Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовом звернувсь представник позивача адвокат Сторчоус О.В. в інтересах Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Чорноліське лісове господарство» до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь Онуфріївської селищної територіальної громади Олександрійського району Кіровоградської області шкоду, заподіяну незаконною порубкою лісу, в розмірі 6503, 64 грн. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позову зазначив, що 03.03.2023 працівниками державної лісової філії «Чорноліське лісове господарство» ДП «Ліси України» у кв. 26 вид. 1 Онуфріївського лісництва філії «Золотоніське лісове господарство» в адмінмежах Онуфріївської сільської територіальної громади Олександрійського району Кіровоградської області був затриманий відповідач [PERSON] при вчиненні незаконної рубки одного дерева клен діаметром 28 см. За даним фактом відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 65 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. Відповідач визнав себе винним та сплатив адміністративний штраф у добровільному порядку. Проте, шкода, заподіяна його діями навколишньому природному середовищу, залишилась невідшкодованою. Згідно розрахунку завданої [PERSON] шкоди лісу, проведеного на підставі Постанови КМ України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», розмір шкоди становить 6503, 64 грн. Оскільки іншого способу стягнення шкоди, ніж через суд в порядку цивільного судочинства, немає, просив позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача шкоду в зазначеному розмірі. В судове засідання представник позивача не з`явивсь, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що штрав за постановою сплатив. Шкоду сплачувати не буде, оскільки не визнає її розмір. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 03.03.2023 лісничим Онуфріївського лісництва Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Чорноліське лісове господарство» Агафоновим О.В. складено протокол № 1 про адміністративне правопорушення, згідно якого [PERSON] 03.03.2023 о 14.00 годині у кв. 26 вид. 1 вчинив незаконну рубку одного сироростучого дерева клену діаметром пня 28 см, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 105 Лісового Кодексу України та ст. 65 КУпАП. Встановлено, що внаслідок порушення вимог лісового господарства державі заподіяна шкода в сумі 6503, 64 грн., згідно проведеного на підставі постанови КМУ\~від 23.07.2008\~р.\~№ 665\~«Про затвердження\~такс для\~обчислення розміру\~шкоди,\~заподіяної лісу» розрахунку /а.с. 7, 10/. За даним фактом, на підставі складеного протоколу, 03.03.2023 відносно [PERSON] було винесено постанову № 1 про накладення адміністративного стягнення, згідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 65 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. Копію вказаної постанови відповідач отримав 03.03.2023 особисто. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили /а.с. 8/. Згідно пояснень [PERSON] від 03.03.2023, він спиляв дерево клена діаметром 28, оскільки воно заважало проїзду до території, де він утримує худобу. Був затриманий лісовою охороною. Завдану ним шкоду зобов`язався сплатити добровільно /а.с. 9/. Адміністративний штраф в сумі 510 грн. відповідачем [PERSON] сплачено 06.03.2023 у добровільному порядку, що підтверджується відповідною квитанцією /а.с. 12/. Проте, шкода, заподіяна навколишньому природному середовищу, залишилась невідшкодованою. Відповідно до\~ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Зазначені положення також містяться в\~ст. 324 ЦК України, в якій зазначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Статтею 66 Конституції України\~передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, відшкодувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 105 ЛК України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність, відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев, чагарників. До основних принципів охорони навколишнього природного середовища, передбачених п. і) ч. 1 ст. 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», належить компенсація шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища відповідно до п. е) ч. 1 ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. На підставі ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу (ч. 2\~ст. 40 Закону України «Про рослинний світ»). Відповідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені статтею 11 Цивільного кодексу України. Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є одним із способів захисту цивільних прав (пункт 8 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України). Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з частиною 1 цієї статті особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, відповідно до частини 2 цієї статті, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлено статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Предметом спору у вказаній справі є шкода, завдана навколишньому середовищу внаслідок самовільної незаконної порубки дерев. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Відтак, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях покладає на позивача обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, та одночасно передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Розрахунок вартості завданих збитків здійснено відповідно до такс для обчислення розміру шкоди, визначених у додатку 1 до\~постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 р. № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». Згідно ст.\~7\~ЛК України\~ліси,\~які знаходяться\~в межах\~території України,\~є об`єктами\~права власності\~Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених\~Конституцією України. Ліси\~можуть перебувати\~в державній,\~комунальній та\~приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. Частиною 1\~ст.\~17\~ЛК України\~встановлено,\~що \~у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Таким чином, філія «Чорноліське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» є постійним лісокористувачем лісового фонду, де вчинено незаконну вирубку дерева, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Положенням про філію «Чорноліське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» /а.с. 13-25/. З огляду на встановлені на підставі наданих позивачем доказів обставини та враховуючи вищенаведені норми закону, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача шкоди, заподіяної незаконною порубкою лісу у загальному розмірі 6503, 64 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved