Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

Представник АТ «Облтеплокомуненерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 5499,10 грн, 3% річних за опалення в розмірі 224,06 грн, втрати від інфляційних процесів за опалення у розмірі 428,73 грн, а також 1921,00 грн судового збору. Позов мотивований тим, що [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] та зобов`язаний здійснювати оплату за надані послуги, проте свої зобов`язання [PERSON] не виконував, у результаті чого за період з 01.11.2015 по 30.09.2019 виникла заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання у сумі 5499,10 грн. Внаслідок несплати за надані послуги нині боржник зобов`язаний сплатити 3% річних за опалення в розмірі 224,06 грн та втрати від інфляційних процесів в розмірі 428,73 грн. 17.02.2020 до суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] , у якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, мотивуючи це тим, що з 09.02.2007 він не користується послугами позивача з централізованого опалення та гарячого водопостачання, бо квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , відключена від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і обладнана системою індивідуального опалення. Отже, з 09.02.2007 у відповідача відсутні будь-які відносини з АТ «Облтеплокомуненерго». [PERSON] зазначає, що позивачем не надано жодних доказів укладення договору та надання позивачем послуг централізованого опалення. Крім того, відповідач вказує, що розрахунок заборгованості, наданий представником позивача не містить вихідних даних та формул, за яким проводився розрахунок. Крім того, будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , обладнаний побудинковим тепловим лічильником, що був введений в експлуатацію 25.11.2015, та має термін використання до жовтня 2021 року. У під`їзді будинку, в якому розташована квартира [PERSON] , прилади опалення місць загального користування відключено від системи централізованого опалення з 15.07.2016, тому послуги з опалення місць загального користування мешканцям не надаються. 24.02.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача підтримує позовні вимоги, мотивуючи це тим, що відповідач надав суду копію акту про введення в експлуатацію будинкового теплового лічильника від 25.11.2015, чим підтвердив факт надання послуг з теплопостачання. Згідно з законодавством, споживач - власник приміщення зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якими фактично користувався. При цьому відсутність письмово оформленого договору не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Щодо заперечень відповідача стосовно розрахунку заборгованості, то представник позивача зазначив, що розрахунок здійснювався за формулами 2.3-2.6 п.2.1.4 Методики. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, мотивуючи обставинами, викладеними у позові. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, мотивуючи це обставинами, викладеними у відзиві. Вислухавши думки сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні позову з наступних підстав. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.10.2019 АТ «Облтеплокомуненерго» було скасовано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Облтеплокомуненерго» заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2016 по 30.04.2019 (а.п.8). Відповідно до розрахунку боргу, наданого АТ «Облтеплокомуненерго», заборгованість [PERSON] за послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2015 по 30.09.2019, становить 5499,10 грн (а.п.5). АТ «Облтеплокомуненерго» було надано також розрахунки 3 % річних за опалення та інфляційних втрат, з яких вбачається, що [PERSON] має сплатити позивачу 224,06 грн - це 3% річних та 428,73 грн - інфляційні втрати (а.п.6, 7). Згідно з копією акта від 09.02.2007 квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , було відключено від загальнобудинкової системи опалення (а.п.29). З копії акта прийняття в експлуатацію вбачається, що будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , обладнаний побудинковим тепловим лічильником, що був введений в експлуатацію 25.11.2015 (а.п.31). Згідно з копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №24-1-ЗК/8445 тепловий лічильник, що встановлений у будинку за адресою: [ADDRESS] , має термін використання до жовтня 2021 року (а.п.32). Відповідно до копії акта від 15.07.2016 у під`їздах №4 та №7 будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , відключено прилади опалення (а.п.30). Згідно з копіями актів обстеження від 29.10.2010, 27.03.2018, 12.03.2021, 19.04.2021, прилади опалення під`їздів №3, №5, №6, №8 у будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , відсутні (а.п.170, 171, 172, 173). З копії листа Головного управління держпродспоживслужби в Чернігівській області №КО-89 від 12.05.2021 вбачається, що з 2017 року будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , обладнано вузлом комерційного обліку теплової енергії, у зв`язку з чим споживачам почали здійснювати нарахування за послуги з опалення місць загального користування. У під`їздах №4, 6, 7, 8 вказаного будинку відсутні прилади централізованого опалення, що свідчить про те, що послуга з опалення МЗК вказаних під`їздів не надається. З 25.01.2019 нарахування за опалення МЗК споживачам, які мають індивідуальне опалення АТ «ОТКЕ», визначало та розподіляло у відповідності до «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг». Вказана Методика має використовуватися після укладення відповідних договорів. Такі договори з мешканцями будинку укладено не було. За результатами перевірки АТ «ОТКЕ» винесено припис від 21.04.2021 №15 з вимогою здійснити споживачам, які мають індивідуальне опалення, перерахунок плати за надання послуг з постачання теплової енергії за опалення МЗК в під`їздах №4, 7, 8 за опалювальні періоди 2017/2018, 2019/2020 та 2020/2021, під`їзду №6 за опалювальні періоди з 27.03.2018, 2019/2020 та 2020/2021. (а.п.174). Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2022 припис від 21.04.2021 №15 визнано правомірним та зазначено, що при розрахунку боргу споживачам за адресою: [ADDRESS] , було помилково застосовано Методику для розподілу обсягу спожитих комунальних послуг без укладення нових договорів (а.п.229-233). З розрахунку, наданого АТ «ОТКЕ», вбачається, що він зроблений у відповідності до Методики (а.п.158-165). На підтвердження підключення теплової енергії на опалення у будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , позивачем було надано копію відомості про підключення, копію акта від 19.10.2018 та копію акта від 25.10.2019 (а.п.54-55, 56,57). Згідно з довідкою №13 від 13.02.2020 квартира [ADDRESS] , знаходиться у 4 під`їзді даного будинку (а.п.33). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 23.10.2000 квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.п.34). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.п.35). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.п.36). Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, відповідно до ч.1-3, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. У частині першій ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води (далі - послуги) регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV (далі - Закон) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630. Відповідно до п.8 Правил та Закону послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, такий договір є договором приєднання. Засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг визначає Закон України від 22.06.2017 № 2119-VIII "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" (далі - Закон № 2119-VIII). Згідно зі ст.10 Закону № 2119-VIII у будівлях, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до ч.2-4 ст.10 цього Закону. Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово - комунального господарства. Пункт 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2119-VIII передбачає, що до затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг співвласники багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть визначити свій порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг відповідно до положень статті 10 цього Закону, а також прийняти рішення про незастосування положень ч.5 ст.10 цього Закону при розрахунках за житлово-комунальні послуги у відповідному будинку, будівлі. Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315, зареєстрованим в Мін`юсті 28.12.2018 за № 1502/32954 (далі - Методика № 315), встановлює порядок розподілу обсягів спожитих комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання. Відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII (далі - Закон № 2189), на виконання яких розроблена та затверджена Методика № 315, комунальними послугами є, зокрема послуги: - з постачання теплової енергії, - з постачання гарячої води, - з централізованого водопостачання, - з централізованого водовідведення Відносини, що виникатимуть у процесі надання саме цих комунальних послуг споживачам регулюватимуться Законом № 2189-VIII, який вводиться в дію з 01.05.2019. На сьогодні діють норми Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого мешканці багатоквартирних будинків - споживачі отримують комунальні послуги: - з централізованого опалення, - з централізованого постачання гарячої води, - з централізованого постачання холодної води, - з централізованого водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Ці послуги є відмінними від тих, що надаватимуться виконавцями комунальних послуг згідно із Законом № 2189: 1) змінюватимуться умови надання послуг споживачам (співвласники багатоквартирного будинку визначатимуть моделі організації договірних відносин у своєму будинку та укладатимуть відповідні договори із виконавцем); 2) для виконавців послуг мають бути переглянуті тарифи на комунальні послуги, які встановлювалися до моменту введення в дію Закону № 2189; 3) плата виконавцю відповідної комунальної послуги залежатиме від обраної співвласниками моделі договірних відносин; 4) на виконання Закону № 2189, враховуючи його вимоги та особливості надання послуг споживачам, Кабінетом Міністрів України буде затверджено правила надання (постачання) комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) та типові договори про надання (постачання) цих послуг. При цьому за вимогами пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2189 договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону (до 01.05.2019), зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом (тобто, Законом №2189). Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону (до 01.05.2020). Таким чином, до 01.05.2019 та після 01.05.2019 (за виключенням випадку коли співвласники багатоквартирного будинку приймуть рішення про модель договірних відносин у своєму багатоквартирному будинку та укладуть відповідний договір із виконавцем за вимогами нового Закону № 2189, а також коли виконавці комунальних послуг після 01.05.2020 укладуть індивідуальні договори згідно із ч.7 ст. 14 Закону № 2189) залишаються чинними та продовжують діяти «старі» договори про надання комунальних послуг. Такі договори враховують положення Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги є істотною умовою договору про надання комунальних послуг (ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875). Чинні договори зі споживачами, вищезгадані Правила та Типовий договір, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, не передбачають можливості застосування виконавцями послуг Методики № 315. Наразі акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» як підприємство тепло-, водопостачання та водовідведення надає комунальні послуги споживачам за адресою: [ADDRESS] та повинно нараховувати плату за них відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Таким чином, нарахування на опалення споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , який має індивідуальне опалення, акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» визначало та розподіляло у відповідності до «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», проте «Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» має використовуватися після укладення відповідного договору, який, як було встановлено судом, між акціонерним товариством «Облтеплокомуненерго» та [PERSON] укладено не було, тому оскільки позивач належних і допустимих доказів на підтвердження дійсної заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за опалення МЗК не надав, то суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, так як вони ґрунтуються лише на припущеннях, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та ст.526, 626, 629 ЦК України,

Outcome: dismissed