживали однією сім`єю у період з 2015 року по [INFO] у квартирі [ADDRESS] є доведеним зважаючи на встановлені обставини. Що стосується вимог про визнання позивача членом сім`ї наймача, суд вважає її необґрунтованою, оскільки відповідачами не заперечується факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] . Вимога про покладення обов`язку на КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» змінити з позивачем договір найму квартири є передчасною, оскільки визнання позивача наймачем квартири буде слугувати підставою для зміни відповідного договору і доказів того, що з боку відповідача, за таких умов, будуть мати місце перешкоди, суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: partial