Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Позивачка через свого представника адвоката Кліменко В.П. через підсистему «Електронний Суд» звернулася до суду з позовом до [PERSON] «Про поділ спільно нажитого майна подружжя». В обґрунтування позову позивач вказує, що 18.07.1997 року між позивачкою, - [PERSON] , та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів громадського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №694. Після укладення шлюбу позивачка [PERSON] взяла прізвище [PERSON] . Доказом зазначеному є Свідоцтво про укладення шлюбу на бланку серії [NUMBER] . 14.07.2020 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Доказом цього є Свідоцтво про розірвання шлюбу на бланку серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , позивачка уклала шлюб з [PERSON] , та взяла його прізвище. Доказом зазначеному є Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16.11.2022 року. Під час перебування позивачки [PERSON] ( [PERSON] ) та відповідача [PERSON] у шлюбі, ними 13.07.2009 року було придбане, у тому числі, стояночне місце № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] ), вважає, що вище зазначене стояночне місце № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] ( [PERSON] ), та [PERSON] , підлягає поділу у рівних частках та просить суд ухвалити рішення, яким поділити нерухоме майно, що перебуває у спільній сумісній власності колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] , шляхом виділення в особисту приватну власність [PERSON] частини стояночного місця [ADDRESS] Ухвалою суду від 11.08.2023 року по справі відкрито в порядку спрощеного провадження з викликом сторін у судове засідання призначене судом на 02.11.2023 року. Від відповідача [PERSON] , та його представника адвоката Лашкечича Д.В. відзив на позовну заяву до суду не надходив. 01.11.2023 року від представника відповідача адвоката Лашкечича Д.В. до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. У судове засідання, призначене судом на 05.12.2023 року позивачка [PERSON] ( [PERSON] ), та її представник адвокат Кліменко В.П. не з`явилися. 04.12.2023 року від представника позивачки адвоката Кліменко В.П. через підсистему «Електронний Суд» до суду надійшло клопотання у якому він просив суд розглянути справу №522/13427/23-Е за цивільним позовом [PERSON] до [PERSON] «Про поділ спільно нажитого майна подружжя» без особистої участі позивачки [PERSON] та її представника Адвоката Кліменко В.П. на підставі наявних у справі письмових доказів. У клопотанні представник позивачки адвокат Кліменко В.П. зазначив, що позовну заяву він підтримую, та просить суд її задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , та його представник адвокат Лашкечич Д.В. у судове засідання призначене судом на 05.12.2023 року не з`явилися, повідомлялися судом про час та місце розгляду справи належним чином. Будь яких заяв чи клопотань від них до суду не надходило. Суд, оглянувши позовну заяву, та додані до позовної заяви письмові докази вважає, що справа підлягає розгляду у судовому засіданні 05.12.2023 року без особистої участі у судовому засіданні позивачки [PERSON] ( [PERSON] ), її представника адвоката Кліменко В.П., відповідача [PERSON] , та його представника адвоката Лашкечича Д.В. неа підставі наявних у справі письмових доказів. Вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 18.07.1997 року між позивачкою, - [PERSON] , та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів громадського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №694. Після укладення шлюбу позивачка [PERSON] взяла прізвище [PERSON] . Доказом зазначеному є Свідоцтво про укладення шлюбу на бланку серії [NUMBER] . 14.07.2020 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Доказом цього є Свідоцтво про розірвання шлюбу на бланку серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , позивачка уклала шлюб з [PERSON] , та взяла його прізвище. Доказом зазначеному є Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16.11.2022 року. \~ \~ \~ \~Під час перебування позивачки [PERSON] ( [PERSON] ) та відповідача [PERSON] у шлюбі ними 13.07.2009 року було придбане, у тому числі, стояночне місце № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Доказом зазначеному є Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частин першої, другої\~статті 21 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з частиною першою\~статті 36 СК України\~шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до\~статті 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час перебування у шлюбі, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Конструкція норми\~статті 60 СК України\~свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі\~статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Частиною першою\~статті 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. До зазначених висновків прийшов ВС у своїх Постановах від 29 липня 2020 року у справі №127/16354/17, та від 29 липня 2020 року у справі №523/12010/16-ц. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17. Відповідач [PERSON] будь яких заперечень та доказів спростування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, а саме стояночного місця [ADDRESS] до суду не надав. У суді вже перебував цивільний спір щодо поділу спільно нажитого майна колишнього подружжя [PERSON] . Але предметом спору не було стояночне місце № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 21.10.2022 року у справі №522/18752/20 позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», про поділ спільно нажитого майна подружжя задоволений частково. Судом поділено спільне сумісне майно подружжя [PERSON] та [PERSON] та в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнано за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на: - 1/2 частки чотирьох кімнатної квартири, заг. пл. 209,3 кв.м., житл. пл. 113,4 кв.м., розташованої за адресою [ADDRESS] . Постановою Одеського апеляційного суду від 25.04.2023 року апеляційну скаргу [PERSON] в особі свого представника [PERSON] залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21 жовтня 2022 року в оскаржуваній частині залишено без змін. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат суд приходить до наступного. Відповідно до\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою, позивачкою сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 гривень. У зв`язку з тим, що позовна заява задоволена судом у повному обсязі, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved