Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

12 жовтня 2023 року до суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину [PERSON] , [INFO] та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку . Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуває у шлюбі який зареєстрований Сновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Північно-Східного МУМЮУ (м. Суми). З відповідачем мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Наразі позивач не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує невелику державну допомогу. Аліментів на дитину вона не отримує, інших доходів не має, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання та на утримання дитини не надає, що стало підставою для звернення позивачки до суду. 27.10.2023 ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач надала заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач надав відзив в якому позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 26 квітня 2022 року Сновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с.11). Сторони є\~батьками [PERSON] ,\~ [INFO] , яка проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою Куликівської селищної ради (а.с.12-13). Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] №271 від 20.09.2023 [PERSON] вибула у відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 20 вересня 2023 по [INFO] . За твердженням позивача та не заперечується відповідачем, відповідач добровільно аліменти на утримання її та дитини не сплачує. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно з частиною другою статті 3 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Стаття 27 цієї Конвенції визначає, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із статтями 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до статей 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов`язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно із ч. 2\~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 2\~ст. 91 СК України,\~жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті\~84\~та статей\~86\~і\~88\~цього\~Кодексу. Таким чином, позивачка має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)\~стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 4) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 5) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які належить стягнути з відповідача суд враховує наступне. Суду не надано доказів про існування обставин, за яких відповідач позбавлений можливості сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивач. При визначені розміру аліментів суд враховує, що дитина проживає із матір`ю, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, відповідач є військовослужбовцем,\~має можливість утримувати дитину та матір дитини. При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 79, ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно Закону\~України «Про\~судовий збір»\~позивач звільнена\~від сплати\~судового збору,\~відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~тому враховуючи визнанням позову відповідачем та відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн.. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Outcome: approved