Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство\~«Креді Агріколь\~Банк» в особі Кабанцова О.Ю. звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог, представник позивач зазначив, що 08.12.2021 року Акціонерне товариство «КредіАгріколь Банк» та фізична особа [PERSON] уклали Кредитний договір №3/3679230. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, кредит надається відповідача на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника. Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору всі умови щодо надання кредиту, його обслуговування, погашення визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «КредіАгріколь Банк» та умов старування життя позичальника які є публічною та невід`ємною частиною цього Договору та розміщення на офіційному сайті банку. На виконання вимог укладеного кредитного договору відповідач отримала кредит на споживчі потреби у сумі 300\~000,00 грн. строком з 08.12.2021 року по 07.12.2027 року, а відповідач одержує та повертає кредит згідно з графіком погашення кредиту.Позивач зазначає, що банк виконав умови кредитного договору, надав відповідачеві кредитні кошти у зазначеному вище розмірі, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконував, в результаті чого станом на 11.08.2023 року виникла заборгованість у розмірі 330\~194,85 грн., з яких: 236\~589,81 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 40\~715,13 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 277,30 грн. нараховані відсотки, 52\~612,61 - прострочені відсотки. Зазначену суму заборгованості АТ «Креді Агріколь Банк » просить стягнути з відповідача та сплачену суму судового збору за звернення до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін. (а.с. 38) В ухвалі про відкриття провадження від 11 жовтня 2023 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала не отримана відповідачем, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулось на адресу суду 06 грудня 2023 року з відміткою «За закінченням строку зберігання». Відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. 14 листопада 2023 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача [PERSON] Саргсян М.Л. (довіреність від 14.07.2022 року, строком дії три роки), в якій представник просила суд надати можливість ознайомитись з матеріалами справи. Відповідно до наявною на заяві про ознайомлення з матеріалами справи відмітки, 17 листопада 2023 року [PERSON] з матеріалами справи ознайомилась. Відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людиниу справі "ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії" (AlimentariaSandersS.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч.8 ст.178\~ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08.12.2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 3/3679230 (а.с. 13-17). Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, Банк надає позичальнику кредит у сумі 300 000 грн., строком на 72 місяці з 08.12.2021 року по 07.12.2027 року (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до договору, що є невід`ємною частиною договору), як День повернення кредиту. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, кредит надається відповідача на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № [NUMBER] . Відповідно до п. 1.3.1. вказаного договору, за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду щомісячно в розмірі 12,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором. Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору всі умови щодо надання кредиту, його обслуговування, погашення визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «КредіАгріколь Банк» та умов старування життя позичальника які є публічною та невід`ємною частиною цього Договору та розміщення на офіційному сайті банку. Судом встановлено, що Акціонерним товариством «КредіАгріколь Банк» були надані грошові кошти у розмірі, передбаченому договором, що підтверджується Платіжною інструкцією № 40449884-1 від 08.12.2021 року на суму 300 000 грн. (а.с.24). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Так, судом встановлено, що у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання відповідачем, позивач направив відповідну вимогу за вих. № 10451/2198 від 07.11.2022 року щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за комплексним договором № 3/3679320 від 08.12.2021 (а.с. 25). Згідно з розрахунком заборгованості від 11.08.2023 року виникла заборгованість у розмірі 330\~194,85 грн., з яких: 236\~589,81 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 40\~715,13 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 277,30 грн. нараховані відсотки, 52\~612,61 - прострочені відсотки (а.с. 26). З огляду на викладене вбачається, що між сторонами склались правовідносини передбачені главою 71 ЦК України і судом встановлено наявність спору між сторонами з приводу наявності заборгованості за договором кредиту. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідача позивач підтвердив випискою за період з 06.01.2022 року по 11.08.2023 року, яка згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 №578/5, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі. Відповідно до положень Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року № 89, Інструкції з бухгалтерського обліку операцій із фінансовими інструментами в банках України, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21 лютого 2018 року № 14, аналітичний облік кредитних операцій здійснюється в розрізі позичальників за кожним кредитним договором окремо. Отже, за кожним окремим кредитним договором банк відкриває позичальнику окремі рахунки для обслуговування тільки одного конкретного кредитного договору. Рахунки відкриті для обслуговування кредитного договору, не можуть використовуватись для обслуговування будь-якого іншого договору чи будь-яких інших операцій такого клієнта банку (позичальника). Тобто рахунки відкриті для обслуговування кредитного договору є унікальними і вказують на чітку приналежність відкритого рахунку до обслуговуючого кредитного договору. Згідно з Планом рахунків в банках України, затвердженимпостановою правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року № 89, рахунками клієнта для обліку кредитної заборгованості є рахунки 2203, рахунками клієнта для обліку нарахованих доходів за кредитами є рахунки 2208. Приймання готівки в національній валюті від фізичних та юридичних осіб та готівки в іноземній валюті від фізичних осіб для здійснення переказу без відкриття рахунку відображається в бухгалтерському обліку Банку із застосуванням рахунку 2909 «Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку». Таким чином, отримання [PERSON] кредитних коштів за кредитним договором №3/3679230 від 08 грудня 2021 року та користування ними підтверджується наданими позивачем виписками з рахунків клієнта для обліку кредитної заборгованості та рахунків клієнта для обліку нарахованих доходів за кредитами відповідача. Вказаними письмовими документами доведено, що відповідач користувалась кредитними коштами, а також періодично проводилося погашення заборгованості за кредитним договором №3/3679230 від 08 грудня 2021 року. За таких обставин, враховуючи доведення позивачем належними доказами отримання відповідачем кредиту, користування кредитними коштами у період з 08.12.2021 року по 11.08.2023 року та порушення позичальником грошових зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З огляду на викладене, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також умови кредитування, викладені в кредитному договорі №3/3679230 від 08.12.2021 року, наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного кредиту в розмірі 330\~194,85 грн., з яких: 236\~589,81 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 40\~715,13 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 277,30 грн. нараховані відсотки, 52\~612,61 - прострочені відсотки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, із [PERSON] підлягає стягненню на користь АТ «Креді Агріколь Банк» документально підтверджені судові витрати сплачені банком при поданні позовної заяви, у розмірі 4\~952,00 грн. (а.с. 7) На підставі викладеного,

Outcome: approved