Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач у липні 2022 р. звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 226463,29 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.02.2022 становить 6624051,23 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного між банком та відповідачкою кредитного договору № IFIWGA00000249 від 02.08.2007 банк зобов`язався надати відповідачці кредит у розмірі 33000 доларів США на строк до 02.08.2017, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені договором. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором відповідачка сплачує банку щомісячні відсотки у подвійному розмірі, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці кредит у передбаченому договором розмірі. У зв`язку з порушенням позичальником зобов`язань за цим кредитним договором станом на 25.02.2022 утворилась заборгованість у розмірі 226463,29 доларів США, яка складається з 29110,76 доларів США заборгованості за тілом кредиту, 39874,46 доларів США заборгованості за відсотками за користування кредитом, 6300 доларів США комісії за користування кредитом, 151178,07 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 99360,77 грн. Представник позивача в позовній заяві не заперечував щодо розгляду справи за відсутності представника позивача та ухвалення судом заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Установлено, що відповідно до кредитного договору № IFIWGA00000249 від 02.08.2007, укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та відповідачкою [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 30000 доларів США у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на завершення будівництва та 3000 доларів США на сплату страхових внесків, а всього 33000 доларів США, на строк до 02.08.2017 зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць (11,04 % річних) на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 1,50 % від суми виданого кредиту в момент надання кредиту та щомісяця в період сплати у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту (а.с.7-9). Згідно п. 7.4 договору при порушенні позичальником зобов`язань за кредитним договором він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 1,21 % на місяць (14,52 % річних), розраховані на суму не погашеної в строк заборгованості. У зв`язку з порушенням відповідачкою зобов`язань за цим кредитним договором станом на 25.02.2022 банк заявив до стягнення з відповідачки заборгованість у розмірі 226463,29 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.02.2022 становить 6624051,23 грн, яка складається із: 29110,76 доларів США заборгованості за тілом кредиту, 39874,46 доларів США заборгованості за відсотками за користування кредитом, 6300 доларів США комісії за користування кредитом, 151178,07 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, що підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості (а.с.3-5). Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Строк дії кредитного договору визначений сторонами договору до 02.08.2017. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц. Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Таким чином, суд установив, що позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право на стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 02.08.2017. Після закінчення строку дії кредитного договору у кредитодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Так само у позивача відсутні правові підстави для нарахування до стягнення з відповідачки пені за несвоєчасність виконання зобовязань за\~договором поза межами строку кредитування. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.5) суд визначає розмір процентів за користування кредитом станом на 03.08.2017 у сумі 32759,06 доларів США, що підлягають стягненню з відповідачки. Тобто суд уважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідачки 29110,76 доларів США заборгованості за тілом кредиту, 32759,06 доларів США заборгованості за відсотками за користування кредитом, 6300 доларів США комісії за користування кредитом, що в загальному становить 68169,82 доларів США. Пункт 4.1 укладеного між сторонами договору передбачає, що при порушенні позичальником зобов`язань за цим кредитним договором банк має право нараховувати, а позичальник зобов`язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні, за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.5), з урахуванням передбаченої п. 4.1 кредитного договору сплати пені в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати, суд визначає розмір пені станом на 03.08.2017 у сумі 2640989,81 грн, що еквівалентно 90290,25 доларів США (згідно курсу НБУ на 25.02.2022 29,25 грн за 1 долар). У відповідності з вимогами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на те, що розмір пені у 2640989,81 грн, що еквівалентно 90290,25 доларів США, значно перевищує розмір збитків за договором, сума яких становить 68169,82 доларів США, суд зменшує розмір пені до 1989000 грн, що еквівалентно 68000 доларів США. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення заявленого позову та стягує з відповідачки на користь банку 68169,82 доларів США заборгованості за кредитним договором, яка складається із 29110,76 доларів США заборгованості за тілом кредиту, 32759,06 доларів США заборгованості за відсотками за користування кредитом, 6300 доларів США комісії за користування кредитом, та 1989000 грн пені. З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на часткове задоволення судом заявленого банком позову на суму 3982967,24 грн, що становить 60,13 % від заявленої суми позову (6624051,23 грн), суд стягує з відповідачки на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 59745,63 грн. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ст. 526, 549, 551, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved