Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

у вересні 2023 року АТ «Сенс Банк»» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за кредитним договором № 491019563 в розмірі 37 869,20 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 04.02.2020 року між АТ «Альфа Банк», після зміни назви АТ «Сенс Банк» та відповідачем укладено оферту на укладення угоди про надання кредиту № 491019563. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 40 510,05 грн. Проте у порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого у неї наявна заборгованість, яка станом на 28.02.2023 року становить 37 869,20 грн, з яких 26 609,00 грн - заборгованість за тілом кредиту та 11 260,20 грн - заборгованість по відсотках. З урахуванням зазначеного позивач просить позов задовольнити. Ухвалою від 15.09.2023 року відкрито провадження в справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 44). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 04.02.2020 року між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» підписано оферту на укладення угоди про надання кредиту № 491019563, анкета-заява про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 40 510,05 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 467522 від 05.02.2020 року, зі сплатою процентів за користування кредитом 39,90% річних, строком на 48 місяців. Відповідно до оферти [PERSON] запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти з нею угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 40 510,05 грн, процентна ставка 39,90 % річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту 48 місяців. Дата повернення кредиту вказана до 05.02.2024 (п.2 Оферти). Згідно з підписаними відповідачем графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, а також п. 5 акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 491019563, порядок повернення кредиту визначено: до 28 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 1 700,79 грн щомісячно. 01.12.2022 року найменування АТ «Альфа Банк» змінено на АТ «Сенс Банк». Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено при розгляді справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не сплачувала своєчасно позивачу щомісячні суми платежів в розмірі 1 700,79 грн для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, яким підтверджена наявність станом на 28.02.2023 року заборгованості, що становить 37 869,20 грн, з яких 26 609,00 грн - заборгованість за тілом кредиту та 11 260,20 грн - заборгованість по відсотках Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконала. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного договору не виконує, щомісячне повернення кредиту та відсотки за користування кредитом не здійснює, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь АТ «Сенс Банк» підлягає достроковому стягненню заборгованість за на загальну суму 37 869,20 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн (а.с. 3). На підставі викладеного,

Outcome: approved