Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» - Шкапенко Олександр Віталійович, який діє на підставі довіреності № 22939404-К-Н-О від 17 березня 2021 року, звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором від 01 липня 2021 року у розмірі 19397 гривень 58 копійок та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 01 липня 2021 року [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «АКЦЕНТ-БАНК» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Як вказав представник банку [PERSON] надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до пункту 2.1.1.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», клієнт надав згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета - заява про приєднання до «Умовами та правилами надання банківських послуг» разом з Умовами та правилами, які викладені на сайті банку http://а-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. За твердженням представника позивача, всі умови кредитування доведені відповідачеві про що свідчить її підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Як вказав представник позивача, при укладанні договору сторони керувалися частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України, відповідач була ознайомлена та погодилась з «Умовами та правилами надання банківських послуг» й банком, в свою чергу, була надана повна інформація про умови кредитування, про що позичальник зазначила у своїй заяві. На суму фактично використаного кредитного ліміту (кредиту) банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту за процентними ставками, зазначеними в Тарифах, що підтверджується пунктом 2.1.4.3.2 Умов та правилами надання банківських послуг. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку, згідно з пункту 1.1.3.1.10 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. При цьому, відповідно до пункту 2.1.3.2.2.1 «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, оплачувати послуги банку в повному обсязі відповідно до договору, в тому числі в разі пред`явлення претензій по зроблених операціях до моменту прийняття остаточного рішення щодо задоволення таких претензій. Як зазначив представник позивача згідно з пунктом 2.1.3.2.2.11 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт зобов`язується негайно здійснити повне погашення заборгованості (в тому числі простроченої та овердрафту) за договором в порядку та строки, визначені договором та додатками до договору. Клієнт зобов`язується контролювати дотримання встановленого кредитного ліміту та всі операції, що здійснюються за платіжними картками, і звіряти свої дані з деталями кредиту (в Паспорті кредиту), що передбачено пунктами 2.1.3.2.2.2. та 2.1.3.2.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг». Згідно з підпунктами 2.1.2.1.11 та 2.1.4.5.6 «Умов та правил надання банківських послуг», банк має право у разі порушення клієнтом цих Умов та правил, у разі виникнення простроченої заборгованості за карткою, заборгованості, що перевищує платіжний ліміт, овердрафта (за його наявності) або у разі виникнення ситуації, що може спричинити збиток для банку або клієнта (включаючи ризик несанкціонованого використання картки), або порушення чинного законодавства призупинити або припинити дію карток (-ки), а також уживати для цього усіх необхідних заходів аж до вилучення карток (-ки). Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частці у разі невиконання клієнтом та/або довіреною особою клієнта зобов`язань за договором. Представник банку у позові зазначив, що АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АКЦЕНТ-БАНК» зобов`язання за договором виконані в повному обсязі, а саме: надано відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору, проте в порушення умов вказаного договору відповідач не виконала належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 23 липня 2023 року за неї утворилась заборгованість у розмірі 19397 гривень 58 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 15147 гривень 96 копійок, заборгованість за відсотками у розмірі 4249 гривень 62 копійки. Оскільки позичальником [PERSON] так і не були повернені кошти за кредитним договором, представник позивача змушений був звернутися до суду з позовом про стягнення зазначених коштів у судовому порядку. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 28 серпня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Інших процесуальних дій (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) у цивільній справі судом не вживалось. Уповноважений представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» у судове засідання не прибув, хоча про дату, час і місце розгляду справи були сповіщені завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. В наданому до позову клопотанні представник позивача вказує, що підтримує позовні вимоги в цілому, просить стягнути з [PERSON] заборгованість у повному обсязі, зазначає, що розгляд справи може відбутися без участі представника банку за наявності наданих доказів по справі. Відповідач, [PERSON] , у судові засідання, що призначалися на 14 вересня 2023 року, 11 жовтня 2023 року, 30 жовтня 2023 року, 21 листопада 2023 року та 12 грудня 2023 року не з`являлась, хоча про дату, час і місце розгляду справи була сповіщена завчасно відповідно до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. 