Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

У вересні 2023 від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № 210707-39936-3 від 07.07.2021 станом на 05.09.2023 у розмірі 20 880 грн., судовий збір у розмірі 2 684 грн та 9 000 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позову вказано, що 07.07.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та [PERSON] укладено електронний договір № 210707-39936-3, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 000 грн. строком на 30 днів шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Райффайзен Банк Аваль» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,6% від суми кредиту за кожен день користування та 4% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Позивач зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору, однак відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 14.09.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні 25.09.2023. 04.12.2023 представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання, також повідомлявся шляхом опублікування оголошення про виклик особи на сайті «Судової влади», з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 07.07.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та [PERSON] укладено електронний договір № 210707-39936-3, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 000 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,6% від суми кредиту за кожен день користування та 4% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був підписаний 07.07.2021 шляхом введення одноразового ідентифікатора 800961 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі інтернет та кредитні кошти того ж дня відправлені відповідачу на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується чеком № 4222241279 від 07.07.2021. В матеріалах справи також містяться надані позивачем розрахунок заборгованості, хронологія укладення електронного договору № 210707-39936-3 від 07.07.2021, анкета-заява на кредит № 924760 від 07.07.2021, довідка про надсилання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З матеріалів справи вбачається, що позикодавець, надавши відповідачу кредитні кошти, зобов`язання за договором виконав, а позичальник порушив взяті на себе зобов`язання, оскільки за ним станом на 05.09.2023 рахується заборгованість у розмірі 20 880 грн., що складається: 6 000 грн. - заборгованість за кредитом; 2 880 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками за ставкою 1,6% за період з 07.07.2021 по 06.08.2021; 12 000 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками за ставкою 4% за період з 07.08.2021 по 25.09.2023. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 684 грн. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Таким чином, позивач має право на відшкодування відповідачем понесених витрат по оплаті професійної правничої допомоги в розмірі 9 000 грн., які підтверджуються договором № 02/06/2022 від 02.06.2022 про надання юридичних послуг, платіжною інструкцією № 468 від 10.05.2023, актом приймання-передачі наданих послуг № 90/1 від 02.05.2023 та свідоцтвом № 2412 від 23.10.2018 про прав на зайняття адвокатською діяльністю.

Outcome: approved