Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №02937-01/2021 в розмірі 21203,00; стягнути з відповідача судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 06.01.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] був укладений кредитний договір №02937-01/2021, який підписаний електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. 29.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29122021, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до відповідача в сумі 21203,00 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 29.12.2021 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] , має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 02937-01/2021 в розмірі 21203,00 грн, з яких: 5500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 15703,00 грн сума заборгованості за відсотками. В позові позивач посилається на те, що сторони в кредитних договорах узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення кредитного договору на таких умовах, шляхом підписання договору за допомогою електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач зазначає, що відповідач умови кредитного договору не виконав, отримані кредитні кошти в установлений графіком строк не повернув, загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 21203,00 грн, яку просить стягнути на свою користь. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 05.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 18.05.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, за яким відповідач зазначив, що не був належним чином ознайомлений із договором про надання фінансового кредиту №02937-01/2021 від 06.01.2021 і не підписував його особисто, не має належним чином оформленого та завіреного електронного підпису. Після відправлення договору на номер телефону відповідача [NUMBER] (не контрактний), договір на телефон не завантажився, з умовами договору не ознайомився. Відповідно до реклами, оприлюдненої в інтернеті, фінустанова надавала гроші в кредит за ставкою 0,01 % на добу, тому відповідач погодився взяти кредит у розмірі 5500,00 грн так, як йому терміново були потрібні гроші для лікування. Пункт 1.7 договору визначає, що за цим договором не розповсюджується дія ЗУ "Про споживче кредитування", є незаконним, а тому нікчемним, так як він порушує права відповідача як споживача кредитних фінансових послуг. Вважає договір нікчемним, заявок на продовження строку дії договору (пролангації кредиту) , ніяких додаткових угод про надання фінансового кредиту не підписував. У задоволенні позову просить відмовити. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Додатково зазначив, що у порушення умов договору, продовжуючи його дію при наявності заборгованості з боку відповідача і відсутності від нього належним чином оформлених заяв про продовження строку дії договору, позивач умисно збільшував суму відсотків за скористуванням кредитом, збільшивши таку суму майже в три рази від розміру отриманих відповідачем коштів і розміру відсотків, передбачених рекламою. Відповідач вважає, що законним та справедливим буде повернення ним позивачу отриманої суми позики в розмірі 5500,00 грн, в іншій частині позовних вимог, щодо стягнення з відповідача відсотків, які в даному випадку є штрафними санкціями, відповідно до ст. ст. 258, 267 ЦК України просить застосувати скорочену позовну давність і відмовити в їх стягненні. Відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню За змістом ст. ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація, в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 06.01.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 02937-01/2021, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 5500,00 грн строком на 30 днів, тобто до 04.02.2021, зі сплатою відсотків у розмірі 912,5 % річних від суми кредиту з розрахунку 2,50 % на добу, тип процентної ставки - фіксована. На умовах акційного пільгового періоду, протягом якого розмір відсотків становить 0,01 % на добу за умови повного повернення кредиту протягом 7 (семи) днів з моменту надання кредиту, дія якого неодноразово була пролонгована шляхом укладання додаткових угод, востаннє 05.07.2021. Матеріалами справи підтверджується, що на підставі ст.ст. 626, 627, 638, 639, 1054 ЦК України, положень Закону України "Про електронну комерцію", Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», між сторонами в належній формі укладені кредитні договори, підписання яких здійснено в електронній формі шляхом накладення електронного цифрового підпису з використанням одноразового ідентифікатора, сторони в належній формі досягли згоди щодо розміру кредитних коштів, розміру відсотків та порядку їх нарахування, строку дії договору, порядку пролонгації, тобто досягли згоди зі всіх істотних умов, притаманних кредитному договору, умови визначили на власний розсуд, а відтак договори є обов`язковими для виконання, що узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року в справі № 524/5556/19. З матеріалів справи, досліджених судом, встановлено, що первісний кредитор ТОВ «ФК «Інвеструм» свої зобов`язання за кредитним договором № 02937-01/2021 виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти в розмірі, який визначений договорами. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитів та сплати процентів за користування чужими коштами не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. 29.12.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29122021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №29122021 від 29.12.2021 підтверджується, що до ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 02937-03/2021 в сумі 21203,00 грн, з яких: 5500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15703,00 грн сума заборгованості за відсотками. Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 31.01.2023 заборгованість за кредитним договором № 02937-01/2021 від 06.01.2023 не погашена, залишок заборгованості складає 21203,00 грн, який суд визнає правильними, такими, що відповідають умовам укладених між сторонами кредитних договорів та вимогам чинного законодавства. Відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження погашення заборгованості за кредитним договором. Доводи представника відповідача про необізнаність відповідача про нараховані відсотки суд не приймає, адже відповідачем неодноразово подавались заяви на продовження строку дії кредитного договору та укладались додаткові угоди, в яких зокрема зазначена сума відсотків за користування кредитом. Встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що позичальник [PERSON] не виконав в повному обсязі передбачені кредитним договором обов`язків по поверненню одержаних в якості позики (кредиту) грошових коштів та сплати процентів за користування позикою (кредитом), що у свою чергу відповідно до закону та умов договорів порушило права нового кредитора, яким є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 684,00 грн судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.

Outcome: approved