Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач АТ КБ «Приватбанк» 15 вересня 2023 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 26 листопада 2018 року [PERSON] , було надано кредит, у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору. Оскільки [PERSON] належним чином не виконав зобов`язання за кредитним договором, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 895107 грн. 51 коп., з яких 738833 грн. 24 коп. заборгованість за нарахованими відсотками; 156274 грн. 27 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача адвокат Кузнєцова Л.О. в судовому засіданні пояснила, що дійсно її довіритель допустив заборгованість по кредитному договору, тому не заперечує щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту. Щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками, то вважає, що підстав для задоволення позовних вимог у вказаній частині не має, так як при поданні анкети-заяви для отримання кредиту, відповідач не був ознайомлений із умовами договору щодо нарахування відсотків, не погоджував вказані умови. Тому, просила відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Любашівського районного суду Одеської області від 21 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні. 03 листопада 2023 року підготовче провадження по справі було закрите та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», в зв`язку з чим 26 листопада 2018 року підписав анкету-заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 22). Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк», між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н, за яким було надано відповідну кредитну картку, зокрема відповідач отримав картку «Visa infinite» (а.с. 20-21). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , було встановлено кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 800000 грн. Станом на 17.07.2023 року згідно наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним договором, становить 895107\~грн.\~51\~коп.,\~з яких\~738833\~грн.\~24\~коп.\~ заборгованість\~за нарахованими\~відсотками;\~156274\~грн.\~27\~коп.\~ заборгованість\~за простроченими\~відсотками (а.с.7-19). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України , інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.( ч. 1ст. 1054 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним договором, становить 895107 грн. 51 коп., з яких 738833 грн. 24 коп. заборгованість за нарахованими відсотками; 156274 грн. 27 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Разом з цим, в матеріалах цивільної справи відсутні докази, які б вказували на те, що між сторонами по справі належним чином узгоджений обов`язок відповідача зі сплати на користь АТ КБ «Приватбанк» відсотків за користування кредитними коштами. Зокрема, згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» відсутня умова про розмір процентної ставки за користування кредитними коштами. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення прострочених відсотків, в тому числі їх розміру та порядку нарахування, АТ КБ «Приватбанк» послався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку , які розміщені на офіційному веб-сайті Позивача: www/privatbank.ua/. як невід`ємна частина кредитного договору. Проте, матеріали цивільної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач, ознайомився і погодився саме з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанк, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умову щодо сплати відсотків. При підписанні анкети-заяви\~ [PERSON] погодився з тим, що ця заява разом з пам?яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і погоджується з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які йому були надані для ознайомлення в письмовому вигляді та погоджується регулярно знайомитися з їх змінами на банківському сайту АТ КБ «ПриватБанк». Тобто, наданий позивачем доказ анкета-заява підтверджує факт того, що відповідач виявив бажання стати клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та отримувати його банківські послуги. При цьому, підписана відповідачем анкета-заява не містить умов про розмір та порядок сплати відповідачем відсотків, а надані позивачем умови та правила надання банківських послуг, сторонами не підписано. Тобто, позивачем не доведено, що саме ці умови та правила надання банківських послуг надавалися відповідачу для ознайомлення, і що саме їх розумів та погоджувався з ними відповідач, підписуючи анкету-заяву. В цьому випадку не можна застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися та змінюються АТ КБ «ПриватБанк»,\~і він може встановлювати ті умови кредитування, які більш сприятливі будуть для нього. Схожі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17. Що стосується довідки про умови кредитування\~з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», на яку посилається в апеляційній скарзі банк, як на невід`ємну складову частину договору, з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування в частині сплати процентів, яка підтверджена його підписом, то колегія суддів зазначає наступне. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України). Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина перша статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця.\~Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20), відступаючи від висновку Верховного Суду про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частиною спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом, який викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження\~\~№ 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19). Матеріалами справи встановлено, що анкета-заява від 26.11.2018 року підписана відповідачем (а.с.22), також є переддоговірною формою ознайомлення відповідача з видами кредитування і прикладами розрахунку сум оплати за користування кредитними коштами\~ознайомлений». Тобто, підписана відповідачем акнета-заява лише доводить інформацію до відповідача про умови кредитування, а не виражає волю відповідача на погодження із запропонованими йому умовами цієї карти. Ознайомлення з анкетою про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг, її підписання, не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в ній не відбувається фіксації волі сторін договору та його змісту, у звязку з чим не має підстав вважати, що відповідач погодився з наданими банком для ознайомлення умовами кредиту та що сторони у такий спосіб дотрималися усіх істотних умов договору, його форми та змісту. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві від 26.11.2018 року домовленості сторін про сплату прострочених відсотків за користування кредитними коштами, надані позивачем Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому суд вважає, що з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 738833 грн. 24 коп. В задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 156274 грн. 27 коп.\~слід відмовити, оскільки позивач не надав належних доказів в підтвердження обов`язку відповідача сплатити відсотки за користування кредитом. Розподіл судових\~витрат між\~сторонами. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням позивач сплатив 13426 грн. 61 коп. судового збору (а.с.1). Вимоги позивача\~задоволені частково,\~тому судовий\~збір підлягає\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивача\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог,\~що становить\~11144 грн. 08 коп. \~ \~ \~ \~Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися

Outcome: partial