Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 18.09.2020 станом на 14.06.2023 у сумі 25415,12 грн. За змістом позову, відповідно до п. 2.1 п. 2 Розділу І Умов Банк відкрив клієнту поточний рахунок, операції за якими здійснюються з використанням платіжної картки та/ або мобільного додатка, видає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/ або мобільного додатка, згідно умов договору в тому числі, платіжної системи MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. На виконання п. 2.1, 2.4, 2.5. п.3 Розділу ІІ Умов визначено, що для надання Банк видає Клієнту картку. Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладання Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Відповідно до п.2.2 п.2 Розділу І Умов відповідно до ст. 628 ЦК України є змішаним, містить елементи договору банківського рахунка, про споживчий кредит. Згідно з п.5.5. Розділу ІІ Умов кредитний ліміт є поновлювальним, може бути використаний для отримання готівкових коштів, здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари та послуги. Позивач зазначає із посиланням на п. 5.9, 5.11 Розділу ІІ Умов, що на суму наданого кредиту Банк нараховує відсотки за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в тарифах. Крім того, клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та у термін, зазначений в мобільному додатку, в іншому випадку нараховується штраф. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнт як визнання ним штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами. Згідно з тарифами, пільговий період за карткою діє до 62 днів з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, за умови її погашення в повному обсязі, пільгова відсоткова ставка становить 0,00001% річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу складає 4% від заборгованості, але не менше 100 гривень, базова відсоткова ставка 3,2%, нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості, у випадку прострочення заборгованості процентна ставка збільшена до 6,2% на місяць. Як вказано у позовній заяві, п.5.15-5.19 Розділу ІІ Умов визначено відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання клієнтом за договором. Зокрема, у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, вся заборгованість за кредитом вважається простроченою, на її залишок нараховується штраф згідно з тарифами, але не більше 50% від суми одержаного кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних. На період дії карантину Банк на власний розсуд має право збільшити строк, зазначений в абз.1 цього пункту. Про істотне порушення умов договору, всі необхідні строки та умови користування клієнту надсилається повідомлення у мобільному додатку. У випадку, якщо істотне порушення зобов`язань не буде усунуто у строк до 120 календарних днів, Банк направляє клієнту вимогу про повне погашення заборгованості, при цьому, до повернення усієї суми нараховується штраф. Позивач додатково зауважує, що згідно з п.5.22 п.5 Розділу ІІ Умов, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості, Банк має право самостійно збільшити кредит на суму заборгованості та спрямувати цей ліміт на погашення вказаної заборгованості, відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі, згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами договору. Так, 18.09.2020 [PERSON] звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, підписавши анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, яка, разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Позивач вказує, що, підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку та зобов`язується виконувати його. Відповідно до змісту анкети, ЕЦП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах, а все листування ведеться через мобільний додаток або інші дистанційні канали. Відповідачу встановлено кредитний ліміт на отриману платіжну картку, що становить 100\~000,00 гривень з можливістю його корегування зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2 на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (74,4%) Позивач стверджує, що виконав всі взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору, надавши можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами на умовах договору та в межах кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору не сплатив щомісячні мінімальні платежі. У відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулося істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк направив відповідачеві повідомлення "пуш" про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Оскільки відповідач не здійснив жодних дій на погашення заборгованості, що відображено у наданому розрахунку, з підстав, передбачених ст. 509, 526, 527, 530, 526, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. 16 Закону України «Про споживчий кредит», внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором, позивач скористався своїм правом на дострокове стягнення заборгованості, у зв`язку із чим просить задовольнити позов. Ухвалою судді від 17.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ухвалою відповідачу визначено строк на подання відзиву та роз`яснено, що відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі його ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження разом із позовною заявою та доданими до неї документами була направлена судом за зареєстрованим місцем проживання та були отримані відповідачем 30.08.2023 року. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило. У визначений судом строк відповідно до ст.ст. 191, 278 ЦПК України, відзив на позов не подано, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] відповідно до анкети-заяви від 18.09.2020 підписано договір про надання банківських послуг. Згідно з цією анкетою-заявою, відповідач просить відкрити поточний рахунок на його ім`я, платіжну карту та встановити кредитний ліміт на ній на суму, вказану у додатку. Погоджується, підписавши анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, що ця заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, підтверджує ознайомлення із ними, а також, зобов`язується виконувати договір. У анкеті-заяві міститься згода на збільшення або зменшення Банком дозволеного кредитного ліміту на розсуд банку в односторонньому порядку та повідомлення про це у мобільному додатку. Крім того, за змістом анкети-заяви, відповідач надала право та доручила банку здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у ПАТ «Універсал Банк», без додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких інших її зобов`язань перед банком, що випливають з умов договору. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за договором від 18.09.2020 станом на 14.06.2023 загальний залишок заборгованості за тілом кредиту становить 25415,12 грн. За змістом розрахунку підтверджено погашення суми кредитної заборгованості, зокрема, востаннє 1000 грн. 29.08.2022, взагалі погашення в частковому розмірі відповідно до витраченого ліміту, відбувалось несистематично, проте, неодноразово. Умови обслуговування рахунків фізичної особи із доданими тарифами, засвідчений витяг з яких наданих до позовної заяви, затверджені Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021. Задовольняючи позов, суд виходить з таких норм чинного законодавства. За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд при розгляді справи застосовує правовий зміст норм, які регулюють загальні умови, строки виконання зобов`язань учасниками цивільних правовідносин, правові наслідки їх порушень, зокрема, ст. 509,525-527, 599, 610, 611, 625,1049,1050,1054ЦК України. Крім того, на дані правовідносини, поширюються положення про договір (ст.626-629, 631 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, судом враховується позиція Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.07.2019у цивільній справі №342/180/17, пр. 14-131цс19. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Враховуючи зміст наведених норм, можна вважати, що споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Оскільки такі умови договорів приєднання розробляються АТ «Універсал Банк», як надавачем банківських послуг, відповідно, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору та під час його виконання діють певні вимоги у визначеній редакції. У вказаній справі ці умови дотримано позивачем, тому й положення ст.634 ЦК України на правовідносини між сторонами не розповсюджуються. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому, за нормою ч. 1 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Під час розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що АТ «Універсал Банк» виконало свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 18.09.2020, відкривши на ім`я відповідача картковий рахунок, платіжну картку із встановленим лімітом, який використовувала [PERSON] протягом строку користування карткою. Також, з урахуванням наведених норм, та наданого позивачем розрахунку суд встановив, що станом на 14.06.2023 відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором про надання банківських послуг «Monobank» від 18.09.2020 належним чином не виконав, сума тіла кредиту, що підтверджена розрахунком, є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Хоча вказана заява-анкета не містить строку користування карткою, повернення кредиту, але, як видно з розрахунку, фактично використані позичальником кошти в межах встановленого банком ліміту в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» відповідачем повернуті не були. Із врахуванням норми ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення заборгованості за тілом кредиту в сумі 25415,12 грн. Тому, дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню на зазначених підставах. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, із відповідачки слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у загальному розмірі 2 684, 00 гривень.

Outcome: approved