Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] померла її матір [PERSON] , яка заповіла все своє майно позивачці. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить частина квартири [ADDRESS] , що належала померлій на праві спільної сумісної власності. 27.10.2022 позивач звернулась до П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою від тієї ж дати нотаріусом відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON] з підстав неподання заяви про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку і не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачка зазначає, що 24.02.2022 на території України введено воєнний стан і згодом їй стало відомо, що строки на прийняття спадщини відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» зупинені, потім внесено зміни до постанови, якими встановлений строк для прийняття спадщини у 10 місяців. Отже враховуючи приписи вказаних постанов, позивачка своєчасно звернулась до нотаріальної контори 27.10.2022 і була незгодна з постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яку оскаржила в судовому порядку. Вважає, що наведені у позові обставини є поважними для поновлення пропущеного строку для подання заяви про прийняття спадщини та просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] , терміном 3 (три) місяці. Ухвалою суду від 13.09.2023 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 11.10.2023 закрито підготовче провадження справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки представника відповідача ухвалити заочне рішення, а розгляд справи провести за його відсутністю. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Зі згоди представника позивача суд розглянув справу в порядку заочного провадження на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні правовідносини: [PERSON] є спадкоємцем за заповітом матері [PERSON] , складеним останньою 25.05.2016 на користь позивачки (а.с. 13, 15, 16, 29). [INFO] [PERSON] померла, на час смерті їй належала на праві спільної сумісної власності квартира за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на житло від 02.02.1999 (а.с. 30-32). З копії спадкової справи № 281/2022, заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що інших спадкоємців, які звернулись з заявами про прийняття спадщини, крім позивача, немає (а.с. 56-91). Постановою державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Зімніцької В.П. від 27.10.2023 відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON] з підстав неподання заяви про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку і не проживанням зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 33, 34). Не погодившись з вказаною постановою нотаріуса, позивачем оскаржено її до суду та рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25.07.2023 у задоволенні позову відмовлено, рішення набрало законної сили (а.с. 25-27). Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємці мають протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу. В силу ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в абз. 6 п. 24 Постанови зазначив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2020 у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18. Введення воєнного стану на території України, ведення бойових дій на території м. Харкова, легітимні очікування, пов`язані з зупиненням строків на прийняття спадщини відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» є поважними причинами пропущення строку для прийняття спадщини. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд повинен досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі № 580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (статті 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набрало законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи фактичні обставини справи та надані докази у їх сукупності, враховуючи наявність об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для вчинення позивачем дій з прийняття спадщини (повномасштабна агресія з 24.02.2022, постійні обстріли м. Харкова, легітимні очікування), суд вважає, що позивачем доведено існування поважних причини пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі наданих доказів судом встановлено, що позивач з поважних причин пропустив строк звернення з заявою про прийняття спадщини, тому суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved