Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

02.11.2022 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про відшкодування шкоди та матеральних збитків, завданих протиправними діями відповідача. В обгрунтування позовних вимог, позивач ПП «Медичний центр «Звіробій» зазначив, що 26.09.2014 року Протоколом загальних зборів учасників ПП «Медичний центр «Звіробій» відповідача було призначено на посаду директора ПП «Медичний центр «Звіробій» та, як директора, призначено відповідальним за виготовлення, облік, зберігання, використання та знищення печаток і штампів у ПП «Медичний центр «Звіробій». 29.04.2021 року відповідача було звільнено із займаної ним посади, і замість нього на посаду директора прийнято [PERSON] . Проте, відповідач, займаючи посаду директора в ПП «Медичний центр «Звіробій», скористався своїм афілейованим становищем і незаконно заволодів кутовим штампом та печаткою підприємства, які в подальшому використовував у своїх власних інтересах. В ході виконання відповідачем управлінських функцій, останній своїми протиправними діями, щодо незаконного використання медичних бланків з кутовими штампами та печаткою позивача, завдав позивачу матеріальної шкоди, яку було виявлено в ході проведеної інвентаризації цінностей фінансово-господарської діяльності ПП «Медичного центру «Звіробій» від 08 червня 2022 року на загальну суму 50 500,00 грн., що стало підставою для звернення до поліції про вчинення кримінального правопорушення. Відповідач, користуючись кутовим штампом та печаткою позивача, підробляв медичні довідки про проходження медичного огляду в ПП «Медичний центр «Звіробій» і продавав їх третім особам для використання, чим вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 357 та ч. З ст. 358 КК України. 15 березня 2022 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області відповідача визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. З ст. 358 КК України та призначено відповідне покарання. Через вказані протиправні дії відповідача, позивачу довелось звертатись за правовою допомогою до адвоката, який супроводжував позивача у кримінальному провадженні щодо [PERSON] .. Вартість послуг надання правової допомоги у вказаному кримінальному провадженні для позивача склала 40 000,00 грн. Також, в період допоки тривало досудове розслідування у вкзаному кримінальному провадженні, директор ПП «Медичний центр «Звіробій» Волошко В.М., який проживає у м. Обухів Київської області та немає свого житла у м. Хмельницькому, вимушений був приїздити до м. Хмельницького, з`являтись до слідчого надавати відповідні пояснення, довідки та ін., а тому вимушений був нести додаткові витрати, які компенсувались за рахунок позивача. Загальна сума понесених витрат в період з 01.06.2021 року по 24.02.2022 року складає 27 000,00 грн. Окрім того, діями відповідача\~позивачу завдано\~моральної шкоди. Так, відповідач, своїми неправомірними діями принизив ділову репутацію позивача та дискредитував спосіб ведення позивачем підприємницької діяльності. Відповідач завдав шкоди діловій репутації та іміджу позивача, підірвав довіру до надаваних позивачем медичних послуг, сприяв сприйняттю позивача потенційними споживачами як легковажного, недобросовісного, неякісного і нефахового надавала медичних послуг. За вказаних обставин позивач оцінює завдану діями відповідача моральну шкоду у сумі 50 000,00 тис. грн. Враховуючи наведені обставини справи, позивач змушений звертатися до суду з вимогою про відшкодування відповідачем на його користь матеріальної шкоди/збитків у загальному розмірі 117500 грн. та 50000 грн. моральної шкоди. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10листопада 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 25.11.2022 року від відповідача по справі до суду надійшов відзив, у якому останній заперечив проти задоволення позову в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції, відповідач вказує на те, що позивач зазначає в позовній заяві неправдиві відомості, та як будь-якої інвентаризації фінансово-господарської діяльності ПП «Медичного центру «Звіробій» 08 червня 2022 року не проводилось і в поліцію з приводу проведення інвентаризації 08 червня 2022 року звернення не було. До матеріалів позовної заяви долучено копію протоколу проведення інвентаризації цінностей фінансово-господарської діяльності ПП «Медичного центру «Звіробій» від 08.06.2021\~року щодо виявлення нестачі матеріальних цінностей на загальну суму 50 500 гривень. Однак, до нестачі матеріальних цінностей на вказану суму відповідач не має жодного відношення, що було доведено в ході досудового слідства. Нестача вказаних матеріальних цінностей на загальну суму 50 500 гривень відповідачу не ставилась у вину під час досудового слідства, підозра з даного приводу йому не оголошувалась, та вироку суду з дано приводу не існує. Існує лише вирок суду щодо визнання відповідача винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст.357 та ч. З ст.358 КК України, проте у даному вироку суду не зазначається, що відповідача визнано винним у нестачі матеріальних цінностей на суму 50 500 гривень. Інші позовні вимоги позивача, як то відшкодування збитків у розмірі 27000 грн. у зв`язку із розглядом кримінального провадження щодо відповідача, витрат понесених позивачем на отримання правової допомоги та відшкодування моральної шкоди є, на думку відповідача, необґрунтованими та недоведеними, а тому не підлягають до задоволення. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у загальному позовному провадженні із проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2023 року підготовче засідання по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили повністю з підстав, зазначених у відзиві. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що у період з 26.09.2014 року по 29.04.2021 року відповідач [PERSON] займав посаду директора в ПП «Медичний центр «Звіробій», що підтверджується протоколом загальних зборів учасників ПП «Медичний центр «Звіробій»№ 2 від 26.09.2014 року, якими [PERSON] одноголосно обрано директором ПП «Медичний центр «Звіробій» та наказом директора ПП «Медичний центр «Звіробій» Волошко В.М. № 24 від 29.04.2021 року про звільнення [PERSON] з посади директора ПП «Медичний центр «Звіробій» за його власним бажанням. Також, рішенням протоколу загальних зборів учасників ПП «Медичний центр «Звіробій» № 23/03 від 23.03.2017 року [PERSON] одноголосно призначено відповідальним за виготовлення, облік, зберігання, використання та знищення печаток і штампів у ПП «Медичний центр «Звіробій», а також відповідальним за облік, зберігання та використання бланків та медичних документів у ПП «Медичний центр «Звіробій». Після звільнення відповідача з посади директора ПП «Медичний центр «Звіробій» на підставі наказу № 37/1 від 08.06.2021 року про проведення інвентаризації у ПП «Медичний центр «Звіробій» було проведено інвентаризацію цінностей фінансово-господарської діяльності за 08.06.2021 року у ході якої виявлено недостачу матеріальних цінностей на суму 50500 грн. та недостачу печаток та штамів. Вказане підтверджується протоколом проведення інвентаризації цінностей фінансово-господарської діяльності ПП «Медичний центр «Звіробій» від 08.06.2021 року, актом контрольної інвентаризації штамів та печаток на 08.06.2021 рік, актом контрольної інвентаризації цінностей на 08.06.2021 рік. 15 березня 2022 року Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області по справі № 686/4820/22 розглянуто кримінальне провадження № 12021243000001010 від 15.06.2021 року та затверджено Угоду від 18.02.2022 року між прокурором Окружної прокуратури м. Хмельницького Терлецьким О.Ц. і обвинуваченим [PERSON] про визнання останнім винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 358 КК України. [PERSON] визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 358 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 357 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн; за ч. 3 ст. 358 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим [PERSON] остаточно призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, як вбачається із Вироку суду від 15.03.2022 року в даному випадку встановлено факт вчинення відповідачем злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 358 КК України. Водночас, Вироком суду не встановлено, а позивачем під час судового розгляду належними, допустимими та достатніми доказами не доведено, що саме внаслідок протиправних дій відповідача позивачу завдано матеріальних збитків на суму 50500 грн. Зобов`язання про відшкодування шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Проте, зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 Постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії. Під майновою шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Суд звертає увагу на те, що, як було встановлено судом раніше, проведення інвентаризації цінностей фінансово-господарської діяльності у ПП «Медичний центр «Звіробій» мало місце 08.06.2021 року, тоді як відповідача було звільнено