Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, просить встановити факт належності йому трудової книжки серії [NUMBER] від 13.12.1982р. з усіма записами в ній. Заяву мотивує тим, що 28.09.2023р. йому виповнилось 60 років, у зв`язку з чим звернувся до Пенсійного фонду України за місцем реєстрації у м.Львів для призначення пенсії, дане звернення було розглянуте ГУ Пенсійного фонду України у Київській області та відмовлено в призначенні пенсії, оскільки на титульній сторінці ім`я виправлено та не внесено зміни належним чином, також дату народження помилково зазначено [INFO] замість правильної 28.09.1963р. У зв`язку з чим змушений звернутися до суду. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав, просить її задоволити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення, згідно яких просить в задоволенні заяви відмовити. Зазначає, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудову діяльність працівника. Законодавством чітко визначено порядок внесення змін та виправлень до трудової книжки. Згідно поданих заявником документів виявлено невідповідність імені та дати народження заявника, що є наслідком для незарахування стажу для призначення пенсії, а тому виникає сумнів у належності трудової книжки саме заявнику. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до переконання, що в задоволенні заяви слід відмовити з таких підстав. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно зі ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.1 ст.48 КЗпП трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Пунктом 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, передбачено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Таким чином, законодавством України чітко визначено порядок внесення змін та виправлень до трудової книжки. Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії паспорта та свідоцтва про народження, дата народження заявника [PERSON] зазначена [INFO] , що не збігається із датою народження, зазначеною в трудовій книжці [INFO] . Також рік народження у військовому квитку дописано іншим шрифтом та іншою ручкою. Згідно з паспортом та свідоцтвом про народження заявника [PERSON] його ім`я зазначено « [PERSON] », а в трудовій книжці та військовому квитку « [PERSON] », що також не збігається із записами в документах заявника. Крім того, в трудовій книжці ім`я заявника закреслено і виправлено на « [PERSON] » без дотримання встановленого законодавством порядку зміни записів у трудовій книжці. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Враховуючи наведене, у суду виникають сумніви про належність трудової книжки серії [NUMBER] від 13.12.1982р. саме заявнику [PERSON] , а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про встановлення факту належності трудової книжки.

Outcome: dismissed