Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

04.10.2023 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що вона тривалий час проживала без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя сторін не склалось. Сторони проживають окремо. Дитина знаходиться на утриманні матері. Тому, позивачка звернулась до суду та просила стягнути із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] до досягнення донькою повноліття в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Ухвалою суду від 05.10.2023 у даній справі відкрито та призначено розгляд у відкритому судовому засіданні на 23.10.2023, про що належним чином повідомлено учасників справи. 23.10.2023 розгляд справи було відкладено на 20.11.2023 у зв`язку із неявкою відповідача до суду. 20.11.2023 розгляд справи було відкладено на 07.12.2023 у зв`язку із неявкою позивачки [PERSON] до суду без повідомлення причин неявки. 07.12.2023 учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, до суду не з`явились. Від позивачки [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, до суду не з`явився. Відзиву на позов, письмових заяв чи клопотань від нього до суду не надходило, у зв`язку із чим ухвалою суду від 07.12.2023 було постановлено проводити заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (а.с. 3). Малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 182 ЦПК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує, ту обставину, що мінімальний розмір аліментів на дитину у 2023 році складає: - віком до 6 років - 1?136 гривень; - віком від 6 до 18 років - 1?416,50 гривні; - віком від 18 до 23 років (якщо дитина продовжує навчатися) - 1?342 гривень. Позивачка в свою чергу, просить суд стягнути з відповідача аліменти саме у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, стягнення аліментів у заявленому позивачкою розмірі в сумі 2000 гривень, є розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Окрім того, цей розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Тому, оскільки позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 141 ЦПК України, відповідні судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 1073 грн. 60 коп. слід покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Outcome: approved