Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2023 року по цивільній справі № 204/9667/23 було задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики, а саме: визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , наступне рухоме мано: - автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, VIN - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2011, колір - зелений, тип авто - легковий, тип кузову - пасажирський, призначення транспортного засобу - загальний, об`єм двигуна - 1598 см3; - автомобіль ТОYОТА RAV4, VIN - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008, колір червоний, тип авто - легковий, тип кузову - універсал, призначення транспортного засобу загальний, об`єм двигуна 1998 см3, визначивши, що їх частки у праві власності на вказане рухоме майно є рівними і дорівнюють по частині за кожним з них; в порядку поділу майна подружжя визнано за [PERSON] право власності на автомобілі: VOLKSWAGEN CADDY, VIN - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2011, колір - зелений, тип авто - легковий, тип кузову - пасажирський, призначення транспортного засобу - загальний, об`єм двигуна - 1598 см3; ТОYОТА RAV4, VIN - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008, колір червоний, тип авто - легковий, тип кузову - універсал, призначення транспортного засобу загальний, об`єм двигуна 1998 см3 ; в порядку поділу майна подружжя стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості її частки у праві спільної сумісної власності на автомобілі у загальному розмірі 323\~400,00 грн. (триста двадцять три тисячі чотириста гривень, 00 копійок); припинено право спільної сумісної власності на зазначені автомобілі; стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 3\~234,00 грн. 05 грудня 2023 року від представника позивача [PERSON] [PERSON] до суду надійшло клопотання, в якому він просив ухвалити додаткове рішення по справі № 204/9667/23 про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн. В обгрунтування клопотання представником позивача зазначено, що у позовній заяві було зазначено, що позивач планує понести під час розгляду справи в суді витрати на правову допомогу у орієнтованому розмірі 40\~000,00 грн., докази понесення яких будуть подані протягом 5-ти днів з дня прийняття рішення по суті справи. Так, 30 травня 2023 року позивач уклала з адвокатом Бєлік А.С. договір про надання правової допомоги № 30/05-23. Відповідно до умов договору, вартість гонорару адвоката становить 40\~000,00 грн. в той же день позивач оплатила адвокату Бєлік А.С. обумовлений гонорар у розмірі 40\~000,00 грн. 04 грудня 2023 року між позивачем та адвокатом Бєлік А.С. було складено акт виконаних робіт. Таким чином, витрати позивача на правову допомогу становлять 40\~000,00 грн., які вона просить стягнути з відповідача. Позиція відповідача з приводу стягнення з нього судових витрат на правничу допомогу викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач заперечував проти стягнення з нього витрат у зазначеному представником позивача розмірі, та в обгрунтування своїх заперечень зазначив, що Щодо судових витрат зазначив, що представник позивача адвокат Бєлік А.С., є однокласником позивача, тому відповідач стверджує, що на меті у позивача та її представника є бажання отримати якомога більше коштів з відповідача, тому представник позивача адвокат Бєлік А.С. подавши позовну заяву зазначив розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у неспівмірному розмірі. Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Подана позовна заява являється документом на семи аркушах паперу, з яких один аркуш - це перелік сторін судового провадження, аркуш з вимогами, а інші аркуші - це правове обґрунтування, яке являє собою перелік статей сімейного та цивільного кодексів, остання - додатки. Лише декілька речень у тексті у яких зазначено документи сторін. Ніяких правових висновків, додаткових запитів адвокатом не здійснювалось, будь якої іншої важливої інформації, яка мала б значення при вирішенні даного спору не має. У відзиві просив відмовити позивачу у стягненні з нього судових витрат. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Розгляд питання про винесення додаткового рішення здійснюється судом без виклику учасників справи у зв`язку з відсутністю необхідності в цьому, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Оскільки розгляд питання про винесення додаткового рішення здійснюється судом без виклику учасників справи та за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Отже, з аналізу статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката має стягуватись на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Судом встановлено,\~що позивачу [PERSON] правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Бєлік Андрій Сергійович, що підтверджується ордером серії АЕ № 1202683 від 30 травня 2023 року (а.с. 92), та договором № 30/05-23 про надання правової допомоги від 30 травня 2023 року (а.с. 164 (зворотній бік)). У пункті 7 укладеного між адвокатом Бєлік А.С. та Железняк Г.І. Договору № 30/05-23про надання правової допомоги від 30 травня 2023 року закріплено, що гонорар за договором становить 40\~000,00 грн. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень,\~наведених у\~п.\~48\~Постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~«Про застосування\~судами законодавства\~про судові\~витрати у\~цивільних справах»\~від 17.10.2014\~року №10\~визначено,\~що підстави,\~межі та\~порядок відшкодування\~судових витрат\~на правову\~допомогу,\~надану в\~суді регламентовано\~ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 04 грудня 2023 року між адвокатом Бєлік А.С. та Железняк Г.І. було підписано Акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 30 травня 2023 року № 30/05-23 (а.с. 165 (зворотній бік)), в якому зазначено, що клієнт підтверджує, що адвокатом були виконані наступні роботи по справі в суді першої інстанції за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя: вивчення обставин справи та збір доказів; відпрацювання правової позиції позивача на підставі діючих правових висновків Верховного Суду, дослідження судової практики; надання неодноразових консультацій клієнту; підготовка позовної заяви та направлення її до суду; вивчення відзиву відповідача та підготовка усних заперечень; участь у судових засіданнях. На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача надана квитанції до прибуткового касового ордера без номера від 30 травня 2023 року на суму 40\~000,00 грн. (а.с. 165). Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач дійсно отримала правову допомогу від адвоката Бєліка А.С., а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. Але, з урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 40 000,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому, зазначений в Акті виконаних робіт адвокатом Бєлік А.С. обсяг наданих послуг не свідчить про те, що такі послуги справді були надані, оскільки відповіді на відзив від позивача не надходило, та в процесі розгляду справи судом не проведено жодного судового засідання, розгляд справи відбувався на підставі письмових заяв сторін за наявними у справі матеріалами. Перше судове засідання призначене на 07 серпня 2023 року не відбулось у зв`язку з неявкою учасників справи та було перенесено за клопотанням сторони відповідача (а.с. 104). Судове засідання призначене на 21.09.2023 року було відкладено за клопотанням представника позивача адвоката Бєліка А.С. (а.с. 112), та клопотання представника відповідача адвоката Мусаєвої Ю.В. (а.с. 114). Наступне судове засідання призначене на 11 жовтня 2023 року було відкладено за клопотанням представника позивача адвоката Бєліка А.С. (а.с. 116, 121), та клопотання представника відповідача адвоката Мусаєвої Ю.В. (а.с. 123). Судове засідання призначене на 01 листопада 2023 року не відбулося у зв`язок з відсутністю секретаря судового засідання, та неможливістю проводити фіксування судового засідання технічними засобами, хоча адвокат Бєлік А.С. з`явився до суду та був повідомлений про дату наступного судового засідання (а.с. 134). Судове засідання призначене на 30 листопада 2023 року не відбулось у зв`язку з надходженням на адресу суду заяв обох сторін про розгляд справи за їх відсутності. Таким чином суд враховує, що факт надання адвокатом Бєлік А.С. зазначених в акті виконаних робіт від 04 грудня 2023 року послуг щодо участі у судових засіданнях не підтверджений належними та допустимими доказами. При цьому суд зауважує, що в акті виконаних робіт від 04 грудня 2023 року сторонами не визначений загальний час, витрачений адвокатом на надання зазначених в ньому послуг, що позбавляє суд можливості врахувати реальний обсяг витраченого адвокатом часу при визначенні вартості таких послуг, їх реальності та необхідності. При цьому, згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У своєму відзиві відповідач просив взагалі відмовити у стягненні з нього витрат позивача на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що вартість правничої допомоги є завищеною та не відповідає критерію справедливості, а також не співмірна з фактично наданим обсягом юридичної допомоги. При вирішені заяви про ухвалення додаткового рішення суд також враховує той факт, що представником позивача при підготовці позову було безпідставно завищено обсяг виконаної роботи з приводу надання правничої допомоги, та включено до акту виконаних робіт ті роботи, які фактично надані ним не були. Тобто, витрачений представником позивача час на виконання робіт, які фактично не були надані позивачу, не може братися судом до уваги та враховуватися при вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу надану позивачу його представником адвокатом. Відповідно до\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. Крім того суд зазначає, що дана цивільна справа про поділ майна подружжя, враховуючи презумпцію спільності майна набутого подружжям за період шлюбу та приймаючи до уваги відзив відповідача, який фактично визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, є справою незначної складності, яка не потребує від представника позивача значного обсягу роботи та значного часу для підготовки позовної заяви. Враховуючи той факт, що відповідач не заперечував факт набуття спірного майна за період шлюбу, обсяг витрат на правову допомогу, який позивач просить стягнути, є явно неспівмірним з обсягом наданих позивачу представником послуг, що є підставою для їх зменшення виходячи з засад розумності, співмірності та реальності надання. Суд зауважує, що зазначені у акті виконаних робіт від 04 грудня 2023 року роботи щодо відпрацювання правової позиції позивача на підставі діючих правових висновків Верховного Суду, дослідження судової практики; надання неодноразових консультацій клієнту, не можна вважати фактичними і неминучими, оскільки дана справа не потребує вивчення позицій Верховного Суду та судової практики внаслідок своєї незначної складності та існування чітко визначеної законом правової підстави для її вирішення. Враховуючи складність справи (яка, на переконання суду, не є занадто складною), з урахуванням реально виконаної адвокатом роботи, беручи до уваги письмові заперечення відповідача щодо розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу та факт безпідставного завищення позивачем розміру виконаних робіт,

Outcome: partial