Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що він з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18.03.2014 року. Від цього шлюбу у сторін народилась дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Після розлучення, їхня донька залишилась проживати із матір`ю [PERSON] . Однак у березні 2020 року, відповідачка [PERSON] перебуваючи за місцем свого проживання із донькою, умисно почала наносити чисельні удари рукою та металевою пряжкою ременя в область голови та тулубу 6-річної [PERSON] внаслідок чого вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 червня 2020 року, [PERSON] була засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку з чим, позивач 08.03 2020 року, забрав доньку, [PERSON] , проживати разом із ним. З того часу відповідачка фактично з дитиною не бачиться, не спілкується із нею у обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, участі у її вихованні та догляду не бере, не займається її фізичним, духовним та моральних розвитком, не цікавиться підготовкою до самостійного життя, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Таким чином самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Зазначає, що з березня 2020 року вихованням, піклуванням про всебічний духовний і фізичний розвиток доньки займається виключно позивач. Мати взагалі не має бажання спілкуватися з дитиною. Донька знаходяться на його повному утриманні та вихованні, проживає разом із ним у [ADDRESS] , де має окрему кімнату з усім необхідним для розвитку дитини. Він самостійно в інтересах дитини звертається за медичною допомогою, здійснює контроль за освітнім процесом, умовами проживання дитини її зовнішнім виглядом, також піклується про якнайкращий рівень життя дитини. Позивач стверджує, що вищенаведене свідчить, що відповідачка, повністю нехтує своїми обов`язками щодо виховання та утримання дитини, не цікавить її життям, навчанням, здоров`ям, не вчиняє будь-яких дій, які становлять зміст батьківства, а тому наявні об`єктивні підстави для позбавлення її батьківських прав. Враховуючи наведені обставини, нехтуванням своїми обов`язками та фактичне ухилення відповідачки від виховання дитини, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та норми матеріального права, просить ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 25.08.2023 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. До початку судового засідання представник позивача, подала до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Виконавчого комітету Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила ухвалили рішення згідно чинного законодавства. В судове засідання відповідачка не з`явилася, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали, суд встановив, наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.02.2021 року, актовий запис №1812. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.03.2021 місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] визначено з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 червня 2020 року, відповідачка [PERSON] була засуджена до покарання у вигляді штрафу за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке було вчинено по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно листа №01-130/418 від 30.12.2021 року адміністрації Комунального дошкільного навчального закладу - загальноосвітнього навчального закладу «Навчально-виховний комплекс «Лідер» Чернівецької Міської ради, вбачається, що за період навчання з 01.09.2020 р. по 24.12.2021 року мати учениці [PERSON] , [PERSON] , жодного разу не відвідувала навчальний заклад та не спілкувалась із класним керівником. Окрім цього, за період навчання [PERSON] , мати - [PERSON] , жодного разу не була на батьківських зборах, які проходили як в очному режимі так і в дистанційному. Мати [PERSON] у шкільному житті доньки участь не приймає. Згідно характеристики №01-130/419 від 30.12.2021 року Комунального дошкільного навчального закладу - загальноосвітнього навчального закладу «Навчально-виховний комплекс «Лідер» Чернівецької Міської ради складеної на ученицю 2 класу, [PERSON] , вбачається, що [PERSON] навчається у Чернівецькому НВК «Лідер» з першого класу 2020/2021 навчального року. Зарекомендувала себе, як дисциплінований здобувач освіти. Має навчальні досягнення достатнього та високого рівнів. Навчається в повну міру своїх можливостей. Має задовільну зорову та слухову пам`ять. Виявляє логічне та творче мислення. Особливо активно [PERSON] проявляє зацікавленість та здібності до вивчення предметів природничо-математичного циклу. Систематично і старанно виконує домашнє завдання. Дівчинка на уроках активна, із задоволенням працює у парах, що дає можливість зробити висновок, що здобувачка освіти має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у громадському житті класу. [PERSON] весела, товариська, самостійна, користується повагою серед однокласників. У класі має багато друзів. Відвідує заклад [PERSON] завжди в охайному вигляді, чистому одязі. [PERSON] забезпечена всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для успішного навчання. При необхідності, батько забезпечує доньку костюмами необхідними для виступів на класних та позакласних заходах. Батько приділяє належну увагу вихованню доньки. Здобувачка освіти не відвідує заклад лише по хворобі, завжди вчасно приходить на уроки. Має добре фізичне та психологічне здоров`я. Батько постійно підтримує зв`язок з школою та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори. Відповідно до листа лікаря-педіатра КНП «Міська дитяча поліклініка» [PERSON], неповнолітня [PERSON] знаходиться на обліку в МДП з моменту народження, декларація укладена з 22.05.2020 року. За медичною допомогою в МДП з дитиною звертається батько, [PERSON] , мати [PERSON] не зверталася за медичною допомогою з дитиною. Згідно висновку за результатами психологічної діагностики [PERSON] проведеної провідним психологом ЧМЦСС [PERSON] 16.05.2023 року психологом зроблено висновок, що дитина більш прихильно ставиться до батька. Найбільш психологічно значимим членом сім`ї дитина вважає батька, зокрема у складних ситуація схильна на підтримку та допомогу батька. Ставлення до матері характеризується образою, страхом та небажанням з нею спілкуватися. Основною потребою для дівчинки є потреба в підтримці та емоційному комфорті. Згідно Витягу із рішення №378/13 від 27.06.2023 року Виконавчий комітет Чернівецької міської ради прийняв рішення надати суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у зв`язку із тим, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. У висновку №378/13 від 27.06.2023 року орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради зазначив, що вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у зв`язку із тим, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, предметом доказування по даній справі є належність виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для по: гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. У відповідності до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Як вбачається з роз`яснень, які містять в п. 18 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд приходить до висновку, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться матеріальним, моральним, та духовним життям дитини, не цікавиться її навчанням та розвитком, що у сукупності суперечить інтересам дитини та може їй зашкодити. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved