Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

20.09.2021 року до Березівського районного суду Одеської області звернулося ПАТ "НАСК "ОРАНТА" з позовними вимогами до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області [PERSON] . Відповідно до розпорядження №189 від 05.10.2023 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ вбачається, що вказана справа підлягає повторному розподілу між суддями у зв`язку з відставкою судді Лебединського С.Й. На підставі викладеного 05.10.2023 року канцелярією суду проведено повторний автоматизований розподіл даної судової справи та визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римар І.А. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 09.10.2023 року справу прийнято до свого провадження. На обґрунтування своїх позовних вимог позивача вказав, що 05.04.2021 року між [PERSON] та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» укладено договір АР/8722762, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв автомобіля «ВАЗ 21121» д.р.н. [NUMBER] . 05.04.2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вищевказаного автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota Picnic» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно до постанови Березівського районного суду Одеської області ДТП сталася внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України, який перебував у стані алкогольного сп`яніння. До ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернувся власник пошкодженого автомобіля та на підставі страхового акту №ОЦВ-М-21-15-49543/1 від 06.07.2021 року, якому було сплачено 72000.00 грн. 06.08.2021 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулась до боржника з регресною вимогою, домовленості щодо сплати заборгованості в досудовому порядку досягнуто не було, заборгованість не сплачено. У зв`язку з вищевказаним позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 14.02.2024 року. В судове засідання 11.12.2023 року представник позивача не з`явився. Надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі. Вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.39). Відповідач у судові засідання 14.11.2023 року та 11.12.2023 року також не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, так на його адресу направлялась ухвала про прийняття справи до свого провадження з зазначенням дати судового засідання і судова повістка про виклик до суду на 11.12.2023 року, однак конверти повернувся з відповідними відмітками (а.с.62.68). Відзив або заперечення на позов [PERSON] до суду не надавав, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, а тому на підставі ст.128-130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа вважається такою, що належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи. Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». \~ За таких обставин, у зв`язку з воєнним станом на території України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за їх відсутності та ігнорування викликів до суду відповідачем, суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами. В порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України,\~розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України,\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Врахувавши думку представника позивача, викладену ним в його письмовій заяві, відсутність відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 05.04.2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21121» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та автомобіля «Toyota Picnic» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідача було визнано винним у вчиненні вказаної ДТП, що підтверджується копією постанови Березівського районного суду Одеської області від 24.06.2021 року у справі №494/419/21 (а.с.16-17). Цивільна відповідальність водія «ВАЗ 21121» д.р.н. [NUMBER] згідно полісу №АР/8722762 застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що власник автомобіля «Toyota Picnic» д.р.н. [NUMBER] повідомила про страховий випадок та звернулась до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з метою отримання страхового відшкодування (а.с.14-15). \~ \~ \~ \~Відповідно до розрахунку страхового відшкодування та страхового акту від 05.07.2021 року сума страхового відшкодування власнику транспортного засобу «Toyota Picnic» д.р.н. [NUMBER] становить 72000.00\~грн.(а.с.9 зворотній бік). На підставі наданих потерпілою особою документів та оцінки завданих збитків, - позивачем було виплачено потерпілій особі суму страхового відшкодування в загальному розмірі 72000.00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №34874 від 12.07.2021 року (а.с.7). Відповідно до\~ст.\~979\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України)\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно\~ст. 993 ЦК України,\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 27 Закону України «Про страхування»\~передбачено,\~що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За правилами\~ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно абз. а пп.38.1.1 п.38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після\~виплати страхового\~відшкодування має\~право подати\~регресний позов\~до страхувальника\~або водія\~забезпеченого транспортного\~засобу який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, \~якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Судом також встановлено, що відповідач керуючи транспортним засобом скоїв ДТП перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, суд доходить висновку, що у [PERSON] виникло зобов`язання перед позивачем щодо відшкодування збитків в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого в ДТП автомобіля, що є підставою для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем за оплату судового збору у розмірі 2270.00 грн.

Outcome: approved