Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

Представник Департаменту патрульної поліції звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив суд: стягнути з [PERSON] на користь Департаменту патрульної поліції 170082,58 грн у рахунок відшкодування матеріального збитку, завданого джерелом підвищеної небезпеки; судові витрати по справі зі сплати судового збору в розмірі 2551,24 грн покласти на [PERSON] . В обґрунтування позову зазначив, що 17.03.2022 о 09 год. 00 хв. на автодорозі М-05 Київ-Одеса 208 км + 750 м, що в межах Уманського району Черкаської області, відповідач, керуючи транспортним засобом ВАЗ-2105 з д.н.з. [NUMBER] , під час перестроювання з правої смуги для руху, не дав дорогу автомобілю, що рухався у лівій смузі для руху в попутному напрямку, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем KIA Sportage, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , чим порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.04.2022 по справі № 705/1237/22 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Постанова відповідачем не оскаржувалась та набрала законної сили 10.05.2022. Цивільно-правова відповідальність відповідача на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована на підставі договору страхування серії АТ № 2376738 від 17.02.2022, укладеного між ним та Акціонерним товариством «Страхова група «ТАС». Відповідно до висновку експертного дослідження № ЕД-19/124-22/3167-АВ від 01.09.2022, проведеного Черкаським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю KIA (CKC) Sportage (KIS-42КП), д.н.з. [NUMBER] , станом на час проведення дослідження становить 300082,58 грн. Власником зазначеного транспортного засобу, у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , являється позивач. Страховиком у межах страхової суми, що становить 127500,00 грн було здійснено відшкодування матеріального збитку, завданого відповідачем, шляхом перерахування зазначеної суми коштів на рахунок ФОП [PERSON] , який здійснює підприємницьку діяльність у сфері технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів. Крім того, відповідачем добровільно було сплачено франшизу на відновлення згаданого транспортного засобу в розмірі 2500,00 грн. Таким чином, на час подання позовної заяви залишається невідшкодованою матеріальна шкода, завдана позивачеві діями відповідача, в розмірі 170082,58 грн. Ухвалою судді від 08.05.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Відповідач 23.05.2023 отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Станом на день розгляду справи відзив від відповідача [PERSON] до суду не надійшов. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Зі змісту постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.04.2022 встановлено, що [PERSON] 17.03.2022 о 09 год. 00 хв. на а/д М-05 Київ-Одеса, 208 км + 750 м Черкаська область Уманський район, керуючи автомобілем ВАЗ-2105, д.н.з. [NUMBER] , під час перестроювання з правої смуги для руху, не дав дорогу автомобілю, що рухався у лівій смузі для руху в попутному напрямку, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «KIA Sportage», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.3 ПДР. Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.04.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована на підставі договору страхування серії АТ № 2376738 від 17.02.2022, укладеного між ним та Акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», що підтверджується витягом з офіційного веб-ресурсу Моторного (транспортного) страхового бюро України. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником автомобіля Kіа (СКС) модель «Sportage» (КІS - 42КП), д.н.з. [NUMBER] , є Департамент патрульної поліції. 20.04.2022 Департамент патрульної поліції звернувся до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» із заявою про страхове відшкодування, та 06.05.2022 Акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» було перераховано [PERSON] 127500,00 грн. Призначення платежу: страхове відшкодування по договору № АТ2376738 від 17.02.2022, власник Департамент патрульної поліції, ремонт т/з KIA Sportage, д/н 116594, без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 265306 від 06.05.2022. Також [PERSON] було перераховано [PERSON] 2500,00 грн. Призначення платежу: франшиза на відновлення автомобіля після ДТП КІА спортеж, 6594, що підтверджується меморіальним ордером № @2PL862469 від 24.05.2022. Відповідно до висновку експертного дослідження № ЕД-19/124-22/3167-АВ від 01.09.2022 вартість матеріального збитку, завданого автомобілю марки Kіа (СКС) модель «Sportage» (КІS - 42КП), д.н.з. [NUMBER] , станом на 12.04.2022 становить 300082,58 грн. ФОП [PERSON] , який здійснює підприємницьку діяльність у сфері технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, було здійснено ремонт автомобіля СКС КІS - 42КП 116594, власником якого є Департамент патрульної поліції, на загальну суму 13000,00 грн, що підтверджується актом виконаних робіт № 111 від 12.09.2022. Листом від 13.10.2022 Департаментом патрульної поліції направлено [PERSON] претензію щодо відшкодування матеріального збитку, завданого джерелом підвищеної небезпеки, що підтверджується списком № 5534 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. Згідно з частинами першою - третьою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно з п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу; в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи; г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров`я згідно з чинним законодавством. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ст. 1187 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, яка її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 24.06.2020 № 640/14169/17, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Як слідує зі змісту позову та доданих до нього письмових доказів, Акціонерним товариством «Страхова компанія «ТАС» на рахунок ФОП [PERSON] , який здійснює підприємницьку діяльність у сфері технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, було перераховано 127500,00 грн. Також відповідачем у добровільному порядку було сплачено франшизу на відновлення транспортного засобу в розмірі 2500,00 грн. Натомість розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Kіа (СКС) модель «Sportage» (КІS - 42КП), д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого при ДТП, складає 300082,58 грн. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 Цивільного кодексу України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. На підставі оцінених судом доказів установлено, що вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений страховою компанією на користь позивача розмір страхового відшкодування та виплачену в добровільному порядку франшизу, отже, з [PERSON] , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром завданих збитків та розміром страхового відшкодування та франшизи, що становить 170082,58 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідач [PERSON] своїм правом заперечити проти вимог позову та надати докази на спростування розміру завданих збитків не скористався. Натомість, позивачем розмір завданої шкоди підтверджений належними і допустимими доказами. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача належить задовольнити в повному обсязі. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, тому судовий збір, який сплатив позивач при зверненні до суду, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved