Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся з позовом до відповідача [PERSON] (далі- відповідач, [PERSON] ), в якому просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договорами у загальному розмірі 38 136 гривень, судові витрати в розмірі 2684 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що 17 листопада 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики №4842054. 11 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11-05/2023, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Маніфою» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Маніфою», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача в сумі 22 120 гривень, з яких: 7000 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 15 120 гривень - заборгованість за відсотками. Також зазначив, що 04 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та [PERSON] укладено кредитний договір №00-6166861. 25 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №25072023, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача в сумі 5096 гривень, з яких: 1400 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 3696 гривень - заборгованість за відсотками. Крім того, вказав, що 26 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір №30123-12/2022. 29 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29062023, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвеструм» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвеструм», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача в сумі 10 920 гривень, з яких: 2800 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 8120 гривень - заборгованість за відсотками. Зазначив, що з моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 26 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 16 листопада 2023 року. Ухвалою суду від 16 листопада 2023 року судовий розгляд відкладений на 05 грудня 2023 року, у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 17 листопада 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики №4842054 (а.с. 9-21). 11 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11-05/2023, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Маніфою» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Маніфою», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача (а.с. 22-25). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №11-05/2023 від 11.05.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по договору позики №4842054 в сумі 22 120 гривень, з яких: 7000 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 15 120 гривень - заборгованість за процентами за користування позикою (а.с.26). Отже Товариство з обмеженою відповідальністю «Маніфою» відступило позивачу право вимоги від [PERSON] належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Маніфою» на підставі кредитного договору №4842054 від 17 листопада 2022 року, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. 04 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-6166861 (а.с.32-38). 25 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №25072023, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача (а.с. 39-41). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №25072023 від 25.07.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору №00-6166861 в сумі 5096 гривень, з яких: 1400 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 3696 гривень - заборгованість за звичайними відсотками (а.с.42). Отже Товариство з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» відступило позивачу право вимоги від [PERSON] належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» на підставі кредитного договору №00-6166861 від 04 грудня 2022 року, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. 26 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №30123-12/2022 (а.с.47 -53). 29 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29062023, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвеструм» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвеструм», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача (а.с. 54-57). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №29062023 від 29.06.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору №30123-12/2022 в сумі 10 920 гривень, з яких: 2800 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 8120 гривень - заборгованість за відсотками (а.с.58). Отже Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвеструм» відступило позивачу право вимоги від [PERSON] належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвеструм» на підставі кредитного договору №30123-12/2022 від 26 грудня 2023 року, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідачем [PERSON] умови договорів належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування. Згідно наявних в матеріалах справи розрахунків заборгованості відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість: за кредитним договором №4842054 від 17.11.2022 у розмірі 22 120 гривень; за договором кредитної лінії №00-6166861 від 04.12.2022 у розмірі 5096 гривень; за договором про надання фінансового кредиту №30123-12/2022 від 26.12.2022 у розмірі 10 920 гривень. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за вказаними кредитними договорами у загальному розмірі 38 136 гривень. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684 гривні.

Outcome: approved