Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідачки та третьої особи, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 20.06.2020 року Біляївським міськрайонним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 63 та визначити місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] разом з позивачем. Свої вимоги мотивувала тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2020 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Представник позивача просить розірвати шлюб між сторонами, посилаючись на те, що між ними припинені будь-які шлюбні стосунки, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного і не створюють єдину сім`ю. Між ними відсутня взаємна підтримка, так само, як і намір продовжувати шлюб чи зберегти сім`ю. Щодо визначення місця проживання дитини з батьком представник позивача зазначає наступне. Між позивачем та його донькою склались дуже тісні взаємовідносини. Для виховання та розвитку доньки він створює усі належні умови. Позивач забезпечує дитину одягом, взуттям, продуктами харчування, ліками та іграшками. [PERSON] зареєстрований у встановленому законом порядку та проживає за адресою: [ADDRESS] . Малолітня дитина [PERSON] проживає та зареєстрована разом з батьком. У позивача достатнє матеріальне становище для забезпечення дитини усім необхідним, він не має мети обмежити спілкування своєї дитини та її матері. Крім того, він не заперечує, щоб дитина періодично проживала разом з матір`ю за її бажанням. Наразі позивач повністю забезпечує відповідачку та свою дитину. Позивач вважає, що зможе більш повно забезпечити інтереси та усесторонній розвиток дитини, та для її психологічного стану буде кращим жити у квартирі, де вона проживає з моменту народження. У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 06 березня 2023 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 31 березня 2023 року сторонам був наданий строк на примирення терміном п`ять місяців та зупинено провадження у справі до 31 серпня 2023 року. Ухвалою суду від 31 серпня 2023 року було відновлено провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання та зобов`язано Службу у справах дітей Яськівської сільської ради виготовити висновок щодо визначення місця проживання доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що на даний момент між позивачем та відповідачкою припинено будь-які шлюбні стосунки, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного і не створюють єдину сім`ю. Щодо вимоги стосовно визначення місця проживання дитини разом з батьком зазначила, що від відповідачки наявна заява, про те, що вона не заперечує стосовно того аби дитина проживала разом із батьком, до того, наявний протокол Служби у справах дітей Яськівської сільської ради, в якому зазначено про те, що спору між батьком та матір`ю не існує, тому вони не мають доцільності надати висновок. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідачка до судового засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про визнання позову, згідно з якою просить задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 31-32). Представник Служби у справах дітей Яськівської сільської ради до судового засідання не з`явився, однак від начальника служби до суду надійшов лист, відповідно до якого просила розглянути справу за відсутністю їх представника в зв`язку з зайнятістю, прийняття рішення поклала на розсуд суду (а.с. 37). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованого 20.06.2020 року Біляївським міськрайонним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 63, сторони уклали шлюб - 20.06.2020 року (а.с. 18). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.07.2021 року (а.с. 8). Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту, тому вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо вимоги про визначення місця проживання дитини з позивачем, суд виходить з наступного. На підставі ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Суд вправі застосувати вищезазначене положення закону в тому випадку, коли мати та батько дитини проживають окремо, тобто за різними адресами; не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина, що відповідає спірним правовідносинам. Зі змісту заяви відповідачки про визнання позову вбачається, що спору між сторонами щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] не існує. У зв`язку з вищевикладеним, оскільки сторони, в порядку ч. 1 ст. 160 СК України, самостійно досягли згоди стосовно місця проживання дитини, відсутні підстави для вирішення цього питання судом, оскільки між сторонами відсутній спір стосовно цього. Крім того, за ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У даному випадку жодна особа не порушує, заперечує чи оспорює права позивача на проживання з ним дитини. Так, в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року №200/952/18 зазначено, що суд, у разі відсутності спору між сторонами, може, а не зобов`язаний, визначити місце проживання дитини. Разом з цим, стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання (перебування) дитини служба у справах дітей повинна керуватися найкращими інтересами дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини проводить бесіду з батьками та відвідує дитину за місцем проживання, про що складає акт обстеження умов проживання. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. А тому, з урахуванням вищезазначеного участь органу опіки та піклування саме за місцем проживання дитини при розгляді справи є обов`язковою, як і є обов`язковим акт обстеження житлово-побутових умов дитини та висновок. Згідно листа Служби у справах дітей Яськівської сільської ради № 223 від 13.10.2023 року, на виконання ухвали суду від 31.08.2023 року, служба у справах дітей повідомила про те, що між батьками не має спору щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , а тому служба у справах дітей не може розглядати дане питання на комісії з питань захисту прав дитини та підготувати відповідний висновок органу опіки та піклування для надання до суду (а.с. 50). Враховуючи, що позивачем не надано суду доказів наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини, натомість вказана обставина спростовується дослідженими матеріалами справи, згідно яких вбачається, що у сторін відсутній спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги щодо визначення місця проживання дитини необхідно відмовити.

Outcome: partial