Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

14.12.2018 року [PERSON] звернулася до Турківського районного суду Львівської області з позовом до Турківської міської ради Турківського району Львівської області, [PERSON] , Служби державних реєстраторів Турківської районної державної адміністрації, про визнання рішення протиправним, в якому посилається на те, що після смерті її батьків, які проживали [ADDRESS] , вона успадкувала 1/2 частину їхнього будинку. 21.07.2009 року вона в Турківській державній нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] . В другій половині будинку, проживала її сестра [PERSON] , яка подарувала свою частку будинок [PERSON] . Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 17.01.2018 року їй виділено у власність в натурі її 1/2 ідеальної частки житлового будинку [ADDRESS] , якій 18.05.2010 року рішенням виконкому Турківської міської ради Львівської області №81 присвоєно адресний номер: [ADDRESS] , у вигляді житлових приміщень; площею 6,1 м.кв (літ 1), площею 13,5 м кв. (літ. 1-1). площею 15,6 м кв (літ. 1-2) та горища, розташованого над даним житловим приміщенням. Земельна ділянка, яка виділена під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, між співвласниками розділена не була. Рішенням 34 сесії 7 скликання Турківської міської ради Львівської області №958 від 29.06.2017 року, власнику 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації по виготовленню та встановленню меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,074 га. 11.05.2018 року вона також звернулась із заявою до Турківської міської ради, в якій просила передати їй у власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0616 га та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Рішенням 49 сесії 7 скликання Турківської міської ради Львівської області від 01.06.2018 року №1525 їй відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,061 га та передачі у приватну власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю вільної земельної ділянки. Вважає дане рішення незаконним, а тому оскаржує його в Турківському районному суді. Незважаючи на те, що по справі за її позовом про визнання незаконним та скасування рішення 49 сесії 7 скликання Турківської міської ради Львівської області від 01.06.2018 року №1525, яким їй відмовлено в надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,061 га та передачі у приватну власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю вільної земельної ділянки, рішення суду ще не прийнято, Турківською міською радою Львівської області на 57 сесії 7 скликання прийнято рішення №1783 від 29.11 2018 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення /відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] та передачу безплатно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку комунальної власності, площею 0,0751га, кадастровий номер 4625510100:01:0228:0660, яке вона вважає незаконним та прийнятим з порушенням чинного законодавства. Просить визнати незаконним та скасувати рішення 57-ї сесії 7-го скликання Турківської міської ради Львівської області №1783 від 29.11.2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] , та передачу безоплатно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку комунальної власності площею 0,0751 га, кадастровий номер 4625510100:01:028:0660, зупинити проведення реєстраційних дій про державну реєстрацію права [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0751 га, кадастровий номер 4625510100:01:028:0660 на підставі рішення 57-ї сесії 7-го скликання Турківської міської ради Львівської області №1783 від 29.11.2018 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] та передачу безоплатно у приватну власність, а якщо така реєстрація вже проведена скасувати державну реєстрацію права [PERSON] на вказану земельну ділянку. Ухвалою судді Турківського районного суду Львівської області від 14.12.2018 року дану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з часу отримання копії ухвали (а.с.18-19). 20.12.2018 року недоліки позовної заяви позивачкою усунуто (а.с.22). Ухвалою судді Турківського районного суду Львівської області від 19.09.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі доказами (а.с.30). Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 03.10.2019 року заяву відповідача [PERSON] про відвід судді задоволено (а.с.59-60). 05.11.2019 року справа надійшла до Старосамбірського районного суду Львівської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді [PERSON] . Ухвалою судді від 11.12.2019 року дану справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 14 годину 00 хвилин 07.12.2020 року. Ухвалою суду від 17.11.2020 року підготовче засідання відкладено на 17 годину 00 хвилин. Наказом від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.. Ухвалою судді від 27.08.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 12 годину 00 хвилин 17.11.2020 року. Ухвалою суду від 17.11.2020 року підготовче засідання відкладено на 17 годину 00 хвилин 20.04.2021 року. Ухвалою суду від 20.04.2021 року підготовче засідання відкладено на 11 годину 00 хвилин 24.09.2021 року, яке було відкладено на 12 годину 00 хвилин 16.03.2022 року. Ухвалою суду від 16.03.2022 року підготовче засідання відкладено на 11 годину 00 хвилин 02.08.2022 року, яке відкладено на 10 годину 00 хвилин 20.12.2022 року. Ухвалою суду від 20.12.2022 року виключено зі складу відповідачів - Службу державних реєстраторів Турківської районної державної адміністрації, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 годину 30 хвилин 07.03.2023 року. Ухвалою суду від 07.03.2023року судове засідання відкладено на 14 годину 00 хвилин 11.05.2023 року. Ухвалою суду від 11.05.2023 року судове засідання відкладено на 16 годину 00 хвилин 29.06.2023 року. Ухвалою суду від 29.06.2023 року судове засідання відкладено на 09 годину 00 хвилин 27.07.2023 року, яке відкладено на 11 годину 00 хвилин 05.10.2023 року та на 11 годину 00 хвилин 30.11.2023 року. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Мукан І.В. в судове засідання 30.11.2023 року не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причина неявки суду не відома. В судовому засіданні 27.07.2023 року представник позивачки [PERSON] - адвокат Мукан І.В. позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив їх задовольнити Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Її представник адвокат Канарєєв І.О. в судовому засіданні наполягав на розгляді справи у відсутності позивачки [PERSON] та її представника - адвоката Мукана І.В., котрі були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи і в судове засідання не з`явилися. Позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача Турківської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причина неявки суду не відома. Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON] - адвоката Мукана І.В. та представника відповідачки [PERSON] - адвоката Канарєєва І.О., дослідивши матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини. Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 02.07.2014 року розподілено житловий будинок [ADDRESS] , власниками якого по 1/2 в ідеальних частинах є [PERSON] та [PERSON] , таким чином: першому співвласнику 1/2 ідеальної частини, [PERSON] , залишено у власності такі приміщення: -житлову кімнату під літ. 1-2 площею 15,6 кв.м., кухню під літ. 1-1 площею 13,5 м.кв., житлову кімнату під літ. 2-3 площею 11,9 кв. м., веранду під літ. 1 площею 6,1 кв.м., а всього загальною площею приміщень 41,0 кв. м., що в грошовому еквіваленті складає 50800 гривень 00 копійок. Другому співвласнику 1/2 ідеальної частини, [PERSON] , залишено у власності такі приміщення: кухню під літ. 2-1 площею 14,1 м.кв., житлову кімнату під літ. 2-2 площею 14,8 м.кв.,веранду літ.II площею 18,7 кв.м., а всього загальною площею приміщень 28,9 кв.м., що в грошовому еквіваленті складає 46961 гривня 60 копійок. Стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] 1919 гривень 00 копійок в рахунок компенсації за відхилення від ідеальних частин при проведеному реальному розподілі житлового будинку. Визначено такий порядок користування земельною ділянкою біля житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 0,0962 га: [PERSON] залишено в користування земельну ділянку з такими розмірами по периметру: 3,32 мп; 1,16 мп; 6,83 мп; 8,82 мп; 13,80 мп; 5,71 мп; 3,28 мп; 2,18 мп; 4,61 мп; 3,91 мп; 2,60 мп; 3,94 мп; 9,75 мп; 7,14 мп; по житловому будинку; 8,81 мп - всього площею 0,0481 га. [PERSON] залишено в користування земельну ділянку з такими розмірами по периметру: 8,81 мп; по житловому будинку; 1,19 мп; 7,14 мп; 9,75 мп; 6,30 мп; 6,58 мп; 8,20 мп; 7,17мп; 3,09 мп; 16,50 мп; 7,41 мп; 7,59 мп; 4,12 мп; 3,48 мп, - загальною площею 0,0481 га. В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] відмовлено. (а.с.39-40, том 1). Додатковим рішенням Турківського районного суду Львівської області від 31.07.2014 року стягнуто судовий збір із [PERSON] у розмірі 274 гривень 21 копійку, з [PERSON] 488 гривень 81 копійку. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 20.01.2015 року рішення Турківського районного суду Львівської області від 02.07.2014 року скасовано в частині реального поділу житлового будинку [ADDRESS] та в цій частині позовних вимог відмовлено. В решті рішення залишено без змін (а.с.45-46, том 1). Вищезазначене рішення в частині користування земельною ділянкою не оскаржувалося. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.04.2015 року рішення апеляційного суду Львівської області від 20.01.2015 року залишено без змін (а.с.47-48, том 1). Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 17.01.2017 року виділено [PERSON] у власність в натурі її ідеальну частку житлового будинку [ADDRESS] , якій 18.05.2010 року рішенням виконкому Турківської міської ради Львівської області №81 присвоєно адресний номер: [ADDRESS] , у вигляді житлових приміщень: площею 6,1 м.кв (літ1), площею 13,5 м.кв (літ 1-1), площею 15.6 м.кв (літ 1-2) та горища, розташованого над даними житловими приміщеннями (згідно із висновком судової інженерно-технічної експертизи №3712/3713/3714 від 28.02.2014 року). Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.8-9). Рішенням 34 сесії 7 скликання Турківської міської ради Львівської області «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по встановленню та відновленню меж земельної ділянки комунальної власності для будівництва житлового будинку господарських будівель та споруд [PERSON] » №958 від 29.06.2017 року вирішено надати [PERSON] на виготовлення технічної документації по встановленню та відновленню меж земельної ділянки комунальної власності для будівництва житлового будинку господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , орієнтованою площею 0,074 га. [PERSON] замовити технічну документацію по встановленню та відновленню меж земельної ділянки комунальної власності для будівництва житлового будинку господарських будівель та споруд в ліцензованій організації та представити на сесію Турківської міської ради (а.с.53, том 1). З акту від 16.05.2018 року, відомо, що земельною комісією було обстежено земельну ділянку [PERSON] по [ADDRESS] , площею 0,0751 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і встановлено, що межі земельної ділянки не порушено. Суміжний землекористувач [PERSON] безпідставно відмовляється від підписання актів (а.с.73-74, том 2). Постановою Львівського апеляційного суду від 12.11.2018 року скасовано ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 12.07.2018 року, якою заяву [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову задоволено та заборонено Турківській міській раді Львівської області затверджувати проект землеустрою по виготовленню та встановленню меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,074 га та передачі у приватну власність [PERSON] до вирішення позову по суті (а.с.147-148, том 2). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішенням 57 сесії 7 скликання Турківської міської ради Львівської області «Про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки комунальної власності для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] » від 29.11.2018 року №1783 вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення /відновлення меж земельної ділянки в натурі/на місцевості/ для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд в [ADDRESS] , [PERSON] .. Передати безоплатно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку комунальної власності для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд, площею 0,0751 га, кадастровий номер 4625510100:01:028:0660 по [ADDRESS] (а.с.12, том 1). Що стосується документів, які були досліджені в судовому засіданні разом із клопотанням позивачки [PERSON] від 08.02.2021 року (а.с.127-136, том 1), то суд не може взяти такі до уваги, адже такі всупереч вимогам ЦПК України належним чином не посвідчені. Окрім того, протокольною ухвалою суду від 27.07.2023 року було зобов`язано в порядку ст.95 ЦПК України, сторону позивачки надати оригінали, або належним чином посвідчені копії документів, які містяться на а.с.127-136, том 1. Проте, всупереч ухвалі суду, стороною позивачки такі не були надані суду протягом чотирьох місяців, відтак в силу вимог положень ч.6 ст.95 ЦПК України, такі докази не беруться судом до уваги. Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним. Частиною 1\~ст.4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Наведеною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб. Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права й охоронювані законом інтереси. Згідно зі\~статтею 41 Конституції України\~та статтею\~1\~Першого\~протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~статті 152 ЗК України\~захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно з частиною першою\~статті 155 ЗК України\~у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі № 2-3007/11, провадження № № 14-525цс18. Законодавством передбачена можливість для громадян України набути право власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування (пункти «б», «в» частини першої\~статті 81 ЗК України). Згідно з частиною першою\~статті 122 ЗК України\~сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до\~статті 116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами регулюється положеннями\~статті 118 ЗК України. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Як було встановлено в судовому засіданні, рішенням 49 сесії 7 скликання Турківської міської ради Львівської області від 01.06.2018 року №1525 позивачці [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,061 га та передачі у приватну власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю вільної земельної ділянки. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 22.07.2019 року заяву [PERSON] про відкликання позовної заяви за її позовом до Турківської міської ради Львівської області, третя особа [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення та зобов`язання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки та передачі у приватну власність задоволено (а.с.52, том 1). У зв`язку з тим, що сторонам рішенням Турківського районного суду Львівської області від 02.07.2014 року визначено порядок користування земельною ділянкою та рішенням Турківського районного суду Львівської області від 17.01.2017 року виділено [PERSON] у власність в натурі її ідеальну частку житлового будинку [ADDRESS] , якій 18.05.2010 року рішенням виконкому Турківської міської ради Львівської області №81 присвоєно адресний номер: [ADDRESS] , у вигляді житлових приміщень: площею 6,1 м.кв (літ 1), площею 13,5 м.кв (літ 1-1), площею 15.6 м.кв (літ 1-2) та горища, розташованого над даними житловими приміщеннями (згідно із висновком судової інженерно-технічної експертизи №3712/3713/3714 від 28.02.2014 року) і припинено право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] , тобто сторони мають у власності два окремі об`єкти нерухомого майна, а відтак суд вважає, що кожен з них має право на приватизацію земельної ділянки для їх обслуговування. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, судом при розгляді даної справи встановлено відсутність порушеного права позивачки [PERSON] , оскільки її право не порушено. Земельна ділянка позивачки [PERSON] не межує із земельною ділянкою [PERSON] , про яку йдеться в оскаржуваному рішенні. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З огляду на вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed