Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їхньої спільної неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] за минулий час. Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17.09.2016 року, який рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22.10.2019 року був розірваний. Від цього шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач забув про існування доньки, влаштував своє особисте життя вступивши у новий шлюб, а в липні 2022 року був мобілізований на військову службу до ЗСУ. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. З часу розлучення відповідач не надавав матеріальної допомоги/аліментів на утримання доньки, періодично, вона телефонувала відповідачу, надсилала повідомлення засобами електронного зв`язку - «Вайбер» та нагадувала про визначений обов`язок надавати кошти/аліменти на утримання доньки. 14 грудня 2022 року, рекомендованим поштовим відправленням, з описом вкладення, позивач надіслала відповідачу письмову пропозицію про добровільну сплату заборгованості по аліментам за минулий час в якій чітко зазначила: 1) спосіб надання коштів - поштовим переказом, 2) період за який йому необхідно сплатити аліменти з 01 жовтня 2021 року (включно) по 30 вересня 2022 року (включно), тобто за 12 (дванадцять) місяців та 3) розмір/частку яку необхідно сплати - 1/4. Згідно поштового рекомендованого повідомлення про вручення вказана пропозиція була вручена відповідачу 16.12.2022 року. Відповідач, в свою чергу надав пряму і недвозначну відмову сплатити аліменти за минулий час, вважає її пропозицію надуманою і безпідставною, зазначив, що неодноразово намагався за період з жовтня 2021 року надати їй особисто грошові кошти на утримання доньки, але позивач відмовилася отримувати кошти, про що можуть підтвердити свідки, також ним вчинялися дії щодо поштового переказу грошових коштів на утримання доньки, але позивач також їх не отримувала, у зв`язку з чим грошові кошти повертались назад. Таким чином він не відмовлявся від сплати аліментів на утримання доньки, про що вживав відповідні дії. Заява відповідача про «ризик» подвійної сплати аліментів спростовується тим, що вимога про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки до досягнення нею повноліття, подана до суду 06 жовтня 2022 року і відповідно Бобровицький районний суд своїм рішенням від 22.03.2023 року у справі №729/764/22 присудив стягувати аліменти саме з 06.10.2022 року, тобто поза межами часового проміжку заявлених вимог у даній справі. \~ \~ \~ \~ В свою чергу позивач 27 грудня 2022 року, рекомендованим поштовим відправлення, з описом вкладення, надіслала відповідачу письмову пропозицію про надання інформації та копій документів, а саме: 1) надати копії поштових та усіх інших документів які підтверджують надсилання коштів/аліментів на утримання дитини; 2) надати копії усіх наявних у відповідача документів, які підтверджують її відмову/ухилення від отримання коштів/аліментів на утримання доньки. Крім того, п. 3 вказаної пропозиції вона запропонувала відповідачу добровільно надати їй копії документів (довідок) про розмір усіх отриманих доходів, у визначений в пропозиції від 14.12.2022 року, період часу і зазначила у який спосіб він може отримати вказані відомості, згідно рекомендованого поштового повідомлення вказана пропозиція вручена відповідачу 29.12.2022 року. Вищезазначена пропозиція відповідачем була проігнорована і відповіді не надано, тому позивач має підстави стверджувати, що таких доказів не існує в об`єктивній дійсності, вони є його вигадкою. Беручи до уваги відповідь Чернігівської дирекції AT «Укрпошта» від 12.10.2022 року, наданої на запит позивача, слідує, що по ВПЗ-Бобровиця 17400 виплачених переказів на її ім`я в період з жовтня 2021 року по вересень 2022 року - не знайдено. В подальшому, оскільки відповідач на початку 2023 року був переведений з військової частин в м. Ніжині до військової частини в с. Десна, а далі до іншого, не відомого їй місця служби, 21 лютого 2023 року позивач направила рекомендованим поштовим відправленням, з описом вкладення, для вручення через Генеральних штаб ЗСУ, повторну пропозицію про добровільну сплату аліментів за минулий час, згідно рекомендованого поштового повідомлення 02.03.2023 року вказана пропозиція отримана уповноваженою особою ГШ ЗСУ. Позивач не ставить під сумнів те, що відповідальні службові особи ГШ ЗСУ належним чином виконують свої обов`язки і довели до відома відповідача її повторну пропозицію. Станом, на день подання даної заяви до суду відповідач не сплатив у добровільному порядку жодної копійки коштів/аліментів на утримання доньки. Тому, позивачка уточнюючи свої позовні вимоги просить стягнути з відповідача аліменти за минулий час, на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , за період з 01 жовтня 2021 року (включно) по 30 вересня 2022 року (включно), у сумі 39831 грн. 00 коп. Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 08.06.2023 року прийнято до провадження та призначено розгляд за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 13.09.2023 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилася, у заяві до суду просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Позивач у судове засідання не з`явився, перебуває на військовій службі в ЗСУ. Представник відповідача адвокат Столяр О.А. у судове засідання не з`явився, хоча неодноразово був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, шляхом направлення судової повістки на його електронну адресу, відзив на позовну заяву не надав. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так, у п.41 рішенні Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява №3236/03 від 03 квітня 2008 року сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п.27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява №8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява №50966/99 від 14 жовтня 2003 року). Згідно ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача та його представника з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Розгляд справи проводився відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд дослідивши письмові докази, прийшов до таких висновків. Судом встановлено,\~що батьками\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є сторони\~по справі,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22.10.2019 року шлюб між сторонами було розірвано(а.с.9). Відповідно до Довідки про склад фактично зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 13164 від 17.05.2023 року, [PERSON] проживає з матір`ю(а.с.11). Відповідно до пропозиції про добровільну сплату заборгованості по аліментам за минулий час позивачка пропонувала сплатити поштовим переказом на її ім`я заборгованість по аліментам на утримання дитини, яка виникла у зв`язку з ухиленням відповідача від надання коштів на утримання доньки, в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку починаючи з 01 жовтня 2021 року (включно) по 30 вересня 2022 року (включно), тобто за 12 місяців, відповідач пропозицію отримав, що підтверджується поштовою розпискою (а.с.12). Згідно до\~відповіді на\~пропозицію відповідач\~звертає увагу,\~що він\~як батько\~доньки [PERSON] ,\~неодноразово намагався\~за період\~з жовтня\~2021\~року надати\~позивачу особисто\~грошові кошти\~на утримання\~доньки,\~але позивач\~відмовлялась отримувати\~кошти,\~про що\~можуть підтвердити\~свідки. Крім, того у зв`язку із тим, що позивач не бажала отримувати грошові кошти на утримання їх спільної доньки [PERSON] , ним вчинялись дії щодо поштового переказу грошових коштів на утримання доньки, але позивач також їх не отримувала, у зв`язку із чим грошові кошти повертались назад. Наголошує, що він не відмовлявся від сплати аліментів на утримання доньки, про що вживав відповідні дії(а.с.13). Відповідно до пропозиції про надання копій документів позивач запропонувала відповідачу надіслати на адресу для листування копії усіх поштових та інших документів, завірених його підписом, читабельної якості, які підтверджують надсилання коштів/аліментів на утримання доньки, документів завірених його підписом, читабельної якості, які підтверджують її відмову/ухилення від отримання коштів/аліментів на утримання доньки, а також повідомити її про розмір усіх отриманих ним доходів за період з 01 жовтня 2021 року (включно) по 30 вересня 2022 року (включно), тобто за 12-ть місяців, відповідач пропозицію отримав, що підтверджується поштовою розпискою(а.с.17). Відповідно до листа Чернігівської дирекції АТ «Укрпошта» від 12.10.2022 року, зазначено, що проведеною перевіркою та згідно даних програмних продуктів, щодо виплачених електронних переказів, в період з жовтня 2021 року по вересень 2022 року по ВПЗ-Бобровиця 17400 та в період червень-липень 2022 року, коли м. Бобровиця обслуговувалась ПВПЗ-14442, виплачених переказів на ім`я [PERSON] [ADDRESS] - не знайдено(а.с.18). В зв`язку з тим, що відповідач на початку 2023 року був переведений з військової частин в м. Ніжині до військової частини в с. Десна, а в подальшому до іншого, не відомого позивачці місця служби, 21 лютого 2023 року вона направила рекомендованим поштовим відправленням, з описом вкладення, для вручення через Генеральних штаб ЗСУ, повторну пропозицію про добровільну сплату аліментів за минулий час. Згідно рекомендованого поштового повідомлення 02.03.2023 року вказана пропозиція отримана уповноваженою особою ГШ ЗСУ(а.с.19-20). Згідно з рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22.03.2023 року з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 06.10.2022 і продовжуючи до її повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(а.с.22-23). У відповідності до ч. 2\~ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; б) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Ухилення від сплати аліментів це винна протиправна поведінка, тобто свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто із вимогою про сплату коштів необхідних для утримання дитини. На що неодноразово звертав увагу Верховий Суд, зокрема в постановах від 19.12.2019 у справі №635/6268/18; від 27.01.2020 у справі №672/198/19; від 29.01.2020 у справі №756/14483/18. Постановою Верховного Суду від 18.05.2020 року (справа №215/5867/17) сформовано правову позицію, про те, що частиною другою\~статті 191 СК України\~передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести такі обставини як вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення відповідача від надання утримання дитині. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають. Надаючи оцінку письмовим доказам, дослідженим в ході судового розгляду, суд враховує, що позивачем надано достатню кількість доказів про вжиття заходів щодо одержання аліментів з батька дитини, в період з 01 жовтня 2021 року по 30 вересня 2022 року, а також доказів ухилення відповідача від надання коштів на утримання дитини. Таким чином, матеріали справи містять достатні та належні докази, що позивач вживала до подачі позову до суду належні заходи щодо одержання аліментів з відповідача, також позивачем надано докази ухилення відповідача від сплати аліментів. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий час підлягають задоволенню, оскільки було вжито заходи щодо отримання аліментів з відповідача, та дії останнього, направлені на ухилення від їх сплати, підтверджено позивачем належними, допустимими і достатніми доказами. Відповідно до вимог п.3\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~та положень\~ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,63 грн.

Outcome: approved