Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Позивач, Орган опіки та піклування Кропивницької міської ради, звернувся в суд з позовом в інтересах дитини [PERSON] , [INFO] ,до [PERSON] в якому просить відібрати дитину від матері без позбавлення її батьківських прав, дитину передати на опікування органу опіки та піклування Кропивницької міської ради, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до її повноліття та накласти заборону на відчуження квартири, яка розташована в [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що відповідач є матір`ю дитини, відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. До управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради звернулась бабуся дитини [PERSON] з проханням щодо вирішення питання про відібрання дитини [PERSON] від матері без позбавлення її батьківських прав. Мати покинула дитину на бабусю, про доньку не піклується. Відповідно до інформації КЗ «Великобалківська гімназія Кропивницької міської ради» від 01.06.2023 року № 217/01-33, мати [PERSON] успішністю дитини не цікавиться, батьківські збори не відвідує. Відповідно до характеристики на відповідача, виданої 02.06.2023 року квартальним комітетом № 17 Подільської районної у м. Кропивницькому ради, [PERSON] з грудня 2022 року не проживає з дитиною, догляд за дитиною здійснює бабуся [PERSON] . Факт невиконання матір`ю [PERSON] своїх батьківських обов`язків підтверджують в письмових поясненні громадяни [PERSON] , [PERSON] . Дитина [PERSON] повідомила, що її мати [PERSON] з нею не проживає, не цікавиться її життям, матеріально не допомагає. Дитина бажає проживати в сім`ї бабусі [PERSON] . Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються як ухилення [PERSON] від виховання та утримання малолітньої дитини [PERSON] , винну поведінку матері та свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Згідно з висновком від 30.06.2023 року № 4275/49, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 25.07.2023 року № 621, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за доцільне відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Враховуючи викладене, посилаючись на норми діючого законодавства, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 18.09.2023 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов, призначено підготовче засідання. Відповідачем відзив на позов не подано, надано письмові пояснення, в яких відповідач не заперечує проти призначення опікуном дитини [PERSON] , просить не стягувати з неї аліменти, так як має намір допомагати добровільно. Ухвалою суду від 01.11.2023 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, що в ньому викладені та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про місце і час розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що онука проживає з нею, відвідує загальну та художню школи, де перебуває мати дитини вона не знає. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , актовий запис № 136, її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Як встановлено в судовому засіданні до управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради звернулась бабуся дитини [PERSON] з проханням щодо вирішення питання про відібрання дитини [PERSON] від матері без позбавлення її батьківських прав. Мати покинула дитину на бабусю, про доньку не піклується. Відповідно до інформації Комунального закладу «Великобалківська гімназія Кропивницької міської ради» від 01.06.2023 року № 217/01-33, мати [PERSON] успішністю дитини не цікавиться, батьківські збори не відвідує. Відповідно до характеристики на відповідача, виданої 02.06.2023 року квартальним комітетом № 17 Подільської районної у м. Кропивницькому ради, [PERSON] з грудня 2022 року не проживає з дитиною, догляд за дитиною здійснює бабуся [PERSON] . Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Факт невиконання матір`ю [PERSON] своїх батьківських обов`язків підтверджують в письмових поясненні громадяни [PERSON] , [PERSON] . Дитина [PERSON] повідомила, що її мати [PERSON] з нею не проживає, не цікавиться її життям, матеріально не допомагає. Дитина бажає проживати в сім`ї бабусі [PERSON] . Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідача [PERSON] від виховання та утримання дитини [PERSON] , винну поведінку матері та свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в якому наголошено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з висновком від 30.06.2023 року № 4275/49, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 25.07.2023 року № 621, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за доцільне відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи всі зібрані у справі докази, досліджені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав знайшов своє підтвердження в суді. Відповідно до п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. На підставі викладеного і ст. 170 Сімейного Кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 СК України та те, що відповідач працездатна особа, не має виплат по іншим виконавчим документам. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вказане також кореспондується частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, якаю держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 191 СК України, передбачено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідача на користь осіб, яким буде передана дитина. Відповідно ст. ст. 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 31.08.2023 року № 344853191, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , право користування якою має дитина [PERSON] . Таким чином, позовні вимоги в частині накладення заборони на відчуження вказаної квартири також підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати по справі про пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved