Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1.Виклад позиції позивача. 10.10.2023 року Шкапенко О.В. звернувся до Шаргородського районного суду з позовом в інтересах АТ «А-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість станом на 29.08.2023 року в розмірі 14201,33 грн. за кредитним договором без номера від 20.01.2020 року та судові витрати в розмірі 2684 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.01.2020 року відповідач [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку і на підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг йому надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до п.п.2.1.1.2.2-2.1.1.2.4 Умов та Правил, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві та в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Банк на боргові зобов`язання за кредитом нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, що підтверджується п.2.1.7.9 Умов та правил надання банківських послуг. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку, згідно з п.1.1.3.1.10 цього Договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, зокрема, надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, встановленому умовами Договору. Відповідач [PERSON] не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно з п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з п.2.1.1.4.2 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або Довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов цього Договору та/або у разі виникнення Овердрафта Банк має право призупинити здійснення розрахунків по Картці (заблокувати Картку) та/або визнати Картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокове виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній Банком частці у разі невиконання Власником та/або Довіреною особою Власника своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим Договором. Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн. Клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Згідно з п.2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань за Договором, клієнт сплачує банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної місячної процентної визначеної в тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в Тарифах, нараховуються від суми загальної заборгованості з моменту виникнення заборгованості під час дії пільгового періоду за карткою, внаслідок не внесення щомісячного мінімального платежу в повному обсязі. При цьому сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього Договору та/або зміною процентної ставки за Договором, що здійснюється банком в односторонньому порядку, і відповідно внесення змін до Договору не потребується. Відповідно до п.2.1.1.2.24. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, більше ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 29.08.2023 року виникла заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем в розмірі 14201,33 грн., з яких: 8055,59 грн. - заборгованість за кредитом; 6145,74 грн. - заборгованість за відсотками. Вказаний договір, в силу вимог ст.634 ЦК України, є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Статтями 526, 527, 530, 629 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином, а договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень і дзвінків з вимогою виконати зобов`язання за договором, проте останній продовжує ухилятися від виконання зобов`язань та заборгованість не погашає, що є порушенням прав АТ «А-БАНК». Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликається на норми ст.ст.525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Представник позивача Шкапенко О.В., що діє на підставі довіреності від 17.03.2021 року (а.с.33 на звороті-34), в судове засідання не прибув, відповідно до поданого клопотання просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі на підставі доказів, доданих до позову, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.6). 2.Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом подати відзив на позов та не подав до суду відзиву із викладенням своїх заперечень щодо позовних вимог АТ «А-БАНК» та щодо розрахунку заборгованості, відповідно до позовних вимог, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 11.10.2023 року (а.с.38-39). При цьому, відповідач [PERSON] в судові засідання не прибув повторно. Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, судова повістка відповідачу [PERSON] про виклик в судові засідання, призначені на 24.11.2023 року та 05.12.2023 року, надсилалася судом за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, згідно з інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру, сформовану засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» на запит суду від 11.10.2023 року, за адресою: [ADDRESS] (а.с.37). Вказана поштова кореспонденція - судова повістка про виклик у судові засідання, призначені на 24.11.2023 року та 05.12.2023 року, що надсилалася судом за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача, з 15.11.2023 року перебуває у точці видачі/доставки, що вбачається з інформації з офіційного сайту Укрпошти про відстеження пересилання (а.с.53). Відповідно до п.п.1, 4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є, в тому числі, день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, в тому числі, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таку інформацію з офіційного сайту Укрпошти суд вважає належним повідомленням сторони про дати судового розгляду. Крім того, відповідач повідомлявся про виклик у судові засідання, призначені на 24.11.2023 року та на 05.12.2023 року, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. Оголошення про виклик відповідача у судові засідання, призначені на 24.11.2023 року та на 04.12.2023 року, розміщені на веб-сайті «Судова влада України», відповідно, 09.11.2023 року та 24.11.2023 року (а.с.47, 51). Відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, не прибув до суду повторно без поважних причин, відзиву на позовну заяву на пропозицію суду, що викладена в ухвалі про відкриття провадження у справі від 11.10.2023 року, не подав. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності відповідача та ухвалення судового рішення немає. ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Згідно з п.3 прохальної частини позовної заяви, представник АТ «А-БАНК» просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.5). 2. Разом з позовом представником АТ «А-БАНК» Шкапенком О.В. надіслано до суду клопотання, в якому останній просить розглянути справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.6). Інших заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, представник позивача до суду не подавав. 3. Відповідач [PERSON] заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи, до суду не подавав. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Ухвалою суду від 11.10.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК», в інтересах якого діє Шкапенко О.В., до [PERSON] про стягнення заборгованості, відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 08.11.2023 року без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.38-39). 2. 08.11.2023 року судом постановлено ухвалу про розгляд означеної справи за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК», в інтересах якого діє Шкапенко О.В., до [PERSON] про стягнення заборгованості в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; визначено дати першого та другого судових засідань - 24.11.2023 року та 05.12.2023 року; здійснено виклик відповідача [PERSON] у судові засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.45-46). 3. 24.11.2023 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача, на 05.12.2023 року (а.с.50). 4. 05.12.2023 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК», в інтересах якого діє Шкапенко О.В., до [PERSON] про стягнення заборгованості і про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.54-55). За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає. 5. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються ЦК України. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Вирішуючи спір, суд установив, що відповідач [PERSON] 20.01.2020 року підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, в якій, зазначив свої персональні дані та відомості про сімейний та майновий стан, надав свою згоду на те, що дана заява разом з наданими йому для ознайомлення Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг (а.с.9). Так, Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи [PERSON] , зокрема, дату його народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер паспорта і дату його видачі та орган, що видав, адресу мешкання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, сімейний стан, джерело та розмір доходу. При цьому, відповідач у Анкеті-заяві повідомив, що ознайомився з умовами договору про надання банківських послуг до його укладення і згодна з цими умовами, а примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Крім того, відповідач у Анкеті-заяві зазначив про зобов`язання виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. До того ж, відповідач у Анкеті-заяві підтвердив, що ознайомлений і згоден з Умовами та Правилами надання послуги накопичення Скарбничка і згоден оформити дану послугу. Також, відповідач у Анкеті-заяві надав дозвіл на обробку банком всіх його персональних даних з метою та на умовах, встановлених у договорі про надання банківських послуг. Крім того, підписавши Анкету-заяву, відповідач підписав і запевнення про те, що Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту йому роз`яснені і зрозумілі, тарифи, правила користування, основні умови обслуговування і кредитування ним отримані у відповідному паперовому буклеті. Указана Анкета-заява не містить даних про розмір отриманих відповідачем кредитних коштів. В Анкеті-заяві не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди. У Анкеті-заяві також відсутні відомості про те, що [PERSON] отримав платіжну картку, строк дії цієї картки та що на його ім`я відкрито поточний рахунок. За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ «А-БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім залишку заборгованості за отриманим кредитом в сумі 8055,59 грн., стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами в сумі 6145,74 грн. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с.10-11) та на витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», які розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», як невід`ємні частини кредитного договору (а.с.18-26). Так, Витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», які розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка базова та реальна, права та обов`язки позичальника і банку, відповідальність сторін за порушення строків платежів, розміри і порядок нарахування платежів. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. Такий правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17. Разом з тим, судом встановлено, що 20.01.2020 року відповідач [PERSON] ознайомився та підписав Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с.10-11). Відповідно до Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», тип кредиту - поновлювана кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума / ліміт кредиту, грн. - від 0 до 50000 грн., від 0 до 100000 грн. та від 0 до 200000 грн.; строк кредитування - 240 місяців; мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - кредитні кошти надаються клієнту у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку, строк надання кредиту протягом одного дня; базова процентна ставка - 3,9% в місяць (46,8% річних), 3,7% в місяць (44,4% річних); тип процентної ставки - фіксована (може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладання додаткової угоди до договору про споживчий кредит); кількість та розмір платежів, періодичність внесення - щомісяця до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості, не менше 100 грн., не менше суми нарахованих процентів, але не більше залишку заборгованості. У Паспорті споживчого кредиту повідомлено відповідача, що він має право відмовитися від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування». Також, у Паспорті споживчого кредиту повідомлено відповідача про те, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної у цьому Паспорті в залежності від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Дата надання відповідачеві вказаної у Паспорті споживчого кредиту інформації зазначена - 20.01.2020 року та вказано, що інформація є актуальною та зберігає чинність до 01.07.2021 року, що засвідчено електронним підписом [PERSON] у Паспорті 20.01.2020 року (а.с.10-11). У підписаному відповідачем Паспорті споживчого кредиту, як і в Умовах та правилах надання банківських послуг у АТ «А-БАНК», також визначені основні умови кредитування: тип кредиту, сума кредитного ліміту, що може бути встановлена на кредитну картку, пільгова процентна ставка, базова процентна ставка, реальна процентна ставка, за користування коштами, період користування кредитними коштами, права та обов`язки позичальника щодо порядку повернення кредиту, права позичальника і банку щодо зміни процентної ставки (а.с.10-11). Оскільки сторонами було погоджено у Паспорті споживчого кредиту, зокрема мінімальну та максимальну суму кредиту, процентну ставку, розміри щомісячного платежу і порядок його нарахування, то суд вважає, що підписання відповідачем [PERSON] . Анкети-заяви та Паспорту споживчого кредиту в сукупності з розміщеними на офіційному сайті банку Умовами, Тарифами підтверджує згоду відповідача на укладення договору про надання банківських послуг. Суд вважає, що підписавши проаналізовані вище Анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та Паспорт споживчого кредиту, [PERSON] , відповідно до вимог статей 3, 627 ЦК України, добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання. Такий правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 02.12.2020 року у справі №284/157/20-ц, який суд застосовує до спірних правовідносин, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України. Таким чином, суд установив, що відповідач підтвердив свою згоду, що підписана ним Анкета-заява разом з Умовами та правилами, Тарифами, та підписаним ним Паспортом споживчого кредиту у сукупності складає договір про надання банківських послуг. Так, пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил передбачено, що клієнт банку зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Пунктом 2.1.1.12.3. Умов та Правил встановлено, що погашення кредиту - поповнення картрахунку клієнтом в розмірі мінімального обов`язкового платежу здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. У разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), відповідач зобов`язаний оплатити винагороди Банку (п.2.1.1.5.6 Договору). Власник карти зобов`язаний стежити за витратою коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафта (п.2.1.1.5.7 Договору). Відповідно до п.2.1.1.2.24. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, більше ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу. При порушенні відповідачем строків платежів більше, ніж на 30 днів, останній, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, зобов`язаний сплатити банку судовий штраф, у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Також, п.2.1.1.12.6.1 Умов і правил передбачено нарахування пені відповідно до встановлених тарифів за борговими зобов`язаннями. Відповідно до п.2.1.1.12.9 Умов і Правил, клієнт доручає банку списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку, зокрема з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань. При незгоді із зміною Правил та/або Тарифів, позичальник зобов`язується звернутися в банк для розірвання договору та погасити заборгованість, що виникла перед банком (п.2.1.1.5.4 Умов та правил). Згідно з п.2.1.1.4.2 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за Договором. Крім того, матеріали справи містять докази про те, яке рішення було прийнято банком за Анкетою-заявою відповідача та Паспортом споживчого кредиту, а також докази про розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок [PERSON] . Так, з довідки позивача вбачається, що позивачем за на виконання умов кредитного договору від 20.01.2020 року відповідачеві [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та надано картку: № [NUMBER] , строк дії якої до вересня 2026 року (а.с.16). Також, з довідки позивача станом на 29.08.2023 року за лімітами вбачається, що за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] за період з 20.01.2020 року по 29.08.2023 року встановлені кредитні ліміти: 20.01.2020 року у розмірі 15000 грн.; 05.04.2021 року у розмірі 13083,53 грн.; 23.09.2021 року у розмірі 9040 грн.; 28.11.2021 року у розмірі 8380 грн.; 29.03.2023 року у розмірі 8055,59 грн.; 22.06.2023 року у розмірі 8100 грн. (а.с.17). Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд при розгляді цивільної справи №200/5647/18 в постанові від 16 вересня 2020 року. До справи АТ «А-БАНК» додано деталізовану виписку по картці [PERSON] . Так, з виписки про рух коштів за рахунком відповідача за період з 20.01.2020 року по 29.08.2023 року вбачається, що [PERSON] отримав кредит, оскільки йому встановлено кредитний ліміт 20.01.2020 року у сумі 5000 грн., регулярно та активно використовував кредитні кошти, а також вбачається зміна кредитного ліміту, здійснення відповідачем платежів, спрямованих на погашення заборгованості, строки внесення вказаних платежів (а.с.12-15). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами спершу була погоджена сума/ліміт кредиту 5000 грн., про отримання якого сторони дійшли згоди, на ім`я відповідача відкрито поточний рахунок та відповідач отримав платіжну картку, визначено строк дії цієї картки. Отже, кредит надано [PERSON] шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача, що підтверджується випискою по картці. Позивачем до позову додано розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що відповідач порушував умови договору, бо не сплачував обов`язкові платежі у встановлені строки (а.с.7-8), що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду. До того ж, суд звертає увагу, що у розрахунку наведено заборгованість по кредиту, порядок нарахування відсотків, заборгованість по відсотках. При цьому, відсоткова ставка встановлена у розмірі 44,4 %, тобто у розмірі, що зазначений у розділі 4 Паспорту споживчого кредиту (а.с.7-8, 10-11). Зобов`язання за договором кредиту від 20.01.2020 року [PERSON] не виконав до цього часу. Заборгованість по Договору станом на 29.08.2023 року відповідача [PERSON] перед позивачем становить 14201,33 грн., з яких: 8055,59 грн. - заборгованість за кредитом; 6145,74 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.7-8). Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом. Відтак, судом встановлено порушення прав позивача з боку відповідача, яке підлягає поновленню шляхом задоволення позову. Отже, слід стягнути таку заборгованість в сумі 14201,33 грн. відповідно до положень проаналізованого законодавства та підписаних відповідачем Анкети-заяви та Паспорту споживчого кредиту. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають правовідносини позики, а саме - кредиту, які регулюються ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1, 2 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частинами 1, 2, 4 статті 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, за договором кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктами 1-1, 2, 10, 11 ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування» встановлено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом; споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно із ч.1 ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч.1 ст.14 ЗУ «Про споживче кредитування»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію»). Термін «електронний підпис» вживається у значенні, наведеному в Законі України «Про електронний цифровий підпис» (ч.2 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію»). Згідно з ч.1 ст.18 ЗУ «Про електронну комерцію», вирішення спорів між учасниками відносин у сфері електронної комерції здійснюється в порядку, визначеному законодавством. Згідно з п.п.1, 7, 8, 11, 12 ст.1 ЗУ «Про електронні довірчі послуги», автентифікація - електронна процедура, яка дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно-комунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних електронна довірча послуга - послуга, яка надається для забезпечення електронної взаємодії двох або більше суб`єктів, які довіряють надавачу електронних довірчих послуг щодо надання такої послуги; електронна ідентифікація - процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи; електронна послуга - будь-яка послуга, що надається через інформаційно-комунікаційну систему; електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. VІ. Висновки суду Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позивач має право на звернення до суду з означеним позовом. Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Отже, суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову, тоді як відповідачем доказів на спростування позовних вимог до відзиву на позов не надано. Крім того, між відповідачем та банком склалися кредитні правовідносини, в яких банк є кредитором, а відповідач - боржником, проте, боржником доказів на підтвердження факту виконання умов договору кредиту суду не надано. Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту та процентів за користування кредитом відповідачем [PERSON] не доведено, то право АТ «А-БАНК» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь АТ «А-БАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. (а.с.1).

Outcome: approved