27 жовтня 2023 року, 14 листопада 2023 року та 11 грудня 2023 року [PERSON] зверталась з письмовими заявами, відповідно до яких просила суд відкласти розгляд справи у зв`язку з проходженням курсу лікування, на підтвердження чого надала відповідну медичну документацію. Відзив на позовну заяву, відповідно до приписів статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач не подала, ніяких заяв по суті позовних вимог на адресу суду не направляла. З цього приводу слід зазначити, що відповідно до пунктів 2 та 7 частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 30 жовтня 2023 року та 14 листопада 2023 року за клопотанням відповідача Нововодолазьким районним судом Харківської області постановлялись ухвали про відкладення розгляду справи на підставі пункту 2 частини 2 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України. Разом із тим, суд вважає за необхідне зазначити, що з огляду на конструкцію наведеної норми права та презумпцію добросовісності поведінки учасників справи, законодавець надає можливість учаснику справи не з`явитись у судове засідання тільки один раз і тільки за наявності поважних причин. У даному випадку неявка відповідача носить систематичний характер, не зважаючи на наявність у останньої поважних причин. При цьому за цей час [PERSON] відзиву на позовну заяву не надала, хоча мала достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав, що свідчить про недобросовісне використання наданими процесуальними правами. Відповідно до частини 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина 1 статті 44 Цивільного процесуального кодексу України). За таких обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач будучи завчасно належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, повторно, не з`явилась у судове засідання, враховуючи те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до положень часини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частина 2 статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Аналогічні приписи передбачені частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Частиною 2 статті 77 та частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Як свідчать наявні в матеріалах справи докази 01 липня 2021 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом підписання останньою анкети - заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «А-БАНК». У вказаній анкеті-заяві [PERSON] зазначила свої персональні дані, такі як прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, індивідуальний податковий номер, дані свого паспорта, адресу місця проживання та реєстрації, номер мобільного телефону, адресу електронної пошти, освіту, сімейний стан, тип володіння нерухомістю за адресою проживання, соціальний статус. Також зазначено, що [PERSON] згодна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. А також, що вона ознайомлена з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Зобов`язалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-банку www.a-bank.com.ua. При цьому матеріали справи не містять даних, які б свідчили про заперечення відповідачем фактів підписання вказаної вище анкети-заяви про отримання банківських послуг. Так, відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України укладений між сторонами по справі кредитний договір, за своєю правовою природою, є правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язав (частина 2 статті 11 Цивільного кодексу України). Положеннями статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). При цьому, згідно вимог статтей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України у встановлений строк. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України). Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені положеннями статті 611 Цивільного кодексу України. Так, згідно вищевказаної норми права, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. В силу статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 Цивільного кодексу України). Стаття 1056-1 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) закріплює, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В даному випадку до кредитного договору банк додав витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «АКЦЕНТ_БАНК» та витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Зелена», які відповідачем не підписано. Так, пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі, простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. При порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни (пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг). Відповідно до пункту 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Її тип визначено в договорі. Договір укладений між банком та клієнтом, договір про відкриття рахунку, випуск і обслуговування платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування, що складається з Умов та Правил надання банківських послуг в «Акцент-Банку», анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «Акцент-Банку», паспорт споживчого кредиту за програмою «кредитна картка», заяви про відкриття поточного рахунку та Тарифів. Датою укладення договору є дата отримання картки, зазначена в заяві. Договір укладається терміном на двадцять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін письмово не відмовилася від договору, він продовжується на такий же термін. При відсутності відмови клієнта від договору, банк має право самостійно на підставі аналізу платіжної і кредитної історії прийняти рішення про можливість продовження терміну дії договору. Про це клієнт повідомляється каналами комунікаційного зв`язку. Пунктом 2.1.1.2.11 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що картка діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовому боці картки, включно. За користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0,000001% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця (по карткам «Універсальна» та «Універсальна Gold») або до останнього дня місяця (по картці «Зелена»), що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування (пункт 2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг). У пункті 2.1.1.12.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг визначено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за договором, клієнт сплачує банку плату за користування кредитом в розмірі подвійної місячної процентної ставки, визначеної в тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в тарифах, нараховуються від суми загальної заборгованості з моменту виникнення заборгованості під час дії пільгового періоду за карткою внаслідок не внесення обов`язкового щомісячного платежу в повному обсязі. Згідно з пунктом 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг строк внесення мінімального обов`язкового платежу за кредитом, а також овердрафту - до першого числа місяця, наступного за розрахунковим, в розмірі, розрахованому згідно тарифу від суми поточних боргових зобов`язань. Складові мінімального обов`язкового платежу визначаються з урахуванням черговості погашення боргових зобов`язань, встановлених цими Умовами. Строк користування кредитом становить двадцять років. Сторони узгодили, що відповідно до умов пункту 2.1.1.2.1 цього договору датою повернення кредиту є останній день відповідного місяця останнього року дії строку договору. Термін повернення овердрафту в повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. Термін погашення відсотків за овердрафтом щомісячно за попередній місяць до першого числа. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за договором, банк має право вимагати сплати клієнтом пені в розмірі, встановленому тарифами на дату укладення договору. Як убачається з витягу з Тарифів користування кредитною карткою «Зелена» пільговий період складає до 62 днів (діє за умови погашення заборгованості у повному обсязі до останнього дня місяця, наступного за датою заборгованості); розмір обов`язкового щомісячного платежу - 5% від заборгованості (не менше 100 грн, не менше суми нарахованих процентів плюс штраф, якщо він виник, але не більше залишку заборгованості); базова процентна ставка на залишок заборгованості в місяць (після закінчення пільгового періоду) - з 01.10.2020 - 3,4% за місяць, до 01.10.2020 - 3,7% за місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за кожний день з моменту виникнення заборгованості); розмір прострочених зобов`язань за кредитом - подвійна процентна ставка, що діє в тарифі: з 01.10.2020 - 6,8%, до 01.10.2020 - 7,4% (нараховується з першого дня виникнення зобов`язань на суму загальної заборгованості). Матеріали позовної заяви також містять паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», за змістом яка є аналогічною з витягом з Тарифів користування кредитною карткою «Зелена». При цьому в графі підпис споживача вказано, що «підпис клієнта [PERSON] підписано простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком 01 липня 2021 року 13:34 підтверджено з номеру телефону [NUMBER] у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг дата, ПІБ, підпис». Отже з наведеного вбачається, що розмір відсотків за користування кредитом встановлено тільки Тарифами користування кредитною карткою «Зелена» і Умовами та правилами надання банківських послуг, які відповідачу не були відомі, оскільки вона їх не підписувала. [PERSON] підписала лише анкету-заяву позичальника від 01 липня 2021 року, яка, як вже зазначалось, містить лише анкетні дані позичальника, підпис позичальника та відповідальної особи банку, яка перевіряє правильність та достовірність відомостей позичальника. Відповідно до копії довідки АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «А-Банк» (без номеру та дати) [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картку № [NUMBER] , строком дії до квітня місяця 2027 року. При цьому тип кредитної картки у вказаній довідці не зазначено. З копії довідки АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «А-Банк» (без номеру та дати) встановлено, що [PERSON] за період з 01 липня 2021 року по 23 липня 2023 року встановлений кредитний ліміт 17000 гривень 00 копійок (01 липня 2021 року) та 15200 гривень 00 копійок (02 березня 2022 року). Як вбачається з матеріалів справи за розрахунком банку станом на 23 липня 2023 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 19397 гривень 58 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом - 15147 гривень 96 копійок, заборгованості за відсотками - 4249 гривень 62 копійки. Однак, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме з цими Тарифами та Умовами ознайомилась відповідач і з ними погодилась, підписуючи 01 липня 2021 року анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірі і порядку нарахування. Роздруківка із сайту позивача не є належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Положення частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, не застосовується до спірних правовідносин, оскільки Умови та правила надання банківських послуг у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «АКЦЕНТ-БАНК», які викладені на банківському сайті www.a-bank.com.ua/terms неодноразово змінювалися самим банком у період - з часу виникнення спірних правовідносин (01 липня 2021 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (18 серпня 2023 року ), тобто кредитор мав можливість додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «АКЦЕНТ-БАНК», розміщеного на сайті www.a-bank.com.ua/terms, який міститься у матеріалах справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 01 липня 2021 року шляхом підписання заяви позичальника. Велика Палата Верховного Суду у своєї постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19) вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим банком в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Суд вкотре зауважує, що витяг з Умов та правил надання банківських послуг у банку, який є в матеріалах даної справи, не містить підпису [PERSON] , тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 01 липня 2021 року шляхом підписання заяви-анкети, в якій відсутня базова процентна ставка. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Виходячи з наведеного суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» відсотків у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 01 липня 2021 року, оскільки витяг з Умов та правил надання банківських послуг в банку не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 наведеної вище норми права. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах 1 та 3 статті 509 Цивільного кодексу України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі, сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина 1 статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів»). Згідно з пунктом 22 частини 1 статті 1 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини 4 статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту. Тому, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору із відповідачем АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК» дотримався вимог, передбачених частиною 2 статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19), у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 229/1953/16-ц (провадження № 61-32390св18), від 21 серпня 2019 року у справі № 643/5386/17-ц (провадження № 61-2699св18), від 16 серпня 2019 року у справі № 595/290/17-ц (провадження № 61-29972св18), від 03 лютого 2021 року у справі № 333/36/18 (провадження № 61-11081св19) тощо. До того ж необхідно зауважити, що міжнародними актами, зокрема, Резолюцією Генеральної асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» констатовано, що споживачі здебільшого знаходяться в нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти, купівельної спроможності та виходячи з важливості сприяння справедливому, рівноправному та усталеному економічному і соціальному розвитку, у зв`язку з чим сформульовано керівні принципи для захисту інтересів споживачів. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «АКЦЕНТ-БАНК» не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначено моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку про те, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто тільки щодо стягнення тіла кредиту. З наданого АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АКЦЕНТ-БАНК» розрахунку вбачається, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором визначено з урахуванням відсотків, які нараховані згідно Умов та правил надання банківських послуг у банку, а тому цей розрахунок не є належним доказом щодо розміру коштів, які фактично отримані позичальником, та його заборгованості. Крім того, як убачається з наданого банком розрахунку заборгованості, загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту) становить 15147 гривень 96 копійок. Проте, фактично ця сума не є заборгованістю лише за тілом кредиту, оскільки банком також нараховувались проценти на заборгованість за кредитом. Так, як убачається з Виписки по картці у період з 01 липня 2021 року по 23 липня 2023 року [PERSON] неодноразово вносила кошти у рахунок погашення кредитної заборгованості, однак сплачені нею кошти розподілялись банком на погашення процентів, які передбачені Умовами та правилами надання банківських послуг у банку, що відповідачем не підписані, тобто не спрямовувались на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим заборгованість зростала. При цьому, як вбачається з наведеної виписки за період з 01 липня 2021 року по 23 липня 2023 року банком також здійснювалось автоматичне списання відсотків за використання кредитного ліміту, що теж враховано ним як заборгованість за тілом кредиту, однак фактично такою не є. Також із вказаної виписку встановлено, що 01 липня 2021 року [PERSON] фактично було встановлено кредитний ліміт у розмірі 5000 гривень 00 копійок, який протягом всього терміну не збільшувався. В свою чергу відповідачем за весь час внесено в рахунок погашення заборгованості суму в розмірі 4441 гривня 56 копійок, а знято з картки - 5811 гривень 72 копійки. Крім того, в останнє [PERSON] використовувала кредитну картку 13 квітня 2022 року та після цього залишок після операції становив 39 гривень 02 копійки. Після цієї дати мале місце лише списання відсотків за використання кредитного ліміту та регулярне списання за кредитом «Розстрочка», що призвело до залишку після операції - (мінус) 14058 гривень 90 копійок. З урахуванням наведеного у сукупності, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] з моменту укладення договору витрачено, але не погашено кредитних коштів на загальну суму 1370 гривень 16 копійок (5811 гривень 72 копійки - 4441 гривня 56 копійок), що і підлягає стягненню з відповідача. Інші нарахування, а саме списання відсотків за використання кредитного ліміту, не узгоджені умовами договору та не є сумами грошових коштів фактично використаних відповідачем. При цьому посилання АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» на те, що відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд до уваги не приймає, оскільки вказане не підтверджується належними доказами. З цього приводу слід зауважити, що вказана позивачем форма ідентифікації клієнта за допомогою дзвінка з мобільного номеру телефону не свідчить про підписання договору за допомогою електронного підпису, форма якого визначена положенням Закону України від 05 жовтня 2017 року № 2155-VІІІ «Про електронні довірчі послуги». Форма ідентифікації за номером телефону не може свідчити про підписання договору за допомогою електронного цифрового підпису, матеріали справи не містять доказів про таку ідентифікацію боржника. Визначена ідентифікація вказує лише про приєднання вказаного номеру телефону до контактних даних клієнта, та без попереднього погодження не може свідчити про домовленість сторін здійснювати операції щодо укладення електронного договору. Таким чином, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача за кредитним договором від 01 липня 2021 року становить 1370 гривень 16 копійок, а тому позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» підлягають частковому задоволенню. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини 1, підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір на загальну суму 2684 гривень 00 копійок, що підтверджено платіжним дорученням № 6005315380791 від 23 липня 2023 року. Частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме на суму 1370 гривень 16 копійок, що становить 7,06 %. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 189 гривень 59 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial