Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього: (1) аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття; (2) аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем з 14.08.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але не в достатньому обсязі, домовленості щодо утримання дитини вони досягти в позасудовому порядку не змогли. Відповідач офіційно працює військовослужбовцем в ЗСУ і отримує стабільну заробітну плату у розмірі 100\~000 гривень, а також отримує середній заробіток у ПРАТ «СУХА БАЛКА», а тому він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.. Також зазначила, що у зв`язку з тим, що дитина не досягла трьох років, вона не працює і отримує допомогу від держави на сина [PERSON] 860 гривень на місяць, тому потребує матеріальної допомоги чоловіка на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку, оскільки перебуває в скрутному матеріальному становищі. Ухвалою суду від 06.12.2023 року позовну заяву про стягнення аліментів було прийнято\~до розгляду\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження з\~повідомленням учасників\~справи та\~надано відповідачу\~строк на\~подання відзиву. Позивачка до судового засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позові. Справу просила розглядати за її відсутності Відповідач до судового засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо стягнення аліментів на неповнолітню дитину та утримання дружини. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.08.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 14.08.2015 року, актовий запис № 566 (а.с.4) Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 04.10.2022 року, актовий запис № 2010 (а.с. 5). Актом про фактичне місце проживання від 29.09.2023 року, скріпленого відбитком печатки ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ ДОМ. КОМ» [PERSON] , [INFO] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] та фактично проживає разом з дитиною [PERSON] (а.с. 6) Позивачка [PERSON] перебуває на обліку в Покровському УПСЗН м. Кривий Ріг та останній призначено одноразову допомогу при народженні однієї дитини , з жовтня 2022 року по листопад 2023 року отримує 860 гривень кожного місяця допомоги на дитину (а.с. 7). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» визначено: прожитковий мінімум становить для - дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, потреби дитини щодо належного утримання, вік батьків та обставину ненадання ними інформації про доходи. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, та те, що відповідач є працездатною особою, що не спростовано матеріалами справи, та визнання позовних вимог відповідачем, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивачка звернулась із позовом до суду\~05.12.2023 року. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд зазначає про таке. За правилами ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Приписами ч. 2 ст. 75 СК України визначено: право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За змістом ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Ураховуючи визнання позову відповідачем, а також те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, якій ще не виповнилося трьох років, яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що він у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання своєї дружини не надає, офіційно працює, позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачкою на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Згідно із ст.\~430\~ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України визначено: судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Суд враховує,що позивачка звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1 073 грн. 60 коп.

Outcome: approved