Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Позовні вимоги. Уповноважений представник\~позивача ЛКП\~«ТФ «\~Львівспецкомунтранс» - адвокат Гнатів І. М., 29.06.2023 року (вх. № 13691) звернулась до Залізничного районного суду м. Львова із позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 3\~255 грн. 52 коп. та суму сплаченого судового збору. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів № 309 від 08.02.2018 року. Згідно умов цього договору виконавець зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення побутових відходів, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати послуги у строки і на умовах, передбачених цим договором. Договір автоматично пролонгований згідно п. 30 Договору. Відповідно до ст. 204 ЦК України: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визначений судом недійсним. Обслуговування здійснюється «по нормі», тобто відповідач користується загальними контейнерами, встановленими позивачем. Зокрема вказує на те, що останній здійснював оплати по договору в період 01.01.2018 року і до 28.02.2020 року, що свідчить про визнання ним дії договору, також між сторонами відсутні будь0які додаткові угоди про розірвання/припинення договору. За таких обставин просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Окрім цього, 02.08.2023 року (вх.\~№ 16077) на адресу Залізничного районного суду м. Львова надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» про розірвання договору про надання послуг. Свою заяву обґрунтовує тим, що 08.02.2018 року між ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів. 3 січня 2020 року відповідач за зустрічним позовом не надав контейнери для вивезення побутових відходів, які раніше були виставлені по [ADDRESS] для вивезення побутових відходів мешканців будинку по [ADDRESS] , на якій останній також проживає. У зв`язку з відсутністю контейнерів для вивезення побутових відходів 07.02.2020 року останній звернувся з заявою до відповідача про розірвання договору № 309 від 08.02.2013 року (вх. № 84 від 27.02.2020 року), оскільки ним не надавались послуги з вивезення побутових відходів, тобто не виконувались умови даного договору. Окрім цього, вказує на те, що 08.02.2018 року відповідач проігнорував заяву щодо розірвання договору № 309 від на [ADDRESS] контейнерів відповідач не виставляв, як було до січня 2020 року, а побутові відходи вивозила інша фірма. За таких обставин просить зустрічний позов задовольнити. Рух справи в суді. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2023 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Кирилюка А. І. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.07.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 02.08.2023 року (вх.\~№ 16077) на адресу Залізничного районного суду м. Львова надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» про розірвання договору про надання послуг. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 13.09.2023 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до ЛКП ТФ «Львівспецкомунтранс» про розірвання договору про надання послуг. Об`єднано цивільну справу за позовом ЛКП ТФ «Львівспецкомунтранс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Змінено порядок здійснення провадження у справі та постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.11.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позиція сторін по справі. Уповноважений представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом адвокат Гнатів І. М. вимоги позовної заяви підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, а у зустрічному позові відмовити за безпідставністю такого. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] просив у первісному позові відмовити повістю зокрема посилаючись на відзив поданий ним на адресу Залізничного районного суду м. Львова 02.08.2023 року (вх. № 16084), а подану зустрічну позовну заяву підтримав у повному обсязі просив задовольнити таку. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи за первісним позовом та матеріали зустрічної позовної заяви, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Встановлені судом фактичні обставини справи за первісним та зустрічним позовом. Судом встановлено, що 08.02.2018 року між ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів № 309, згідно з яким нарахування за послуги з вивезення твердих побутових відходів за адресою: [ADDRESS] (а.с.\~8-9). Також судом досліджено долучену копію заяви поданої [PERSON] до Директора ЛКП «Львівспецкомунтранс» від 27.02.2023 року (а.с. 69). Відповідно з п.1 Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів № 309 від 08.08.2018 року виконавець зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення побутових відходів, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати послуги у строки і на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2, 10 вказаного Договору виконавець надає споживачеві послуги з вивезення твердих побутових відходів. Оплата здійснюється згідно договору не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за місяцем у якому надавалися послуги. Мотиви прийняття рішення судом. Згідно з п. 26 Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів № 309 від 08.02.2018 року сторони звільняються від відповідальності за цим договором у разі настання непереборної сили (дії надзвичайних ситуацій техногенного, природного або екологічного характеру в тому числі блокада, війна, страйки тощо), що унеможливлює надання та оплату послуги відповідно до умов Договору. Зі змісту п. 27 Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів № 309 від 08.02.2018 року, вбачається те, що Договір діє з 08.02.2018 року до 31.12.2018 року і набирає чинності з дня його підписання сторонам. Відповідно до п. 30 Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів № 309 від 08.02.2018 року договір вважається таким, що продовжений, якщо за місяць до закінчення строку її дії одна із сторін не заявила про відмову від договору або його перегляд. Дія договору припиняється у випадках, передбачених чинними нормативно-правовими актами. Отже, між позивачем та відповідачем склалися зобов?язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на невизначений термін. Відповідач від послуг з вивезення побутових відходів у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся, заяв чи повідомлень про припинення договору від нього не надходило. Однак, 27.02.2020 року № 84 [PERSON] звернувся до Директора ЛКП «Львівспецкомунтранс» із заявою про розірвання договору № 309, котру мотивує тим, що ЛКП «ТП «Львівспецкомунтранс» не виконувались умови укладеного ними договору, на [ADDRESS] контейнери були відсутні, таким чином останній був змушений укласти договір з іншим надавачем послуг, проте на підтвердження укладеного такого договору документів не подав. Окрім цього після подання заяви про розірвання договору жодного разу не звертався до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, між позивачем та відповідачем склалися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. За положеннями ч. 1 ст.\~13\~ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Питання надання послуг з вивезення побутових відходів регулюються спеціальним законодавством, а саме: Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Законом України «Про відходи». Приписами п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до вимог п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Нормою ч. 1 ст. 9 Закону України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з приписами ч. 1, 3, 4 ст. 25 Закону України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» споживачі зобов`язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку. Критерієм якості послуг з вивезення побутових відходів є дотримання графіка вивезення побутових відходів, дотримання правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, дотримання вимог законодавства щодо надання послуг з вивезення побутових відходів. Послуга з поводження з побутовими відходами надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері поводження з відходами; вносити в установленому порядку плату за послуги з поводження з побутовими відходами; виконувати інші обов`язки, передбачені законами, щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами. Згідно з ч. 1, 2 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Порушенням зобов`язання, відповідно до ч. 1 ст.\~610\~ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.\~651\~ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Львівського комунального підприємства Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заявлених вимог позивача за зустрічним позовом [PERSON] про розірвання договору про надання послуг суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог. Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, в односторонньому порядку договір № 309 від 08.02.2018 року не міг бути розірваний, окрім того, для його розірвання сторони мали б підписати додаткову угоду про розірвання. Таким чином, [PERSON] не вчинив належних дій для розірвання договору. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорам. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Умови договору є несправедливими, якщо вони суперечать принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача, якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід відмовити у зустрічній позовній заяві [PERSON] до ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» про розірвання договору про надання послуг. Судові витрати по справі. Згідно ст. 141 ЦПК України із відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом підлягає стягненню на користь позивача 2\~415 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого позивачем за первісним позовом відповідачем за зустрічним позовом при подачі позову (а.с. 5).

Outcome: approved