Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] , правонаступником якої є [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просить суд: Розірвати спадковий договір, укладений 09 листопада 2012 між [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ) та [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ), посвідчений державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори Кретовою О.В. та зареєстрований в реєстрі за №3-1441. Скасувати обтяження - заборону на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] , номер запису про обтяження 48243319, державний реєстратор приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Глушко Олена Володимирівна на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26 жовтня 2022 року індексний номер 65250320 (Відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 13229919, 09.11.2012 15:14:27, реєстратор: Восьма харківська державна нотаріальна контора, Харківський міський нотаріальний округ). В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 29 листопада 2012 року [PERSON] уклала спадковий договір з відповідачем [PERSON] , який був посвідчений державним нотаріусом восьмої Харківської державної нотаріальної контори Кретовою О.В. за реєстровим номером 3-1441. Відповідно до спадкового договору [PERSON] зобов`язалась виконувати розпорядження [PERSON] , передбачені спадковим договором, і, в разі її смерті, набуває право власності на майно [PERSON] , яке складається з квартири [ADDRESS] . В свою чергу, не зважаючи на взяті на себе зобов`язання за договором спадкування, [PERSON] не виконувала їх належно та не у визначений Договором спосіб та порядок, відносилась до своїх обов`язків халатно. Невиконання [PERSON] розпоряджень [PERSON] та їх неналежне виконання значно погіршувало стан життя [PERSON] та завдавало шкоди, адже позивач була залишена без передбаченого договором утримання та/або була вимушена виконувати взяті на себе [PERSON] обов`язки самостійно, докладати зусиль з відновлення документів, які не повернула Позивачу [PERSON] .. Отже, невиконання у належний спосіб відповідачем [PERSON] розпоряджень позивача [PERSON] протягом дії спадкового договору, а з початку збройної агресії російської федерації взагалі невиконання будь-яких взятих на себе зобов`язань та залишення позивача у небезпечному для життя та здоров`я становищі, є підставою розірвання спадкового договору за ініціативою відчужувача позивача. Аргументи учасників справи. Представником Позивача до канцелярії Київського районного суду м. Харкова надано додаткові пояснення, відповідно до яких зазначено, що окрім невиконання умов договору Відповідачем про які зазначено в позовній заяві, нею не здійснено і поховання [PERSON] після її смерті, як то визначено умовами договору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач відзиву на позов або будь-яких інших клопотань до суду не надав. Участь у справі сторін. У судове засідання представник позивача, адвокат Андросов Антон Олексійович - з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. У судове засідання відповідачка, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності не надала, правом надання відзиву на позовну заяву не скористалась. Рух справи. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 06.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 31.01.2023 року, у зв`язку зі смертю [PERSON] провадження у справі зупинене до залучення до участі у справі правонаступника. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 31.07.2023 року провадження по справі відновлено та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2023 року по справі залучено правонаступника позивача [PERSON] [PERSON] . Також, ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2023 року закрито підготовче судове засідання по справі, призначено справу до судового розгляду, витребувано докази по справі та викликано свідків. Враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] проживала та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 09.09.2022 року за №5706d910-c35f-4d82-844d-03cc7710edcb. З 01 вересня 1999 року [PERSON] є особою з інвалідністю 3 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням від 23 березня 2000 року № [NUMBER] . 29 листопада 2012 року [PERSON] уклала спадковий договір з відповідачем [PERSON] , який був посвідчений державним нотаріусом восьмої Харківської державної нотаріальної контори Кретовою О.В. за реєстровим номером 3-1441. Відповідно до спадкового договору [PERSON] зобов`язалась виконувати розпорядження [PERSON] , передбачені спадковим договором, і, в разі її смерті, набуває право власності на майно [PERSON] , яке складається з квартири [ADDRESS] . Так, підпунктом 2.1. передбачено, що [PERSON] повинна надавати допомогу по прибиранню квартири не рідше одного разу на тиждень. Підпунктом 2.2. Відповідач зобов`язалась прати та прасувати одяг та речі позивача [PERSON] не рідше одного разу на тиждень. Підпунктом 2.2. визначено, що [PERSON] зобов`язана готувати їжу для [PERSON] не рідше трьох разів на тиждень. Підпунктом 2.4. Договору, [PERSON] була зобов`язана купувати продукти харчування, необхідні медикаменти за свої кошти. Цим же підпунктом, визначено обов`язок [PERSON] нести витрати за комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] . Підпунктом 2.5. Договору, визначено, що в разі смерті [PERSON] , [PERSON] має здійснити поховання, встановити пам`ятник та здійснювати догляд за могилою [PERSON] . [INFO] позивачка [PERSON] померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть, виданим 12 січня 2023 року ВДРАЦС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції. За життя, а саме 15 грудня 2022 року, [PERSON] залишила заповіт на [PERSON] , яким заповіла їй все своє майно. 27 березня 2023 року [PERSON] видана довідка Виконавчим комітетом Старовірівської сільської ради Красноградського району Харківської області про можливість поховання останньою померлу [PERSON] на ІІІ [PERSON] . Відповідно до договору проведення поховання №004136 від 12 січня 2023 року, [PERSON] здійснила кремацію [PERSON] . Отже, судом встановлено, що в порушення п.2.5. Договору [PERSON] не виконала свого обов`язку по Договору щодо здійснення поховання [PERSON] в разі її смерті. Відповідно до наявних в матеріалах справи квитанціях про сплату комунальних послуг за 2019-2022 роки, витрати за комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] здійснювала за власні кошти [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим судовм встановлено, що [PERSON] не здійснювала цей обов`язок, встановлений пунктом 2.4 Договору. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , повідомила суду, що знає [PERSON] дуже давно, часто з нею спілкувалась, є сусідками, повідомила суду, що знає, що [PERSON] приходила до [PERSON] дуже рідко, а якщо і приходила, то приносила мало їжі, допомоги практично не надавала, особисто сама [PERSON] взагалі не бачила, часто сусіди самі допомагали [PERSON] з харчами та у побуті, похоронами [PERSON] займалась [PERSON] разом з батьками, також, свідок повідомила суду що після початку збройної агресії російської федерації проти України 24.02.2022 року, [PERSON] взагалі залишила [PERSON] саму без допомоги та виїхала за кордон, крім того забрала та не повернула паспорт [PERSON] , у зв`язку з чим остання не мала змоги отримати адресної допомоги. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , повідомила суду, що є сусідкою [PERSON] , часто спілкувались, повідомила, що [PERSON] практично не приходила до [PERSON] , допомоги практично не надавала, після лютого 2022 року взагалі зникла з документами [PERSON] , у зв`язку з чим [PERSON] залишилась в дуже скрутному становищі; після смерті [PERSON] її похоронами займалась [PERSON] разом з батьками. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що є сусідкою [PERSON] , і вона їй розповідала, що [PERSON] практично не ходить до неї, допомоги ніякої не має, або дуже мало, після початку збройної агресії взагалі залишила [PERSON] без будь-якої допомоги та утримання, а також забрала паспорт та інші документи, що позбавило [PERSON] можливості отримувати допомогу після введення в Україні воєнного стану. Похоронами [PERSON] займались [PERSON] разом з батьками. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що знає [PERSON] дуже давно, і остання часто до неї та її сім`ї зверталась по допомогу. Знає, що [PERSON] практично не ходила до [PERSON] , тобто дуже рідко, допомогу надавала невелику та дуже рідко, а з початком збройної агресії російської федерації у лютому 2022 року взагалі залишила [PERSON] без допомоги виїхавши за межі України. Оскільки [PERSON] забрала паспорт [PERSON] та не повернула його, а також інші документи на квартиру, то для можливості [PERSON] отримувати волонтерську та іншу допомогу, допомагала [PERSON] відновити паспорт та документи на квартиру. Після погіршення здоров`я [PERSON] звільнилась з роботи, щоб доглядати її. Похороном [PERSON] займалась вона разом з донькою [PERSON] та чоловіком [PERSON] .. Часто допомагали сплачувати [PERSON] комунальні послуги за квартиру. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив суду, що є сусідом [PERSON] , часто допомагав їй у побутових питаннях по квартирі, допомагав сплачувати комунальні платежі, купував їжу, передавав покази лічильників комунальних послуг та інше. Повідомив, що [PERSON] не бачив, але як повідомила [PERSON] , то допомоги з боку [PERSON] практично не було, як з моменту укладення нею договору у 2012 році, так і особливо після початку збройної агресії російської федерації 24 лютого 2022 року. Похороном [PERSON] займалась його родина. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суд, що вона є головою кооперативного будинку де проживає і [PERSON] .. Повідомила, що знала як [PERSON] укладала договір у 2012 році, але думала, що це повинен бути заповіт. Знала, що [PERSON] повинна була надавати допомогу [PERSON] , але надавали її дуже рідко, а за комунальні послуги та медичну допомогу взагалі не сплачувала. Знає про ситуації з тим, що [PERSON] забрала паспорт [PERSON] та дзвонила особисто [PERSON] , щоб вона повернула документи [PERSON] .. Після лютого 2022 року, дізнавшись, що [PERSON] взагалі не цікавиться станом [PERSON] та не надає жодної допомоги, подзвонила [PERSON] , на що почула відповідь, що вона виїхала за межі України і взагалі це не її діло. Похороном [PERSON] займались [PERSON] та її родина. Отже, судом встановлено, що в порушення п. 2.1, 2.2, 2.4. Договору, [PERSON] виконувала взяті на себе зобов`язання з прибирання квартири, прання та прасування одягу та речей [PERSON] не рідше одного разу на тиждень, готування їжі для [PERSON] не рідше трьох разів на тиждень, виконувалось Відповідачем з порушенням встановленого порядку та способу. Таким чином, як встановлено матеріалами справи та показами свідків, як у період з підписання спадкового договору і до кінця 2021 року, [PERSON] на власний розсуд не виконувала належним чином розпорядження [PERSON] та взяті на себе зобов`язання, так і з квітня 2022 року взагалі перестала виконувати будь-які розпорядження визначені договором та навіть не виходила на зв`язок, залишивши позивача без будь-якої допомоги визначеної Договором, а після смерті [PERSON] [INFO] не здійснила своїх обов`язків з поховання та встановлення пам`ятника та інших дій з догляду за місцем поховання. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно ст. 55 Основного Закону, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 621 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Глава 90 Цивільного кодексу України регулює поняття, умови укладення, коло осіб, порядок укладення, зміну та розірвання спадкового договору. Зокрема, згідно із ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Враховуючи зазначене, спадковий договір є двостороннім правочином, за концепцією якого набувач зобов`язаний вчинити певні дії за вказівкою відчужувача, взамін чого до нього переходить право власності на майно. Тому коло обов`язків набувача має визначатися вже виходячи не з одностороннього волевиявлення відчужувача, а зі спільної згоди сторін, враховуючи договірний характер правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст.\~1307\~ЦК України на майно, визначене у спадковому договорі, нотаріус, який посвідчив цей договір, накладає заборону відчуження. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача (стаття 1308 ЦК України). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга статті 614 ЦК України). Пунктом 5 Спадкового договору визначено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача в разі невиконання набувачем його розпорядження. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, слід враховувати наступне. Суть спадкового договору полягає в тому, що за таким договором відбувається розпорядження належним відчужувачеві майном ще за життя, але із набуттям набувачем права власності на майно після смерті відчужувача. Спадковий договір виступає різновидом договорів про передачу майна у власність, є двостороннім правочином, за концепцією якого набувач зобов`язаний вчинити певні дії за вказівкою відчужувача, взамін чого до нього переходить право власності на майно, тобто до спадкового договору застосовуються загальні положення про виконання зобов`язань. Отже, позивач [PERSON] , як Відчужувач за спадковим договором, виконала всі необхідні умови, визначені Договором та Законом, тобто надала свою згоду - розпорядження на передачу права власності на квартиру у разі її смерті [PERSON] . З метою недопущення переходу майна, що є предметом спадкового договору, до третіх осіб, нотаріус одночасно з посвідченням цього договору, накладає на зазначене майно заборону відчуження та вносить відомості про нього до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тобто цивільний кодекс встановлює гарантії додержання прав та законних інтересів учасників спадкового договору. В свою чергу, зважаючи на те, що спадковий договір є двостороннім правочином, то для його виконання, обов`язковим є безпосереднє виконання його умов набувачем- [PERSON] .. Як встановлено судом, спадковим договором, передбачено обов`язок [PERSON] виконувати розпорядження [PERSON] , а саме: надавати допомогу по прибиранню квартири не рідше одного разу на тиждень; прати та прасувати одяг та речі [PERSON] не рідше одного разу на тиждень; готувати їжу для [PERSON] не рідше трьох разів на тиждень; купувати продукти харчування, необхідні медикаменти (у тому числі вартість перебування у лікарні та санаторії) за кошти [PERSON] ; витрати за комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] здійснюється за кошти [PERSON] ; в разі смерті [PERSON] , [PERSON] має здійснити поховання, встановити пам`ятник та здійснювати догляд за могилою [PERSON] . Тобто, спадковим договором визначені конкретні обов`язки, без можливого їх інтерпретування у інший спосіб. Однак, як у період з підписання спадкового договору і до кінця 2021 року, [PERSON] на власний розсуд не виконувала належним чином розпорядження [PERSON] та взяті на себе зобов`язання, так і з квітня 2022 року взагалі перестала виконувати будь-які розпорядження визначені договором та навіть не виходила на зв`язок, залишивши позивача без будь-якої допомоги визначеної Договором. Щодо обов`язків зі сплати комунальних платежів, то їх [PERSON] взагалі не виконувала, а позивач [PERSON] проводила їх за власні кошти. Не здійснила [PERSON] і свого обов`язку щодо поховання [PERSON] після її смерті. Стаття 8 Основного Закону вказує на найвищу юридичну силу Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, а тому суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Вказаною Конституційною нормою проголошено принцип верховенства права. Справедливість -\~одна із\~основних засад\~права,\~є вирішальною\~у визначенні\~його як\~регулятора суспільних\~відносин.\~Окремим виявом\~справедливості є\~питання відповідності\~покарання (відповідальності)\~вчиненому правопорушенню,\~тобто перебування\~його у\~справедливому співвідношенні,\~про що\~зазначено в\~п.п.\~4.1.\~Рішення Конституційного\~Суду України\~у справі\~від 02.11.2004\~року №\~15-рп/2004.\~У вказаному\~рішенні КСУ\~також зазначив,\~що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", яка означає "У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права". Отже, враховуючи невиконання [PERSON] , належим та передбаченим спадковим договором від 09 листопада 2012 року способом розпоряджень [PERSON] , є підставою розірвання спадкового договору від 09 листопада 2012 року, як на підставі пункту 6 Договору, так і на підставі частини 1 статті 1308 ЦК України. Крім того, у зв`язку із розірванням спадкового договору, наявні підстави й для скасувати заборони на квартиру [ADDRESS] , що накладена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глушко Оленою Володимирівною на підставі вказаного спадкового договору, що є похідною вимогою та необхідно для повноцінного захисту порушених прав позивача. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст.81 та ч. 2 ст.83 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому, суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Судові витрати. За приписами ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, при зверненні до суду позивачем понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 992,40 грн. Зважаючи на задоволення позовних вимог, витрати позивача з оплати судового збору підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідача у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved