Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся\~\~до\~\~суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення частки із майна у спільній сумісній власності. Позов мотивований тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради №273 від 24.12.1997 року [PERSON] , її матері [PERSON] , її батькові [PERSON] , її синам [PERSON] та [PERSON] та її сестрі [PERSON] було передано у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS] . На теперішній час позивач [PERSON] позбавлена можливості розпоряджатися своєю власністю, належною їй часткою у праві власності на зазначену квартиру, що і стало підставою для звернення до суду із позовом. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.09.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відзив на позовну заяву не подали. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно дублікату Свідоцтва про право власності на житло від 26.12.1997 року, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях (а.с. 9-14). Відповідно до\~Висновку про\~вартість майна,\~вартість квартири [ADDRESS] становить 428\~400 гривень (а.с. 19, 20). Правовідносини між сторонами регулюються нормами ЦК України. Статтею 355 ЦК України\~встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Статтею 368 ЦК України\~встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог\~ст.370 ЦК України\~співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.1, 2\~ст.372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до п.5\~постанови Пленуму Верховного суду України\~\~від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної\~сумісної власності визначається при поділі\~майна, виділі\~частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно\~учасника спільної\~власності за\~його\~боргами,\~відкритті\~після нього спадщини. При відсутності доказів про те,\~що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні\~майна була більшою\~або\~меншою\~- частки визначаються рівними. Визначаючись щодо\~\~позовних вимог, суд враховує положення вказаних вищезазначених норм законодавства про рівність часток, обставину щодо відсутності будь-яких домовленостей щодо зміни\~\~розміру часток між співвласниками.\~\~ Відповідно до\~ст.\~89\~ЦПК України суд\~оцінює докази\~за своїм внутрішнім переконанням, що\~ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні наявних у справі\~доказів. Жоден доказ не має\~для суду наперед\~встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язки доказів в їх сукупності. Таким чином,\~беручи до\~уваги вищезазначене,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги про\~визнання за\~кожним за\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~право власності\~по 1/6\~частці -\~підлягають до\~задоволення.

Outcome: approved