Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Керівник Лозівської окружної прокуратури Харківської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Лозівської міської ради Харківської області з позовом до [PERSON] про зобов`язання повернути земельну ділянку з кадастровим номером: 6323955400:01:000:0002, площею 11,1872 га Лозівській міській раді Харківської області у стані, не гіршому, у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду. В обґрунтування позову керівник Лозівської окружної прокуратури Харківської області вказав, що Лозівською окружною прокуратурою Харківської області виявлено порушення вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки державної форми власності. На підставі договору оренди землі від 03.11.2003, укладеного між Лозівською районною державною адміністрацією та [PERSON] в користування останнього передано земельну ділянку з кадастровим номером 6323955400:01:000:0002, площею 11,1872 га для рибогосподарських потреб, розташовану на території Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області (далі - Договір). Угодою №12-10 від 15.04.2010, яка укладена між Лозівською РДА та [PERSON] поновлена дія договору оренди зазначеної земельної ділянки строком на 5 років. Листом Лозівської районної військової адміністрації Харківської області від 29.05.2023 №01-56/1696 повідомлено окружну прокуратуру, що Лозівська райдержадміністрація зверталася до [PERSON] з листом від 20.09.2019 №01-50/2515 про закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки водного фонду від 03.11.2003, та вимагала повернути, орендовану ділянку за актом приймання- передачі, однак після завершення дії договору орендована ділянка [PERSON] не поверталась. Договір оренди земельної ділянки площею 11,1872 га після 11.09.2019 з [PERSON] , на новий строк не продовжувався. Таким чином, оскільки поновлення договору на новий термін не відбулося, строк його дії скінчився 11.09.2019 року. Після закінчення строку дії договору земельна ділянка з кадастровим номером 6323955400:01:000:0002 [PERSON] не передавалась, акт приймання-передачі не складався. Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.02.2022 [PERSON] , [INFO] , засуджено за ч.2 ст. 197-1 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі та звільнено від відбування покарання на підставі ст.ст. 75. 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік (справа №629/3890/21). Вказаний вирок набрав законної сили 10.03.2022 року. Проте вказані у вироку споруди в порушення вищевказаних вимог перебувають у прибережній захисній смузі. Після ухвалення Лозівським міськрайонним судом Харківської області вироку від 07.02.2022 у справі №629/3890/21 відносно [PERSON] та набрання зазначеним вироком законної сили, [PERSON] як власником споруд будь-яких заходів до їх демонтажу не приймалось. Про не звільнення земельної ділянки свідчить і те, що 07.12.2022 до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області надійшла заява [PERSON] про те, що на березі водойми незаконно розміщені споруди. Відповідно до наданих пояснень [PERSON] він з 2003 по 2019 роки орендував земельні ділянку з водним об?єктом. В 2019 році договір оренди закінчився, та на даний час він розуміє, що незаконно займає земельну ділянку на якій маються споруди. Враховуючи все вище вказане, керівником Лозівської окружної прокуратури було подано позов в інтересах Лозівської міської ради Харківської області. Ухвалою суду провадження у справі було відкрито у порядку загального позовного провадження, сторонам надано час для подання заяв по суті. 09.11.2023 року ухвалою суду призначено справу до судового розгляду. Прокурор у судове засідання з`явився, на задоволенні позову наполягав. Відповідач в судове засідання з`явився, заперечував проти задоволення позову, вказав, що знає про незаконність своїх дій та просив залишити йому земельну ділянку. Представник Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила справу вирішити на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши докази, надані сторонами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на підставі договору оренди землі від 03.11.2003 року, укладеного між Лозівською районною державною адміністрацією та [PERSON] в користування останнього передано земельну ділянку з кадастровим номером 6323955400:01:000:0002, площею 11,1872 га для рибогосподарських потреб, розташовану на території Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області (а.с.17-20). Договір зареєстровано 26.10.2004 в ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державного комітету України по земельним ресурсам» під №195. Відповідно до п. 5.1. Договір оренди діє до 01.11.2008 року. Угодою №12-10 від 15.04.2010, яка укладена між Лозівською РДА та [PERSON] поновлена дія договору оренди зазначеної земельної ділянки строком на 5 років(а.с.21). Така угода зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.09.2014, номер запису про інше речове право 6951500. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 ЗК України). Згідно з положеннями ч. 3 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу, згідно якої особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1 ст. 122 ЗК України). Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України). При цьому згідно з ч. 1 ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з п. 2.1. Договору оренди, в оренду передана земельна ділянка водного фонду з водним об?єктом та гідротехнічною спорудою. Обєкт оренди має загальну площу 11,1872 га в тому числі: земель під водою 4,3881 га та захисна прибережна смуга 6,6232 га, гідротехнічна споруда 0,1759 га. Відповідно до п. 5.2., 5.4. Договору по закінченні терміну договору Орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу стороні про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення. В разі припинення або розірвання, договору Орендар зобов?язаний повернути Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду. Листом Лозівської районної військової адміністрації Харківської області від 29.05.2023 №01-56/1696 повідомлено окружну прокуратуру що Лозівська райдержадміністрація зверталася до [PERSON] з листом від 20.09.2019 №01-50/2515 про закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки водного фонду від 03.11.2003, та вимагала повернути, орендовану ділянку за актом приймання- передачі, однак після завершення дії договору орендована ділянка [PERSON] не поверталась(а.с.32-33). Договір оренди земельної ділянки площею 11,1872 га після 11.09.2019 з [PERSON] , на новий строк не продовжувався. Згідно ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Таким чином, оскільки поновлення договору на новий термін не відбулося, строк його дії скінчився 11.09.2019 року. Після закінчення строку дії договору земельна ділянка з кадастровим номером 6323955400:01:000:0002 [PERSON] не передавалась, акт приймання-передачі не складався. Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.02.2022 [PERSON] , [INFO] , засуджено за ч.2 ст. 197-1 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі та звільнено від відбування покарання на підставі ст.ст. 75. 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік (справа №629/3890/21). Вказаний вирок набрав законної сили 10.03.2022 року(а.с.16). З вказаного вироку вбачається, що [PERSON] був засуджений за самовільне зайняття земельної ділянки з кадастровим номером 6323955400:01:000:0002 в охоронній зоні(а.с.29-31). Вказані у вироку споруди продовжують перебувати у прибережній захисній смузі. Після ухвалення Лозівським міськрайонним судом Харківської області вироку від 07.02.2022 у справі №629/3890/21 відносно [PERSON] та набрання зазначеним вироком законної сили, [PERSON] як власником споруд будь-яких заходів до їх демонтажу не приймалось. 07.12.2022 до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області надійшла заява [PERSON] про те, що на березі водойми незаконно розміщені споруди, у звязку з чим 07.12.2022 року було проведено огляд місця події, про що свідчить протокол огляду місця події(а.с.25-27). Відповідно до наданих пояснень [PERSON] він з 2003 по 2019 роки орендував земельні ділянку з водним об?єктом. В 2019 році договір оренди закінчився, та на даний час він розуміє, що незаконно займає земельну ділянку на якій маються споруди(а.с.28). Враховуючи все вище вказане, керівником Лозівської окружної прокуратури було подано позов в інтересах Лозівської міської ради Харківської області, наявність підстав для звернення підтверджено копіями запитів та відповідей(а.с.34-46). Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Згідно ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи те, що факт самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки підтверджується матеріалами справи та самими поясненнями відповідача, беручи до уваги, що строк дії договору оренди закінчився, однак орендодавцю земельна ділянка повернута не була, тобто не було виконано зобов`язання у звязку з припиненням договору, суд вважає, що позовні вимоги керівника Лозівської окружної прокуратури є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти судовий збір на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved