Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

у квітні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 3 грудня 2021 року, близько 01 год., по вул. Лобановського в с. Чайки Київської області, [PERSON] , керуючи автомобілем Toyota Camry, номерний знак [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та допустив зіткнення з його (позивача) автомобілем Ssang Yong, номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого його автомобіль отримав механічні пошкодження та йому завдані матеріальні збитки. [PERSON] зник з місця ДТП, в зв`язку з чим фіксація ДТП поліцією та складання схеми ДТП відбулися тільки 12.01.2022. 18.01.2022 [PERSON] , як водій його автомобіля, засобами телефонного зв`язку на номер [NUMBER] подав до ПрАТ «Європейський страховий альянс» пакет документів щодо ДТП та 19.01.2022 надіслав відповідний пакет документів засобами електронної пошти на адресу [INFO] . Після чого, ПрАТ «Європейський страховий альянс» склала справу за № 113/22 та зробила огляд експертом пошкоджень його ТЗ після ДТП, а також прийняла оригінали та копії відповідних документів. Страхова компанія відмовилася приймати заяву про виплату відшкодування, оскільки те, що ДТП було спричинено автомобілем Toyota Camry, номерний знак [NUMBER] , не було доведено. Тому він вимушений був чекати рішення суду. У зв`язку із початком військових дій поблизу його місця проживання (с. Чайки) він був вимушений разом із сім`єю тривалий час проживати у Західній Україні. Однак, повернувшись, він знову звернувся до поліції за інформацією щодо встановлення особи, винної в ДТП. 31.10.2022 він отримав лист Управління Національної поліції у місті Києві ДПП, в якому його повідомлено, що відносно водія Toyota Camry, номерний знак [NUMBER] [PERSON] складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, які передані до суду. Києво-Святошинський районний суд постановою від 19.12.2022 визнав [PERSON] винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Вказану постанову із всіма матеріалами ДТП він передав відповідачу 30.12.2022. 4 січня 2023 року він направив відповідачу заяву про страхове відшкодування, на що отримав відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки вказана заява була подана з пропуском однорічного строку, встановленого Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вважає таку відмову неправомірною, оскільки з моменту вчинення ДТП та протягом всього часу до звернення до відповідача із заявою про виплату відшкодування він добросовісно вживав заходи для встановлення причетності [PERSON] до ДТП. Зазначив, що відмова відповідача у розгляді його заяви завдала йому моральної шкоди, оскільки протягом року він самостійно вживав заходи для ідентифікації винної особи в ДТП, звертався до поліції для вжиття ними заходів, в очікуванні встановлення винної особи в ДТП для звернення до відповідача для оцінки шкоди та ремонту автомобіля. Звернув увагу, що саме за рекомендацією відповідача він чекав цей час на рішення суду в справі про адміністративне правопорушення. За цей період не зміг відремонтувати автомобіль, оскільки вартість такого ремонту є надмірною для нього як пенсіонера, а також ремонт без експертного висновку відповідача щодо вартості ремонту та характеру ушкоджень призвів би до не можливості встановити суму відшкодування. Отримавши відмову у відповідача у прийнятті заяви про відшкодування, він пережив стрес, розпач та розчарування від того, що тепер ремонт автомобіля можливий тільки за його кошти. Позивач просить суд визнати відмову відповідача у розгляді заяви про виплату відшкодування за завдану в результаті вищевказаного ДТП, яка мала місце 03.12.2021 неправомірною та зобов`язати відповідача вжити всіх належних дій, передбачених законодавством, для розгляду заяви про відшкодування шкоди, поданою ним щодо вказаного ДТП 4 січня 2023 року; стягнути із відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 15000 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 31 липня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 49-50). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову. 25 вересня 2023 року до суду від відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 65-68), в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 16 лютого 2021 року відповідачем укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АР № 5215673 з [PERSON] . Забезпеченим транспортним засобом згідно полісу є автомобіль Toyota Camry, номерний знак [NUMBER] , франшиза 1500 грн.. 3 грудня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Ssang Yong, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. 18 січня 2022 року відповідачем отримано від потерпілого у месенджері Viber повідомлення про подію, а також пакет документів від водія пошкодженого транспортного засобу [PERSON] .. Власник пошкодженого транспортного засобу чи його представник до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування чи позовною заявою до суду протягом одного року з моменту ДТП не звертався, жодних інших документів не подавав. 5 січня 2023 року відповідач отримав від позивача заяву від 04.01.2023 про виплату страхового відшкодування. 16 січня 2023 року листом № 47/13 відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач мав можливість звернутися до відповідача із заявою про страхове відшкодування протягом року з моменту ДТП, а інші документи надати згодом відповідно до п. 36.2 ст. 36 Спеціального Закону, проте цього не зробив та таким правом не скористався. Позивачем не надано жодних доказів неможливості вчасно звернутися до відповідача за виплатою, поважності причин пропуску строку. Щодо відшкодування позивачу моральної шкоди у розмірі 15000 грн. ПрАТ «Європейський страховий альянс» категорично не погоджується та вважає такі позовні вимоги необґрунтованими, оскільки позивач не зазначив, що йому внаслідок ДТП була завдана шкода здоров`ю та життю. В судовому засіданні 12 грудня 2023 року сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 3 грудня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Camry, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Ssang Yong, номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] .. Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. (а.с. 23). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких [PERSON] визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль Ssang Yong, номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу (а.с. 35). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Toyota Camry, номерний знак [NUMBER] на дату настання ДТП була забезпечена в ПрАТ «Європейський страховий альянс» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР-0494275 (а.с. 36). 18.01.2022 [PERSON] , як водій автомобіля, подав до ПрАТ «Європейський страховий альянс» повідомлення про ДТП за участю забезпеченого автомобіля Toyota Camry, номерний знак [NUMBER] (а.с. 11). Після отримання постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року, якою у вчиненні вказаного ДТП було визнано винуватим [PERSON] , позивачем 4 січня 2023 року було подано до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 24-26). Відповідач листом від 16.01.2023 року за № 47/13 (а.с. 29), відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з пропуском річного строку подання такої заяви, визначеного підпунктом 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до частин другої, п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (пункт 3 частини першої статті 1188 ЦК України). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За змістом частини першої статті 28, статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Таким чином, обов`язком страховика є відшкодування витрат потерпілого, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, у межах страхового відшкодування. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed