Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

01.08.2023 року позивач [PERSON] через свого представника - адвокат Онищенко Лілію Вадимівну звернулась до Корабельного районного суду міста Миколаєва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо його неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . Згодом, подавши відповідну заяву, доповнила свої позовні вимоги та просила призначити [PERSON] , [INFO] , піклувальником над неповнолітньою [PERSON] , 2006 р.н. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 08.10.2009 по справі №2-2249/2009 було визнано [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , та зобов`язано орган реєстрації актів цивільного стану виключити з актового запису про народження дитини №594 від 21.10.2006 роки з графи «батько» відомості про батька дитини, замість « [PERSON] » записати « [PERSON] », змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В зв`язку з зазначеним Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03.12.2009, згідно якого [PERSON] народилась [INFO] у [PERSON] та [PERSON] . Починаючи з 2014 року батько дитини [PERSON] повністю самоусунувся від виховання дитини, внаслідок чого остання проживала у [PERSON] з 2014 року по лютий 2022 року. Вказані події мали місце внаслідок того, що [PERSON] перебуваючи в родинних зв`язках з [PERSON] , який доводиться племінником останнього, часто буваючи за місцем проживання [PERSON] та його неповнолітньої дочки, звернув увагу на невлаштованість побуту та недостатній догляд за дитиною, внаслідок чого взяв неповнолітню до себе на тимчасове проживання для надання батькові часу для влаштування належних умов проживання. Однак, після спливу деякого часу дитина відмовилась повертатись додому та продовжувала проживати разом з [PERSON] . При цьому батько дитини жодної матеріальної участі у розвитку, вихованні та утриманні дитини не приймав. Більше того неповнолітня [PERSON] отримує пенсію через втрату годувальника як сирота проте, зазначені виплати приходять на картку батька - відповідача [PERSON] , який розпоряджається грошима на власний розсуд, повністю витрачаючи їх на свої особисті потреби та не віддає належні дитині кошти. У зв`язку з тим, що [PERSON] ухиляється від обов`язків по вихованню своєї дитини, не забезпечує соціальної адаптації та нормального психологічного, морального та фізичного розвитку дитини, не цікавиться її здоров`ям, матеріальної допомоги для гідного розвитку дочки не надає, більше того, відбирає належні та призначені їй державою соціальні виплати, не цікавиться її духовним, фізичним та соціальним розвитком, позивач була змушена звернутися в суд з даним позовом. Ухвалою суду від 03.08.2023 р. відкрите провадження по вказаній справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Копію ухвали направлено сторонам по справі, відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження і позивачу встановлений п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. В судове засідання позивач не з`явився. Від представника позивача - адвоката Онищенко Л.В. до суду надала заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином на своєчасно. Відзиву на позовну заяву не надав, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справу у відсутності представника, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 03.12.2009 р., а також рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.10.2009 р., ухваленим у цивільній справі № 2-2249/2009 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства. Мати неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 14.05.2009 р. Під час розгляду судом встановлено, що відповідач неналежно виконує батьківські обов`язки, що підтверджується наступними доказами: довідкою Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 7", складеною сімейним лікарем [PERSON] ; декларацією № 0001-ЕА4Т-НР00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу [PERSON] , 2006 року народження; довідки Миколаївської гімназії № 33 від 10.07.2023 за вих. № 54, складеної відносно учениці гімназії [PERSON] ; заявою [PERSON] , 2006 р.н., про перерахунок пенсії від 28.06.2023; постановою районного суду в м. Прушкув ІІІ Відділу сімейний та неповнолітній від 19.09.2022 р. щодо обмеження [PERSON] батьківської влади над неповнолітньою [PERSON] . Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 вказаного Закону передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В силу ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Стаття 164 СК України містить перелік підстав для застосування до винної особи такого виду відповідальності як позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008 р.) визначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справ, зокрема ставлення батьків до дітей. В п. 16 вказаної постанови Пленуму зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Згідно з Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 4455/02.02.01-22/05/14/23 від 31.10.2023, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , в інтересах неповнолітньої. У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку, що вимоги позивача про позбавлення батьківських прав обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Крім того суд вважає, що позовна вимога про призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , який залишилася без батьківського піклування, підлягає задоволенню з огляду на наступне. Нормами ст. 167 СК України закріплено порядок щодо влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав. Зокрема у частинах 2 та 3 зазначеної норми закріплено, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Згідно з ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно з ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. Статтею 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до подання виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 17.11.2023 р. № 4842/02.02.01-22/05/14/23 комісією було розглянуте питання про доцільність призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітньою [PERSON] , 2006 р.н.., у разі позбавлення батька [PERSON] батьківських прав відносно неї. З урахуванням думки та бажання дитини проживати у сім`ї [PERSON] , орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради підтримав позовні вимоги в частині призначення піклувальником [PERSON] над [PERSON] , [INFO] , що не суперечить інтересам дитини. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про призначення піклувальником над [PERSON] - [PERSON] є обґрунтованими, оскільки в судовому засіданні встановлено, що останній піклується над дитиною, яка проживає разом з ним, знаходяться на його вихованні та утриманні, та він бажає бути її піклувальником та не має перешкод, передбачених ст. 212 СК України. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved