Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

07.11.2023 року позивач АТ "Перший український міжнародний банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, на обґрунтування позову зазначивши, що 10.02.2022 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №1002090742001, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 100000 грн., в порядку та умовах, визначених даним правочином. Однак, [PERSON] неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів, у зв`язку з чим у нього станом на 10.08.2023 року виникла заборгованість перед АТ «ПУМБ» в загальному розмірі 135604,86 грн, з яких: 100000,00 грн - заборгованість за кредитом; 13,25 грн - заборгованість за процентами; 35591,61 - заборгованість за комісією. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 135604,86 грн., а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає частково. У своїх письмових пояненнях від 04.12.2023 року зазначив, що нарахована та прострочена плата за обслуговування кредиту в розмірі 35591,6 грн та заборгованість за процентами в розмірі 13,25 грн не підлягають стягненню з нього. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 10.02.2022 року на підставі заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1002090742001 між АТ "Перший український міжнародний банк" та відповідачем укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачу видано кредит у розмірі 100000 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 0,01% річних, а також комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,22%. У заяві вказано, що [PERSON] підписанням вказаної заяви беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування (надалі за текстом ДКБО) фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив свою згоду на укладення Договору страхування (зворот а.с. 2 -3). Підписана заява містить графік платежів із сумою платежу за розрахунковий період, комісію за обслуговування кредитної заборгованості та інше. До зазначеної заяви додано публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у новій редакції, яка діє з 01.11.2021 року (а.с.8-14). Позивач виконав свою частину умов кредитного договору у повному обсязі та перерахував [PERSON] суму кредиту, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією №TR.55877073.70089.8810 від 10.02.2022 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що у відповідача станом на 10.08.2023 року виникла заборгованість перед АТ «ПУМБ» в загальному розмірі 135604,86 грн, з яких: 100000,00 грн - заборгованість за кредитом; 13,25 грн - заборгованість за процентами; 35591,61 - заборгованість за комісією. Вимоги про стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості та заборгованості за процентами відповідач не визнав. На переконання суду, вимога банку щодо стягнення заборгованості за комісією, як складової заборгованості за кредитним договором № 1002090742001 від 10.02.2022 року задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, ЗУ «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч.1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності ЗУ «Про споживче кредитування» (10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування». Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Укладеним між сторонами кредитним договором встановлено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,22% без уточнення систематичності запиту інформації щодо кредиту споживачем. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення кредитного договору, укладеного між АТ «ПУМБ» та [PERSON] , щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 2,22 %, є нікчемним. Таким чином, позовні вимоги банку про стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд приходить до висновку, що розрахунок, проведений позивачем АТ «ПУМБ», є частково обґрунтованим. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови кредитного договору, однак з огляду на вищенаведене позовні вимоги АТ «ПУМБ» підлягають до часткового задоволення в загальному розмірі 100\~013,25 грн., з яких: 100\~000,00 грн - заборгованість за кредитом; 13,25 грн - заборгованість за процентами. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 100013,25 грн.*100 %/135604,86 грн.= 73,75%; 2684,00*73,75% / 100 % = 1979,45 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1979,45 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial