Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом в якому просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] тривалістю шість місяців. Ухвалою від 04.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 30 серпня 2023 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися, подавши письмове клопотання в якому просять розглядати справу у їх відсутність, позов підтримали, просять його задовольнити. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надіславши письмові заяви в яких просять розглядати справу за їх відсутності, позов визнають, просять його задовольнити. На підставі ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до такого висновку. Судом установлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] помер батько сторін [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.05.2006. За життя свого життя 16.05.2006 [PERSON] склав на користь свого сина [PERSON] заповіт, який посвідчений Іване-Золотівською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі за №17, яким заповів позивачу житловий будинок [ADDRESS] та чотири земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території колишньої Іване-Золотівської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, розміром 1,20 га, 1,20 га, 0.10 га, 0,410 га, відповідно до державних актів серії ЯА №198074, ЯА №198073, ЯА №194835, ЯА №194836. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказане вище нерухоме майно. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ч.1 ст.1272 ЦК України, зокрема регламентовано, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак, приписами ч. 3 цієї ж статті ЦК України вказано, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.06.2019 за №61-38298св18, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до\~роз`яснень\~наданих постановою\~Пленум Верховного\~Суду України\~№7\~від 30.05.2008\~Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування \~,\~зокрема п.24,\~особа,\~яка не\~прийняла спадщину\~в установлений\~законом строк,\~може звернутися\~до суду\~з позовною\~заявою про\~визначення додаткового\~строку для\~прийняття спадщини\~відповідно до\~частини третьої\~статті 1272\~ЦК України.\~При розгляді\~цих справ\~слід перевіряти\~наявність або\~відсутність спадкової\~справи стосовно\~спадкодавця у\~державній нотаріальній\~конторі за\~місцем відкриття\~спадщини,\~наявність у\~матеріалах справи\~обґрунтованої постанови\~про відмову\~нотаріуса у\~вчиненні нотаріальної\~дії,\~зокрема відмови\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину.\~Визначаючи спадкоємцеві\~додатковий строк\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини,\~суд не\~повинен вирішувати\~питання про\~визнання за\~ним права\~на спадщину.\~Спадкоємець після\~визначення йому\~додаткового строку\~для прийняття\~спадщини має\~право прийняти\~спадщину в\~порядку,\~установленому статтею\~1269\~ЦК України,\~звернувшись в\~нотаріальну контору,\~після чого\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину.\~Повторне визначення\~судом додаткового\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини одним\~і тим\~же спадкоємцем\~законодавством не\~передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Позивач та його представник в позовній заяві зазначають, що своїм правом на прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач [PERSON] вчасно скористатися не зміг, оскільки не знав про наявність складеного спадкодавцем на його ім`я заповіту. Згідно ч.1 ст.76, п.3 ч.2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Також сторона позивача покликається на те, що у червні 2023 року позивачу стало відомо про заповіт, складений батьком на його ім`я, після чого позивач звернувся до Борщівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Нотаріусом вивчено подані позивачем документи, надано письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи її пропуском ним шестимісячного строку для подання такої заяви, із роз`ясненням права звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Одночасно нотаріус повідомила, що до майна померлого [INFO] [PERSON] заведено за заявою [PERSON] спадкову справу №39/2023. Заяв від інших спадкоємців про прийняття чи про відмову від спадщини не надходило. Свідоцтва про право на спадщину по вказаній спадковій справі нотаріусом не видавалися. Суд вважає підставними доводи сторони позивача стосовно того, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, є поважною причиною пропуску позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ilhan v. Turkey» від 27.06.2000 при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" та ч.4 ст.10 ЦПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 Про судове рішення у цивільній справі, зокрема п.11 абз.6, судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд вважає, що визнання відповідачами даного позову слід прийняти, так як вони не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини слід задовольнити, визначивши позивачу додатковий строк тривалістю шість місяців з дня набрання законної сили даним судовим рішенням для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу між сторонами судових витрат по даній справі, суд із врахуванням того, що позивач та/чи його представник не порушували питання про стягнення в користь позивача з відповідачів понесених судових витрат по справі, вважає, що судові витрати по справі слід покласти на сторони в понесених ними розмірах. На підставі ст.1268, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved