Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Білгород - Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Білгород - Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в якому просить суд: - зняти арешт, що був накладений на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського управління юстиції в Одеської області № 718/3 від 23.07.2001 року, та зареєстрований 18.11.2008 року Шостою одеською державною нотаріальною конторою на житловий будинок під [ADDRESS] , що в цілому складається з: житлового будинку під літ. «А», загальною площею 173,9 кв.м., житловою площею 70,2 кв.м., літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Є», споруд 1-4, I-III, що належить на праві власності [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] . Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 2-5524/10 від 20.10.2010 року, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок під [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав. 17 жовтня 2023 року представник [PERSON] , звернувся до Центру надання адміністративних послуг Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, для отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Після отримання довідки позивачу стало відомо, що на житловий будинок під [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] , було накладено арешт на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського управління юстиції в Одеської області № 718/3 від 23.07.2001 року, та зареєстрований 18.11.2008 року Шостою одеською державною нотаріальною конторою. В подальшому представник [PERSON] , [PERSON] звернулася з заявою до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та отримала відповідь № 74718/21.3 від 31.10.2023 року, що згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 31.10.2023 року у Відділі відсутні на примусовому виконанні виконавчі провадження, згідно яких накладено арешт на майно, що належить [PERSON] , постановою про арешт майна боржника № 718/3 від 23.07.2001 року. І у зв?язку з тим, що матеріали виконавчого провадження з 2001 року знищено за закінченням терміну зберігання та з?ясувати по якому виконавчому провадженню накладено арешт майна боржника постановою про арешт майна боржника № 718/3 від 23.07.2001 року не вдається можливим. Накладений Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної виконавчої службою у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби, арешт на житловий будинок під [ADDRESS] , що належить [PERSON] , створює етичні незручності, порушує його право, як власника, на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.11.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача за довіреністю Лищенко Ніна Іванівна не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить суд його задовольнити. Представник відповідача Білгород - Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Білгород - Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Згідност.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 2-5524/10 від 20.10.2010 року, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок під [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 2857662 від 04.01.2011 року за реєстраційним номером 32548592. 17 жовтня 2023 року представник [PERSON] , звернувся до Центру надання адміністративних послуг Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, для отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З відповіді Білгород - Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Білгород - Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.10.2023 року вбачається, що на житловий будинок під [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] , було накладено арешт на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського управління юстиції в Одеської області № 718/3 від 23.07.2001 року, та зареєстрований 19.11.2008 року Шостою одеською державною нотаріальною конторою. Як вбачається з вищезазначеною відповіді, згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 31.10.2023 року у Білгород - Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Білгород - Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відсутні на примусовому виконанні виконавчі провадження, згідно яких накладено арешт на майно, що належить [PERSON] , постановою про арешт майна боржника № 718/3 від 23.07.2001 року. У зв?язку з тим, що матеріали виконавчого провадження з 2001 року знищено за закінченням терміну зберігання та з?ясувати по якому виконавчому провадженню накладено арешт майна боржника постановою про арешт майна боржника № 718/3 від 23.07.2001 року не вдається можливим. Накладений Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної виконавчої службою у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби, арешт на житловий будинок під [ADDRESS] , що належить [PERSON] , створює етичні незручності, порушує його право, як власника, на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна № 350625941 від 17.10.2023 року вбачається, що на житловий будинок під [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] , було накладено арешт на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського управління юстиції в Одеської області № 718/3 від 23.07.2001 року, та зареєстрований 19.11.2008 року Шостою одеською державною нотаріальною конторою. Відповідно до положень ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, в тому чисті те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до висновку Верховного суду України викладеного у справі №6-26цс 13 від 15.05.2013 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Статтею 59 ЗУ «Про виконавче провадження» визначені підстави для зняття арешту з майна боржника, де в ч. 5 вказано, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином суд зазначає, що наявність даного арешту порушує право позивача на володіння, користування, розпорядження власним майном, разом з тим, суд не вбачає підстав для продовження обтяження на майно, а тому суд вважає, що позивачем було обрано правильний спосіб захисту порушених прав шляхом зняття арешту з майна. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 2/0301/806/11 висловився щодо захисту прав боржника у виконавчому провадженні в разі повного виконання рішення суду. Так Верховний Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Разом з тим суд вважає, вищезазначений арешт накладений на майно боржника, унеможливлює у подальшому здійснення належного захисту майнових прав позивача щодо зняття арешту з його майна. У зв`язку із викладеним вище, враховуючи те, що матеріали виконавчого провадження з 2001 року знищено за закінченням терміну зберігання та з?ясувати по якому виконавчому провадженню накладено арешт майна боржника постановою про арешт майна боржника № 718/3 від 23.07.2001 року не вдається можливим, суд вважає що наразі немає підстав для того, щоб належний позивачу будинок перебував під арештом, а отже суд вважає, що майно під арештом знаходиться безпідставно. Висновки за результатами розгляду справи Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позивачем обрано належний спосіб захисту свого права, крім того наявність арешту на нерухоме майно суттєво обмежує права позивача як власника у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про звільнення майна з-під арешту, що буде відповідати характеру порушеного права, оскільки в іншій спосіб захистити свої права позивач позбавлений можливості.

Outcome: approved