Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

У липні 2023 р. позивач ТОВ «Перший український експертний центр» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому, просив стягнути з відповідача заборгованість за житлово комунальні послуги в розмірі 31 921,18 грн., яка складається з основної заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 30 410,06 грн., суми інфляційних витрат у розмірі 1 143,94 грн. та 3% річних у розмірі 367,18 грн. Позов мотивований тим, що [PERSON] згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . У будинку, зокрема і квартирі, за вищевказаною адресою, позивачем безперебійно надаються житлово-комунальні послуги. Однак, відповідач належним чином не здійснює оплату таких послуг, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 30 410,06 грн. На даний час заборгованість не оплачена та завдає збитків позивачу, у зв`язку із чим відповідачу нараховуються інфляційні нарахування у сумі 1 143,94 грн. та 3% річних у розмірі 367.18 грн. Провадження у справі відкрито ухвалою від 03.08.2023 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До початку судового засідання представник позивача подав заяву, в якій просив розгляд справи провести у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що ТОВ «Перший український експертний центр» надає послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 03 лютого 2020 року. [PERSON] згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] та він є споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 6-1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово - комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово - комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово -комунальної послуги (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги»). Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначено обов`язок споживача оплачувати надані житлово - комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п. 4 Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 03 березня 2020 року, кожен співвласник зобов`язаний оплачувати управителі надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. У разі несвоєчасного внесення платежів сплачувати пеню у розмірі, встановленому законом/договором. Оскільки ТОВ «Перший український експертний центр» надавались власнику квартири [ADDRESS] [PERSON] житлово-комунальні послуги, який отримував вказані послуги і користувався ними, а відтак у відповідача виник обов`язок оплати цих послуг. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість не сплачена та завдає збитків товариству, у зв`язку з чим здійснюється нарахування інфляційних втрат в розмірі 1 316,16 грн. та 3% річних у розмірі 542,51 грн. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити грошові на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються в тому числі на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат та 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року № 6-49цс12. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму інфляційних втрат в розмірі 1 143,94 грн. та 3% річних у розмірі 367,18 грн. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved