Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. З позовної заяви вбачається, що між сторонами було укладено шлюб. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей сини [PERSON] та [PERSON] , які на даний час є малолітніми. Протягом останніх 5 років діти проживають разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, при цьому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки є фізично здоровою, будь-яких стягнень по виконавчим документах з неї не проводиться. З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітніх синів у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, (доходу) відповідача, але не менше 50 % від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст.\~178-180,\~191,\~193, ч. 5 ст.\~279 ЦПК України. Позичав відповідно до змісту позову просив розгляд справи здійснювати без його участі. Відповідач, будучи повідомленою про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №\~1940203355021, протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не надіслала. З огляду на вказане, відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, тому відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч.2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області 04.06.2014 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 50. Цей факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04.06.2014. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 07.07.2014 Моринською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 06.01.2017 Корсунь-Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області). З довідки, виданої головою вуличного комітету Степаненко І. та депутатом Корсунь-Шевченківської міської ради Гриб С.П. 16.09.2023, вбачається, що позивач разом з синами [PERSON] та [PERSON] на протязі останніх 5 років проживають у будинку батька позивача [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до змісту характеристики, виданої Корсунь-Шевченківською гімназією № 2 Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області, син сторін [PERSON] з 2018 року навчається та нині є учнем 4 класу вказаного навчального закладу. Тато учня [PERSON] бере активну участь у житті класу та організації навчання сина. Мама дитини [PERSON] успішністю сина не цікавилася, в батьківській групі не зареєстрована, з класним керівником на зв`язок не виходила, на батьківські збори не з`являлася. Приходила до школи 1 раз на свято першого дзвінка у 2023 році (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8\~ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~(далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.\~12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст.\~182\~СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З огляду на викладене заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачем позов поданий до суду 09.10.2023 (відповідно до штампу на конверті). З огляду на вказане, саме з цієї дати суд присуджує аліменти на утримання дітей. Суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць відповідно до п. 1 ч. 1 ЦПК України. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 1073,60 грн в дохід держави, так як позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved