Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

25 вересня 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 19.11.2018 року станом на 23.08.2023 року у розмірі 44234,39 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 35559,35 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 8675,04 грн., а також судові витрати на судовий збір в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до банку, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 19.11.2018 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача також підтверджується той факт, що він повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 49000,00 грн. Відповідач зобов`язувався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме п.2.1.1.3.1. В порушення умов договору відповідач своєчасно не сплатив банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого станом на 23.08.2023 року має заборгованість в сумі 44234,39 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту 35559,35 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 8675,04 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашати заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк». За таких обставин позивач звернувся до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.09.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився в судове засідання, хоча був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. Надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.105). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Проте [PERSON] не повідомив причини неявки, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи до суду. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280\~ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані матеріали і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.13 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19 листопада 2018 року шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н, відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.24). Відповідач погодився з тим, що підписана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, ознайомився з ними. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою по рахунку та розрахунком заборгованості. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, чим порушує права позивача. Згідно з наданим розрахунком банку станом на 23.08.2023 року [PERSON] має заборгованість по договору в сумі 44234,39 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту 35559,35 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 8675,04 грн., що не спростовано відповідачем (а.с.5-9). Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. В ч.2 ст.625\~ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. В ст.546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Враховуючи викладене,

Outcome: approved