Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

02 листопада 2023 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Міжгір`я Білогірського (тепер - Шепетівського) району Хмельницької області. В обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] зазначила, що у встановлений законом шестимісячний строк в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини вчасно не звернулася, оскільки не знала про наявність заповіту, а згодом через війну строк подачі відповідної заяви про прийняття спадщини спочатку був продовжений до 10 місяців, тому вона не була обізнана із мінливими вимогами спадкового законодавства. З врахування викладеного, просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій просила підготовче засідання та розгляд справи проводити у її відсутності, вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю. Відповідач - Білогірська селищна рада Шепетівського району Хмельницької області про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, представник в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява, в якій вказується, що вимоги позивача слід задовольнити, а розгляд справи проводити у відсутності представника селищної ради. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Міжгір`я Білогірського (тепер - Шепетівського) району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] (актовий запис від 11 січня 2021 року № 8). Згідно заповіту від 15 лютого 2007 року, нотаріально посвідченого секретарем Сивківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області за № 19, та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 13 листопада 2023 року № 74707135, [PERSON] за життя заповіла позивачці [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (номер у Спадковому реєстрі: 41795741). З довідки Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області від 31 жовтня 2023 року № 5975 слідує, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] одиноко, а тому відсутні спадкоємці, які б постійно проживали разом із померлою на час відкриття спадщини і відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважалися б такими, які прийняли спадщину. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 13 листопада 2023 року № 74707158, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 13 листопада 2023 року № 74707135, довідки приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Разумей Л.О. від 13 листопада 2023 року № 01-16-189 та повідомлення цього ж приватного нотаріуса від 21 вересня 2023 року № 01-16-141 слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, а позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском нею шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Наявність спадкового майна підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 04 серпня 2008 року серії ЯЕ № 000066. Згідно статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачка строк на прийняття спадщини пропустила з поважної причини, а тому їй необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Крім того, суд бере до уваги і позицію представника відповідача Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, який згідно поданої заяви від 05 грудня 2023 року (вх. № 3782/23) позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. При цьому судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved