Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

У червні 2023 року заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Старокотянтинівської міської ради Хмельницької області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , ТОВ «АГРО СТАР 2006», в якому просив витребувати у них у комунальну власність Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області земельну ділянку площею 1,9288 га, кадастровий номер 6824289100:05:025:0365, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області (колишня територія Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області), а також стягнути з відповідачів на користь Хмельницької обласної прокуратури судовий збір у розмірі 5368 грн., сплачений за пред`явлення позову. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішення 35 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району № 24 від 17 лютого 2020 року, яким [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності та рішення цієї ж ради 37 сесії 7 скликання №20 від 11 червня 2020 року, якою затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано [PERSON] безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства згідно Додатку №1 до вказаного рішення, земельну ділянку для площею 1,9288 га із кадастровим номером 6824289100:05:025:0365 є неприйнятими (нікчемними) згідно закону, оскільки орган місцевого самоврядування, як власник землі, волю на відчуження цієї ділянки не виявив (кількість депутатів, що проголосували за прийняття рішень не становили більшість від загального складу цієї ради). Тому земельна ділянка вибула з володіння власника поза його волею - без прийняття ним відповідного рішення, а відтак, підлягає витребуванню у комунальну власність з чужого незаконного володіння. У відзиві на позовну заяву генеральний директор ТОВ «АГРО СТАР 2006» просив у задоволенні позову в частині витребування у товариства земельної ділянки та стягнення судових витрат відмовити. Уважав, що товариство має право користуються спірною земельною ділянкою на підставі належним чином укладеного договору оренди №15 від 16 липня 2020 року строком до 31 грудня 2010 року, а перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено законом. Відтак, вимоги позову про витребування земельної ділянки в нього, як орендаря, є безпідставними. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому\~засіданні 04\~жовтня 2023\~року прокурор\~Баклан Г.В.\~позовні вимоги\~підтримав та\~просив їх\~задовольнити.\~Звертав увагу\~суду,\~що висновком\~експерта №СЕ-19/123-21/7955-ПЧ\~від 25\~листопада 2021\~року за\~результатами проведення\~почеркознавчої експертизи\~у кримінальному\~провадженні №\~42021242210000015\~підписи від\~імені депутатів\~Губчанської сільської\~ради [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~у стовбці\~«підпис» у\~поіменних голосуваннях\~депутатів сільської\~ради щодо\~рішень 33\~сесії від\~17\~лютого 2020\~року,\~виконані не\~ними,\~а підписи від імені [PERSON] у стовбці «підпис» у поіменних голосуваннях депутатів сільської ради щодо рішень 35 сесії від 17 лютого 2020 року та 37 сесії від 11 червня 2020 року виконані не [PERSON] , а іншою особою. Представник відповідача ТОВ «АГРО СТАР 2006» Фурман Ю.Р. в судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог про витребування у товариства земельної ділянки відмовити, оскільки рішення органу місцевого самоврядування, на підставі яких за [PERSON] зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку, у встановленому законом порядку не визнавались недійсними та не скасовувались. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи, як і відзив на позов, не подавав. Дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що рішенням 35 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району № 24 від 17 лютого 2020 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що розташована на території Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району (а.с.34) Рішенням 37 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району № 20 від 11 червня 2020 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої за межами населених пунктів Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району та передано безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства згідно Додатку №1 до вказаного рішення, в тому числі - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,9288 га із кадастровим номером 6824289100:05:025:0365 [PERSON] (а.с.43) 17 червня 2020 року на підставі рішення сесії Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району № 20 від 11 червня 2020 року, державним реєстратором Старокостянтинівської райдержадміністрації Стецюк Л.О. зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку та в подальшому на підставі договору оренди № 15 ГУ від 16 липня 2020 року, останній передав її в оренду ТОВ «АГРО СТАР 2006» до 31 грудня 2030 року ( а.с.31-32). Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Конституцією України (статті 13, 14) визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до пунктів «а», «б» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ч. 1 ст, 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради. Рішення сільської, селищної, міської ради у п`ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Рада зобов`язана у двотижневий строк повторно розглянути рішення. Якщо рада відхилила зауваження сільського, селищного, міського голови і підтвердила попереднє рішення двома третинами депутатів від загального складу ради, воно набирає чинності. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. Судом встановлено, що загальний склад Губчанської сільської ради на момент прийняття рішення щодо передачі [PERSON] спірної земельної ділянки становив 12 депутатів, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а тому більшість від загального складу цієї сільської ради складає 7 депутатів. Згідно протоколу та поіменного голосування депутатів Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району 35 сесії 07 скликання за прийняття рішення № 24 від 17 лютого 2020 року про надання відповідачу [PERSON] дозволу на розроблення документації із землеустрою проголосувало 7 депутатів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно протоколу поіменного голосування депутатів Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району за прийняття рішення від 11 червня 2020 року про затвердження проектів відведення та передачу у власність громадянам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства згідно Додатку №1 до вказаного рішення, в тому числі [PERSON] , проголосувало 5 депутатів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , депутати [PERSON] і [PERSON] утрималися від голосування за вказане рішення. Зазначені обставини щодо депутатів, що проголосували за прийняття цих рішень, відображені також у протоколах Губчанської сільської ради від 17 лютого та 16 червня 2020 року. Разом з тим, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/123-21/7955-ПЧ від 25 листопада 2021 року за результатами проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 42021242210000015 від 17 червня 2021 року, підписи від імені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у стовбці «підпис» у поіменних голосуваннях депутатів сільської ради щодо рішень від 17 лютого 2020 року виконані не ними, а іншими особами, а підписи від імені [PERSON] у стовбці «підпис» у поіменних голосуваннях депутатів сільської ради щодо рішення від 11 червня 2020 року виконані не [PERSON] , а іншою особою. Таким чином за прийняття рішення Губчанської сільської ради від 17 лютого 2020 року проголосували лише депутати [PERSON] та [PERSON] , а за прийняття рішення від 11 червня 2020 року проголосувало четверо депутатів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Указане свідчить про те, що зазначені рішення не є прийнятими відповідно до вимог ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є нікчемними та не можуть розцінюватись як воля власника на відчуження земельної ділянки, внаслідок чого з комунальної власності незаконно вибула земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 1,9288 га із кадастровим номером 6824289100:05:025:0365. Згідно ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За приписами статті 317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Згідно із ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Закон, за наявності визначених ст. ст. 387, 388 ЦК умов, не обмежує абсолютне право власника на витребування належного йому майна із незаконною володіння, зокрема чинністю/нечинністю договорів чи інших правочинів стороною яких не є власник. Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендар земельної ділянки безумовно є її володільцем, а відтак безпосередньо порушує права дійсного її власника. Оскільки [PERSON] отримав у приватну власність спірну земельну ділянку за відсутності відповідного рішення уповноваженого органу, указана земельна ділянка підлягає витребуванню у нього, а з огляду на те, що останній у подальшому передав її у користування ТОВ «АГРО СТАР 2006» строком на 10 років, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню і в орендаря. З дня набрання чинності пунктом 24 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України (тобто з 27 травня 2021 року) передано сільським, селищним, міським радам повноваження з розпорядження всіма землями державної власності, розташованими за межами населених пунктів у межах відповідних територіальних громад, крім земель, які залишаються у державній власності. Таким чином, розпорядником спірної земельної ділянки з кадастровим номером 6824289100:05:025:0365 є Старокостянтинівська міська рада Хмельницького району Хмельницькій області, а отже дана земельна ділянка підлягає витребуванню в комунальну власність. Доводи представника відповідача ТОВ «АГРО СТАР 2006» про те, що рішення Губчанської сільської ради, на підставі якого за [PERSON] зареєстроване право власності на спірну земельну ділянку у встановленому законом порядку не визнавались недійсними не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки таке рішення взагалі не було прийняте. Крім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц зазначено, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388\~ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 85, 86), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 38), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 34), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 74) та інших. Витребування спірної земельної ділянки лише у [PERSON] не призведе до припинення незаконного володіння цією ділянкою ТОВ «АГРО СТАР 2006» та її повернення у фактичне володіння Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району, оскільки не буде ефективним та достатнім способом захисту. Окрім того,\~відповідно до\~п.\~4\~ч.\~1\~ст.\~3,\~абз.\~2\~ч.\~3\~ст.\~31-1\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (дал: - Закон) проведення реєстраційних дій з метою виконання рішення суду про витребування земельної ділянки має здійснюватись у порядку передбаченому цим Законом. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. У Державному реєстрі прав наявним залишатиметься запис про зареєстроване право оренди спірної земельної ділянки, що вказує на суперечність із дійсними правами на спірну земельну ділянку, недостовірність відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно. Окрім того, відповідно до п. 9 ч. 1 ст.27 Закону державна реєстрація прав власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності т інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 9. ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстраціє речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абз. 1 п. 67 Порядку державно реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є підставою для проведення у Державному реєстрі речових прав державної реєстрації прав власності на нерухоме майно за належним власником. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати підлягають пропорційному розподілу відповідно до частини задоволених позовних вимог щодо кожного з відповідачів в порядку, передбаченому ч.1, 2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved