Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що з 10 вересня 2014 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: син, [PERSON] , [INFO] , та дочка, [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося з підстав втрати взаєморозуміння, протилежного бачення побуту, ролі кожного з подружжя у сім`ї та життя в цілому. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, так як він суперечить його інтересам та носить лише формальний характер. Ухвалою суду від 30 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, 30 листопада 2023 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд вжити заходи для примирення подружжя. Вислухавши заперечення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 10 вересня 2014 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис № 792. Прізвище після одруження: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: син, [PERSON] , [INFO] , та дочка, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112\~СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами третьою та четвертою статті 56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Заперечуючи проти позовних вимог про розірвання шлюбу, відповідач просила суд вжити заходів щодо примирення. Згідно зі статтею 111\~СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У пункті 10 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»\~№ 11\~від 21\~грудня 2007\~року роз`яснено, що передбачене частиною першою статті 111\~Сімейного кодексу\~України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111\~СК України та вказано, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Суд не\~може застосувати\~інститут примирення\~формально,\~тому вирішуючи\~клопотання відповідача,\~звертає увагу\~на наступні\~обставини,\~а саме,\~що сторони\~у справі\~не проживають\~разом,\~мешкають за\~різними адресами,\~у заяві\~поданій до\~суду 30\~листопада 2023\~року позивач\~просив суд\~не надавати\~термін для\~примирення.\~У заяві\~про вжиття\~заходів для\~примирення подружжя\~та у\~судовому засіданні\~відповідач [PERSON] не зазначила яким чином буде здійснюватися примирення. До відкриття провадження у даній справі 24 серпня 2023 року відповідач подала до суду заяву про визнання позовних вимог та їх задоволення. 28 серпня 2023 року до суду надійшла заява відповідача про залишення поза увагою попередньої зави. 29 серпня 2023 року [PERSON] подала до суду чергову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність та одночасно заяву про прискорення розгляду даної справи. Після відкриття провадження у справі 05 вересня 2023 року [PERSON] подала до суду заяву про надання строку для примирення. З огляду на викладене, суд не вбачав підстав для застосування заходів, передбачених статтею 111 СК України. Оцінюючи в сукупності всі докази, виходячи з принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Outcome: approved