Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~ [PERSON] звернулася до суду із згаданою заявою, в якій прохає встановити факт належності їй [PERSON] (паспорт [NUMBER] , [NUMBER] ) диплому [NUMBER] , рег.№2137, виданого 20.06.1984. \~ \~ \~ \~Заявлені вимоги мотивує тим, що їй [PERSON] на підставі Рішення про відмову в перерахунку пенсії №163950024947, Пенсійний фонд відмовив від додання до загального трудового стажу років, які вона навчалась в інституті, тому що в її дипломі [NUMBER] вказано ім`я « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Коли їй видавали диплом, в паспорті теж було вказано ім`я « [PERSON] ». Паспорт їй видали в 1979 році в м. Кокчетав, республіка Казахстан, в ньому одразу зробили помилку, хоча в свідоцтві про народження [NUMBER] вказано ім`я « [PERSON] ». Вважає, що помилка написання її ім`я у одну літеру виникла у зв`язку із неправильним переведенням її імені з української на російську мову. Потім, в 1997 році, коли видавали їй паспорт на український мові, ця помилка була виправлена у всіх документах крім диплома. Внаслідок такої помилки при нарахуванні пенсії, їй не зараховують 4 роки навчання в інституті до загального трудового стажу. У зв`язку із чим виникла необхідність встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме диплома [NUMBER] . Ухвалою суду від 23.10.2023 провадження у справі відкрито. В судовому засіданні заявник [PERSON] подану заяву підтримала та наполягала на її задоволенні. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницікій області в судове засідання не з`явився, повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, особисто сприйнявши пояснення заявника у судовому засіданні та розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Відповідно до положень ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі диплому, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Судом встановлено, що заявник за даними паспортного документа є [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження серії [NUMBER] виданого 08.08.1963 ім`я заявника вказано як « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 19.09.1983, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », з наданого свідоцтва вбачається, що ім`я заявника вказано як « [PERSON] ». Проте в дипломі [NUMBER] від 20.06.1984, виданого Свердловським інститутом народного господарства, ім`я заявниці російською мовою зазначено як « [PERSON] », що підтверджується копією диплому. Вказані розбіжності в написанні ім`я заявниці стали підставою відмови у призначенні пенсії за віком в зв`язку з не зарахування періоду навчання, зазначеного в дипломі [NUMBER] . Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги заявника, з таких мотивів. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, що зазначено в документі не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, законодавством визначено процедуру встановлення факту належності документів особі, у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявницею доведено, що встановлення юридичного факту є її безпосереднім правом як громадянина України, в іншому, окрім судового, порядку реалізувати вказане право вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт належності правовстановлюючого документа, оскільки заявниця довела це належними та допустимими доказами. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що іншим шляхом встановити юридичний факт неможливо, а встановлення цього факту заявниці необхідно для оформлення пенсії, суд приходить до висновку про задоволення заяви в частині встановлення факту належності [PERSON] диплому [NUMBER] від 20.06.1984, виданого Свердловським інститутом народного господарства.

Outcome: approved