Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

22.08.2023р. Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - позивач, АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 04.10.2011р. станом на 17.07.2023р. в сумі 62 159 грн. 33 коп., з яких 49 999 грн. 91 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 12 159 грн. 42 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Позов обґрунтований тим, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 04.10.2011р. та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", а також "Тарифами", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, та з якими він ознайомився на момент підписання анкети-заяви, складає між ним та позивачем договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Посилався на те, що при укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, яка дає визначення договору приєднання. А також, що формулярами та стандартними формами є саме "Умови та правила надання банківських послуг", "Тарифи", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено до 50 000 грн. 00 коп. Посилаючись на те, що відповідач, всупереч норм закону та умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 17.07.2023р. у нього перед позивачем наявна заборгованість в сумі 62 159 грн. 33 коп., з яких 49 999 грн. 91 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 12 159 грн. 42 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Представник позивача Ляр Д.О. в судові засідання, призначені на 02.10.2023р., 14.11.2023р., 05.12.2023р., не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, про причину неявки не повідомив. Водночас разом з позовною заявою подав клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання, призначенні на 02.10.2023р., 14.11.2023р., 05.12.2023р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідач про причини неявки не повідомив, а також не подав до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 05.12.2023р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників сторін за наявними у справі доказами. Дослідив письмові докази наявні в матеріалах судової справи, судом встановлено таке. Як вбачається з матеріалів справи, 04.10.2011р. [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів), про те, що він згоден з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта і правилами надання банківських послуг, а також тарифами, складає між ним та банком договір банківських послуг, та що він ознайомлений і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Вказана Анкета-заява від 04.10.2011р. містить лише анкетні дані відповідача та його контактну інформацію. Умови про тип картки, яку відповідач має намір оформити, кредитний ліміт, умови кредитування, вид процентів, їх ставку та порядок нарахування, строк договору, вид та порядок нарахування штрафних санкцій, розмір комісії, тощо, у Анкеті-заяві від 04.10.2011р. - відсутні. 04.10.2011р. відповідачем було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", у якій визначено: тип карти та тип кредитної лінії (відновлювальна); базову відсоткову ставку в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів у році) - 2,5%; розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним; комісію за зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки "ПриватБанк": за зняття 100 грн. - у розмірі 5грн.; за зняття 101-200грн. - у розмірі 10грн.; за зняття 201-300грн. - у розмірі 15грн.; за зняття 301-400грн. - у розмірі 20грн.; за зняття 401-500грн. - у розмірі 25грн.; за зняття більше 500грн. - у розмірі 4%грн.; А також щодо пені за несвоєчасне погашення заборгованості, штрафу за порушення строків платежів по будь якому з грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів - 500грн.+5% від суми позову; процентну ставку (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - базова процентна ставка по кредитному ліміту. Та в цій же довідці відповідач під підпис підтвердив, що з фінансовими умовами надання кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" і зразками розрахунку сум плати за використання кредитних засобів ознайомлений. 04.08.2021р. між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та відповідачем укладено кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами Анкети-заяви клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів. В Анкеті-заяві від 04.08.2021р. зазначено, що банк, з метою встановлення/продовження ділових відносин, та дотримання вимог законодавства України з питань фінансового моніторингу та внутрішніх процедур банку для проведення належним чином ідентифікації, верифікації, вивчення клієнта, просить заповнити клієнта надану анкету - заяву, відповісти на запитання та надати відповідну інформацію. Та надалі в Анкеті - заяві розміщена загальна інформація про клієнта, а саме анкетні дані відповідача та членів його сім`ї, соціальний статус, види та розмір доходів, ідентифікаційні дані представника клієнта. Також у Анкеті-заяві від 04.08.2021р. зазначено, що відповідач її підписанням, відповідно до ст. 634 ЦК України, приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк", які розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, та які разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг. Та, що відповідач ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, пам`яткою клієнта і Тарифами, примірник яких отримав шляхом самостійного роздрукування/ в електронній формі шляхом власноручного підписання електронним підписом та направлення повідомлення про одержання. Вказана Анкета-заява від 04.08.2021р. не містить умови про тип картки, яку відповідач має намір оформити, кредитний ліміт, умови кредитування, вид процентів, їх ставку та порядок нарахування, строк договору, вид та порядок нарахування штрафних санкцій, розмір комісії, тощо. До позовної заяви представник банку додав паспорт споживчого кредиту, підписаний позичальником 12.05.2020р., в якому відсутні відомості про те, що він є складовою Договору від 04.08.2021р. Крім того, у цьому паспорті зазначено, що умови Договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Інформація викладена у паспорті споживчого кредиту зберігає чинність до 27.05.2020р. Також до позовної заяви позивачем надано Умови та правила надання банківських послуг затверджені наказом від 06.03.2010р. № СП-2010-256, які не підписані позичальником. Умови та правила надання банківських послуг, на які представник позивача посилається у позовній заяві, як такі, що почали діяти з 01.03.2019р. та в яких погоджені порядок та умови нарахування відсотків за підвищеною відсотковою ставкою, позивачем суду не надано. Згідно з довідкою позивача б/н та дати, за кредитним договором підписаним між банком та [PERSON] останньому були надані наступні кредитні картки: 04.10.2011р. картка типу "Універсальна" № [NUMBER] з терміном дії до 07/15; 21.06.2012р. картка типу "Універсальна" № [NUMBER] з терміном дії до 01/16; 31.10.2015р. картка типу "Універсальна" № [NUMBER] з терміном дії до 10/19; 31.10.2015р. картка типу "Універсальна" № [NUMBER] з терміном дії до 10/19; 12.05.2020р. картка типу "Універсальна" № [NUMBER] з терміном дії до 02/24. Відповідно до довідки позивача б/н та дати, умови кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я позичальника [PERSON] змінювалися: 04.10.2011р. встановлено кредитний ліміт у розмірі 300 грн.; 04.10.2011р. кредитний ліміт збільшено до 1 400 грн. 00 коп.; 11.08.2013р. кредитний ліміт збільшено до 1 700 грн. 00 коп.; 26.07.2017р. кредитний ліміт збільшено до 5 000 грн. 00 коп.; 06.08.2018р. кредитний ліміт збільшено до 10 000 грн. 00 коп.; 27.02.2020р. кредитний ліміт зменшено до 9 500 грн. 00 коп.; 24.03.2020р. кредитний ліміт зменшено до 8 890 грн. 00 коп.; 15.06.2020р. кредитний ліміт зменшено до 6 800 грн. 00 коп.; 13.07.2020р. кредитний ліміт зменшено до 6 110 грн. 00 коп.; 27.09.2021р. кредитний ліміт збільшено до 11 000 грн. 00 коп.; 17.01.2022р. кредитний ліміт збільшено до 50 000 грн. 00 коп.; 21.02.2023р. кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. Згідно наданих позивачем розрахунків виконаних станом на 31.08.2015р., станом на 30.06.2019р., станом на 17.07.2023р., а також виписки за договором № б/н за період 04.10.2011р. по 01.06.2023р., заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 17.07.2023р. Становить 62 159 грн. 33 коп., з яких 49 999 грн. 91 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 12 159 грн. 42 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідач в період з 04.10.2011р. по 17.11.2022р. користувався кредитною карткою, здійснював зняття готівки, та придбання послуг. 17.11.2022р. ним було вчинено придбання продуктів у магазині продуктів "Околиця" на суму 202 грн. та 13 грн., а також придбання товарів у Аптека: магазин Мармелад на суму 34 грн. В це й же період ним були використані кредитні кошти, розмір яких разом з комісією становить 112 501 грн. 48 коп., та повернуто кошти в сумі 91 567 грн. 24 коп. Також йому було нараховано страхові платежі за договором "Страхування кредитного ліміту", щомісячний платіж за "страхування нерухомості" та за страховку "захист на кожен день" загальний розмір яких у вказаний період склав 5 631 грн. 74 коп., які не передбачені умовами договору б/н від 04.10.2011р. та від 04.08.2021р. За розрахунками банку виконаними станом на 31.08.2015р., станом на 30.06.2019р., станом на 17.07.2023р., а також виписки за договором № б/н за період 04.10.2011р. по 01.06.2023р., відсоткова ставка за кредитом змінювалася та становила: з 01.09.2014р. по 31.03.2015р. - 34,80 % річних; з 01.04.2015р. по 31.08.2015р. - 43,20 % річних; з 01.09.2015р. по 09.09.2015р. - 34,8 % річних; з 10.09.2015р. по 31.07.2020р. - 43,20 % річних; з 01.08.2020р. по 28.02.2022р. - 42 % річних; з 01.04.2022р. по 31.08.2022р. - 20,4% річних; з 01.09.2022р. по 31.05.2023р. - 40,20 % річних. Також мало місце і нарахування у вказаний період відсотків на заборгованість по кредиту при порушенні умов кредитування за ставкою 86,4% річних, та одночасне нарахування відсотків на заборгованість за кредитом та відсотків на прострочений кредит. Згідно наданих позивачем розрахунків виконаних станом на 31.08.2015р., станом на 30.06.2019р., станом на 17.07.2023р., а також виписки за договором № б/н за період 04.10.2011р. по 01.06.2023р., в період починаючи з 04.10.2011р. по 01.06.2023р. позивачем були нараховані відповідачеві відсотки на залишок заборгованості: з 04.10.2011р. до 01.09.2014р. за ставкою погодженою сторонами як 30% річних, - у загальному розмірі 820 грн. 88 коп., та з 01.09.2014р. по 01.06.2023р. за підвищеними ставками не погодженими сторонами, - 34,80% річних, 42% річних, 43,20% річних, виходячи із розрахунку 365 днів у році, у загальному розмірі 34 722 грн. 47 коп. Тоді як розмір відсотків за ставкою визначеною сторонами у заяві, як 30% річних (2,5% у місяць), виходячи із розрахунку 360 днів у році, починаючи з 04.10.2011р. по 01.06.2023р. мав становити 26 113 грн. 65 коп. Тобто різниця становить 9 429 грн. 70 коп. Щодо обґрунтованості позовних вимог з огляду на приписи чинного законодавства в сфері кредитних правовідносин слід зазначити таке. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому ст.ст. 76-80 та 82 ЦПК України визначено поняття доказів, їх належності, допустимості, достатності та достовірності, а також підстави звільнення від доказування. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті. За такого, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Водночас щодо умов заяви про те, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві, слід зазначити таке. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Правила надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами по підвищеній відсотковій ставці, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015р. (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд, встановивши наведені обставини, вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим позивачем, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови і правила банківських послуг, відсутність в анкетах-заявах від 04.10.2011р. та 04.08.2021р. домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами за підвищеною відсотковою ставкою (34,80%, 42%, 43,2%, 86,4%), надані банком Умови і правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Згідно з ч .6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг ПриватБанк, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Оскільки Умови і правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 04.10.2011р. та 04.08.2021р. шляхом підписання анкети-заяви. За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг не є складовою укладеного сторонами кредитного договору та не визначають його суттєві умови, в тому числі щодо розміру процентів за користування кредитом. Щодо наданого позивачем паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, то він є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З наданих банком доказів (розрахунків виконаних станом на 31.08.2015р., станом на 30.06.2019р., станом на 17.07.2023р., а також виписки за договором № б/н за період 04.10.2011р. по 01.06.2023р., в період починаючи з 04.10.2011р. по 01.06.2023р.) вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти розмір яких разом з комісією становить 112 501 грн. 48 коп., та повернув кошти в сумі 91 567 грн. 24 коп., які були спрямовані на сплату пені (50 грн.) передбаченої умовами договору, та страхових платежів за договором "Страхування кредитного ліміту", щомісячного платежу за "страхування нерухомості" та за страховку "захист на кожен день", які умовами договору передбачені не були, загальний розмір яких у вказаний період склав 5 631 грн. 74 коп., а також відсотків, виходячи із розрахунку 365 днів у році, у розмірі: до 01.09.2014р. за ставкою погодженою сторонами як 30% річних - у загальному розмірі 820 грн. 88 коп., та з 01.09.2014р. по 01.06.2023р. за підвищеними ставками не погодженими сторонами - у загальному розмірі 34 722 грн. 47 коп., в тому числі по підвищеній відсотковій ставці та при порушенні умов кредитування, в зв`язку з чим сума відсотків була завищена на 9 429 грн. 70 коп. З огляду на вищевикладене слід також зазначити, що оскільки кредитним договором укладеним між позивачем та відповідачем не передбачено нарахування відсотків за користування кредитом по ставці (34,80%, 42%, 43,2%, 86,4%), та інших платежів, кошти, які були зараховані позивачем на погашення вказаних платежів, підлягають зарахуванню на погашення грошових зобов`язань в порядку, визначеному ст. 534 ЦК України. Так ст. 534 ЦК України визначено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Таким чином позовні вимоги про стягнення відсотків у сумі 12 159 грн. 42 коп. не підлягають задоволенню (12 159 грн. 42 коп. (сума заявлених позовних вимог по відсоткам) - 9 429 грн. 70 коп. (різниця між сумою коштів нарахованих банком в рахунок погашення відсотків, в тому числі по підвищеній відсотковій ставці у період з 04.10.2011р. по 01.06.2023р. та сумою коштів, яка би мала бути нарахована відповідачу в рахунок відсотків по узгодженій сторонами відсотковій ставці як 30% річних) = 2 729 грн. 72 коп. (залишок непогашених відсотків) - 5 631 грн. 74 коп. (сума страхових платежів які були нарахована відповідачеві, але умовами договору передбачені не були) = - 2 902 грн. 02 коп. (залишок суми нарахованої банком в рахунок страхових платежів не передбачених умовами договору, після зарахування частини цієї суми на погашення відсотків). Також з відповідача слід стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі (49 999 грн. 91 коп. (сума заявлених позовних вимог про стягнення тіла кредиту) - 2 902 грн. 02 коп. (залишок суми нарахованої банком в рахунок страхових платежів не передбачених умовами договору, після зарахування частини цієї суми на погашення відсотків) = 47 097 грн. 89 коп. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 033 грн. 40 коп. (75,76 %).

Outcome: partial