Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

27 червня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Будинок Комфорту" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що між ним та [PERSON] 24 липня 2021 року було укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210724024. Об`єктом оренди був смартфон Smart/tel Xiaomi Redmi Note 10 5G 6/128 GB Graphite Gray, вартість якого включаючи ПДВ становить 28 602, 00 грн., строк оренди - 18 місяців, щомісячний платіж - 1589,00 грн. У зв`язку із неналежним виконанням умов договору у відповідача утворилася заборгованість, яка складає 128 708, 00 грн., та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 червня 2023 року цивільну справу № 753/10876/22 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 30 червня 2023 року. 12 липня 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 18 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками направлялася відповідачу на адресу його місця реєстрації: [ADDRESS] , та були отримані 21 липня 2023 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду. Ухвалою суду від 25 вересня 2023 року у справі було призначено судове засідання на 1 листопада 2023 року. У судове засідання 1 листопада 2023 року учасники справи не з`явились, відповідач копію ухвали суду від 25 вересня 2023 року з викликом до суду на 1 листопада 2023 року отримав 24 жовтня 2023 року особисто, що підтверджується зворотним повідомленням, будь-яких заяв суду не подавав. Розгляд справи було відкладено на 13 грудня 2023 року. У судове засідання 13 грудня 2023 року представник позивача не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотним повідомленням. У позовній заяві зазначав про можливість розгляду справи без його участі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, завчасно, заяв, клопотань з процесуальних питань суду не подавав. Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Враховуючи те, що відповідач неодноразово повідомлявся про день та час розгляду справи, а також про знаходження у провадженні суду позову до нього про стягнення заборгованості, зважаючи на те, що він двічі у призначені судові засідання не з`явився, відзиву, заперечень щодо поданого позову суду не подав, ухвалою суду від 13 грудня 2023 року постановлено провести заочний розгляд справи, проти чого й не заперечував позивач. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24 липня 2021 року між позивачем ТОВ «Будинок Комфорту» (орендодавець) та відповідачем [PERSON] (орендар) було укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210724024. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне володіння та користування майно, а саме смартфон Smart/tel Xiaomi Redmi Note 10 5G 6/128 GB Graphite Gray(об`єкт оренди), з наступним переходом права власності на такий об`єкт на умовах передбачених Правилами надання майна в оренду, які є невід`ємною частиною договору, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. Згідно пункту 2 договору, дані щодо об`єкта оренди, його вартість, строк оренди, розмір щомісячного платежу погоджено сторонами: строк оренди становить - 18 місяців, розмір щомісячного платежу становить - 1589 грн., вартість об`єкта оренди включаючи ПДВ становить 28 602, 00 грн (а.с. 12). Відповідно до пункту 3 передача об`єкта оренди орендодавцем та приймання його орендарем у користування здійснюється протягом 10 днів з дати укладення договору за товарно-транспортною накладною, в тому числі за електронною або паперовою товаро-транспортною накладною оператора поштового зв`язку "Нова пошта", або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі орендодавцем та отримання об`єкту оренди орендарем у користування. Передача об`єкті оренди може здійснюватися у магазинах орендодавця, через кур`єрів орендодавця, а також з використанням логістичних операторів, в тому числі через оператора поштового зв`язку "Нова пошта". Підписанням документу про передачу у користування, орендар підтверджує, що об`єкт оренди отриманий у належному стані та будь-які претензії щодо стану об`єкту оренди відсутні. У разі виявлення недоліків під час передачі об`єкту оренди, орендар повинен відмовитись від приймання такого об`єкту оренди та одразу повідомити орендодавця про відмову від прийняття та недоліки об`єкту оренди. У відповідності до умов договору, сплата орендної плати у розмірі 1589,00 грн здійснюється орендарем до 24-го числа кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 18 місяців, де днем внесення останнього платежу є 24 січня 2023 року. Розмір авансового платежу складає 6356,00 грн. від 5 останніх щомісячних платежів. Вартість послуг по організації доставки об`єкта оренди складає 180,00 грн та сплачується одноразово під час отримання об`єкту оренди у відділенні оператора поштового зв`язку "Нова пошта" у якості накладеного платежу. Згідно пункту 4 договору, за прострочення орендних платежів орендодавець має право нарахувати орендарю пеню у розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів. Щодо порядку та способу укладання сторонами договору, суд зазначає таке. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до пунктів 5 - 7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі Закон № 675-VIII), електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. За частинами 3, 4, 6, 12, 13 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України. Відповідно до статті 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст. 759 ЦК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Отже, за своїми правовими ознаками договір найму-продажу є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої наймач (орендар) передає покупцю товар у користування за плату з правом його викупу та набуває право вимоги оплати товару з розстроченням платежу, а покупець несе зобов`язання прийняти та оплатити товар. Такий договір є змішаним договором, оскільки він містить елементи купівлі-продажу та майнового найму. Звертаючись з даним позовом ТОВ «Будинок Комфорту» посилалося на те що, 24 липня 2021 року [PERSON] через веб-сайт https://dcomfort.com.ua шляхом введення логіну та паролю особистого кабінету ввійшов до особистого кабінету та з нього через інформаційно-телекомунікаційну систему подав заявку на укладення договору, де вказав свої персональні дані - дані паспорта, місце проживання та роботи, номер телефону, адресу доставки товару, та копії самих документів. [PERSON] в особистому кабінеті здійснив певну послідовність дій: вхід до особистого кабінету (за допомогою ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі), ознайомлення з офертою договору (вибір опції "підписати"), підпис одноразовим ідентифікатором (підписання електронного повідомлення про прийняття), отриманого ним на тел. [NUMBER] підписав договір № 1144210724024 (а.с.10-11). Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі, надав відповідачу у строкове платне володіння та користування майно (об`єкт оренди), що підтверджується копією експрес-накладної № 20450418301952 оператора поштового зв`язку ТОВ "Нова пошта" та випискою з реєстру адресатів (одержувачів), відповідно до якого зазначено, що поштове відправлення, у якому містився об`єкт оренди було отримано відповідачем 25 липня 2021 року (а.с. 13-14). Отже, сторони уклали в електронній формі договір оренди майна з правом викупу та [PERSON] отримав об`єкт оренди у володіння та користування, проте не здійснив платежів, передбачених умовами договору. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, 24 грудня 2022 року позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення-вимогу щодо одностороннього розірвання договору та стягнення заборгованості, відповідно до якої ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» повідомило відповідача про розірвання договору та зобов`язання орендаря здійснити викуп об`єкта оренди, за ціною визначеною в договорі. Станом на 22 січня 2023 року ТОВ «Будинок Комфорту» нарахувало [PERSON] заборгованість у розмірі 128708 грн, яка складається з: 28602 грн вартості об`єкту оренди, 28602 грн простроченої орендної плати, 57204 грн неустойки, нарахованої відповідно до пункту 6.4.6 Правил та 14301 грн штрафу, нарахованого на підставі пункту 8.5 Правил. Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 57204 грн та штрафу в розмірі 14301 грн є необґрунтованими, оскільки такі вимоги заявлені на підставі пунктів 6.4.6 та 8.5 Правил надання майна в оренду, які не підписувалися [PERSON] окремо від договору, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи договір. За таких обставин надані позивачем Правила надання майна в оренду не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору оренди з правом викупу. Отже до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини першої статті 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. При цьому суд застосовує до спірних правовідносин правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, який згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. Суд бере до уваги лише умови, викладені безпосередньо у договорі, підписаному сторонами, без врахування умов, визначених Правилами надання майна в оренду. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] не виконав належно своє зобов`язання щодо сплати щомісячних орендних платежів та залишив у своїй власності предмет оренди, а тому відповідно до пункту 2 договору з нього на користь позивача слід стягнути вартість майна (об`єкту оренди) у сумі 28602 грн. При цьому, оскільки відповідно до умов договору орендар набуває право власності на об`єкт оренди після сплати всіх орендних платежів, вартість об`єкта оренди фактично включена до складу орендних платежів за договором. У зв`язку з цим стягнення прострочених орендних платежів у сумі 28602 грн призведе до подвійного стягнення вартості набутого відповідачем майна, а тому вимога про стягнення цих платежів не ґрунтується на вимогах договору та не підлягає задоволенню. Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в сумі 28602 грн. З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 596,45 грн.

Outcome: partial