із занятої ним посади директора ПП «Медичний центр «Звіробій» ще 29.04.2021 року і з матеріалів справи судом не вбачається причинно-наслідкового зв`язку між здійсненням відповідачем своїх обов`язків на посаді директора та виявлення недостачі матеріальних цінностей на суму 50500 грн. у результаті проведеної ревізії. Окрім того, суд приймає до уваги той факт, що вказана нестача матеріальних цінностей на загальну суму 50500 грн. не ставилась у вину відповідачу під час досудового слідства, а підозра з даного приводу йому не оголошувалась, хоча, як вбачається із позовної заяви, поданої позивачем, саме виявлення факту нестачі цінностей фінансово-господарської діяльності ПП «Медичний центр «Звіробій» стало підставою для звернення до поліції про вчинення кримінального правопорушення. Тому, суд приходить до висновку, що вказана вимога позивача про відшкодування йому 50500 грн. матеріальних збитків не підлягає до задоволення. Щодо вимоги позивача про відшкодування йому відшкодування матеріальних збитків у розмірі 27000 грн., завданих у зв`язку із розглядом кримінального провадження щодо відповідача та витрат понесених позивачем на отримання правової допомоги у розмірі 40000 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Згідно ч. 7 цієї статті особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Проте, як вбачається із змісту цієї статті право звернутися з позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням має лише потерпілий відкримінального правопорушення або особа, яка має право діяти від його імені. Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Звідси, визнання особи потерпілим у справі або відмова в цьому мають бути процесуально оформлені постановою органу досудового розслідування, слідчого, прокурора, судді або ухвалою суду. В матеріалах справи, що розглядаєтся, відсутні будь-які підтвердження того, що позивача було визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 12021243000001010 щодо [PERSON] , а тому у суду відсутні достатні підстави для задоволення вимоги позивача про відшкодування йому матеріальних збитків у розмірі 27000 грн., завданих у зв`язку із розглядом кримінального провадження щодо відповідача та витрат понесених позивачем на отримання правової допомоги у розмірі 40000 грн. у вказаному кримінальному провадженні. Окрім того, позивачем при поданні позову до суду заявлено вимогу про відшкодування йому моральної шкоди у сумі 50000 грн. Відповідно до ч. 1,3 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті; в інших випадках, встановлених законом. Заявляючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, позивач зазначає, що своїми неправомірними діями, які принизили ділову репутацію позивача та дискредитували спосіб ведення позивачем підприємницької діяльності, відповідач завдав шкоди, діловій репутації та іміджу позивача, підірвав довіру до надаваних позивачем медичних послуг, сприяв сприйняттю позивача потенційними споживачами як легковажного, недобросовісного, неякісного і нефахового надавала медичних послуг. У відповідності до роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягає з`ясуванню, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В даному випадку вимога позивача про відшкодування йому моральної шкоди у розмірі 50000 грн. не є достатньо обґрунтованою та підтвердженою. Окрім того, із долучених до матеріалів справи доказів судом не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та виникненням такої шкоди, як обов`язкового елементу, необхідного для доведення перед судом спричинення моральної шкоди відповідачем. За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1 і 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не доведено у судовому засіданні та не представлено доказів щодо заподіяння йому відповідачем моральної шкоди на суму 50000 грн., а тому в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими, на думку суду, та не підлягають до задоволення. Також, позивачем не доведено завдання йому відповідачем матеріальної шкоди у загальному розмірі 117500 грн., що складається із 50500 грн. недостачі матеріальних цінностей, 27000 грн. матеріальних збитків, завданих у зв`язку із розглядом кримінального провадження щодо відповідача та витрат понесених позивачем на отримання правової допомоги у розмірі 40000 грн. у вказаному кримінальному провадженні; протиправність дій відповідача у цій частині та причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та завданою шкодою. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed