Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

06.09.2023 представник заявника, адвокат Сологуб Артем Михайлович, звернувся до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , який, у зв`язку із повномасштабним вторгненням РФ на територію України, був вимушений виїхати з місця реєстрації та з 27.05.2022 був взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа, за адресою фактичного місця проживання: [ADDRESS] , де і проживав на час смерті. Після померлого [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, земельну ділянку, площею 3,3223 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 6325784500:01:001:0416, яка розташована на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області. [PERSON] , [INFO] , є рідною дочкою померлого [INFO] [PERSON] , тобто є спадкоємицею за законом першої черги, окрім неї є ще спадкоємці п`ятої черги, які заперечень щодо встановлення факту постійного проживання заявниці із батьком не мають, інші спадкоємці відсутні. До повномасштабного вторгнення РФ на територію України заявниця проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а через активні бойові дії вимушена була виїхати разом із родиною до м. Біла Церква. Заявниця разом із батьком була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа, за адресою фактичного місця проживання: [ADDRESS] , де і проживає по даний час. У вказаній квартирі заявниця разом із батьком спочатку проживали безкоштовно, а в подальшому 10.08.2022 вона уклала договір оренди квартири з правом пролонгації. Заявниця взяла на себе зобов`язання щомісячно оплачувати орендну плату та комунальні платежі, а її батько та інші члени її сім`ї проживали у вказаній квартирі. За час спільного проживання заявниця піклувалася про батька, оскільки він був особою похилого віку, часто хворів і потребував сторонньої допомоги та догляду, вона купувала йому ліки, продукти харчування та інші необхідні речі, вони вели спільне господарство, а коли батько помер, вона організувала та оплатила його кремацію та похорон. 26.07.2023 заявниця звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте державним нотаріусом їй було надано роз`яснення, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Також, лише на підставі довідок, виданих посадовою особою структурного підрозділу з питань соціального захисту населення Білоцерківської міської ради у яких зазначено фактичне місце проживання спадкодавця та заявниці нотаріус не може встановити факт постійного їх проживання у м. Біла Церква Київської області, а тому заявниця вважається такою, що не прийняла спадщину. Тому, просив у судовому порядку встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом зі спадкодавцем - [PERSON] , померлим [INFO] , на час відкриття спадщини за останнім місцем проживання спадкодавця (місцем спадщини) в [ADDRESS] . 11.09.2023 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду вказану заяву, відкрито провадження у справі, призначено до розгляду по суті. 11.09.2023 судом постановлено ухвалу, про виклик та допит у судовому засіданні свідків. 09.10.2023 судом постановлено ухвалу, про витребування з Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області належним чином завіреної копії спадкової справи з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи/заповіти), щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 01.11.2023 у судовому засіданні заявниця - [PERSON] та її представник, адвокат Сологуб Артем Михайлович, заяву підтримали та 09.11.2023 подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій просили заяву про встановлення юридичного факту задовольнити повністю. 01.11.2023 судом постановлено ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання, у зв`язку з не виконанням вимог ухвали суду про витребування доказів. 03.11.2023 з Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області судом отримано інформацію щодо спадкової справи, після померлого [INFO] [PERSON] , та інформаційну довідку зі спадкового реєстру (спадкові справи/заповіти). Заінтересована особа: Друга Білоцерківська держана нотаріальна контора Київської області представника до суду не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду. Заінтересована особа: Шевченківська селищна рада Куп`янського району Харківської області, представника до суду не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заперечень щодо заявлених вимог та заяви з процесуальних питань до суду не подала. Заінтересована особа: [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій просив проводи розгляд справи за його відсутності, заяву щодо встановлення факт підтримує у повному обсязі та підтверджує вказані заявником обставини, будь який спір щодо спадкового майна відсутній. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом встановлено, що заявниця - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а з 27 травня 2022 року, як внутрішньо переміщена особа, проживає за адресою: [ADDRESS] , вона є дочкою померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , а з 27 травня 2022 року, як внутрішньо переміщена особа, він проживав за адресою: [ADDRESS] до дня смерті, що підтверджено матеріалами справи (а.с.10,12 -17). Згідно лікарського свідоцтва № 1 від 07.11.2022, довідки про смерть № 1 від 07.11.2022 та свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с.16,18), [PERSON] , [INFO] , проживав за адресою: [ADDRESS] та помер у віці 69 років у місті Біла Церква Київської області по причині: хронічна ішемічна хвороба серця, атеросклеротична хвороба серця. З матеріалів справи (а.с.21-22) вбачається, що [PERSON] за життя набув у власність майно: земельну ділянку, площею 3,3223 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 6325784500:01:001:0416, яка розташована на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, земельна частка (пай), ділянка № [NUMBER] (за межами населеного пункту). З матеріалів справи (а.с.20,80-81) вбачається, що у липні 2023 року [PERSON] звернулася до Другої Білоцерківської держаної нотаріальної контори Київської області із заявою щодо прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] , [INFO] , та їй було відмовлено у прийнятті заяви, у зв`язку із пропущенням строків для прийняття спадщини. Згідно повідомлення державного нотаріуса та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , не заводилася. Свідок [PERSON] , [INFO] , яка проживає: [ADDRESS] , у судовому засіданні дала показання, що [PERSON] та його дочка - [PERSON] проживали в м. Сєвєродонецьк, після смерті матері заявника у 2018 році, остання доглядала за батьком. У зв`язку з військовою агресією ФР проти України вони вимушені були виїхати з постійного місця проживання. Спочатку вони проживали у с. Пилипча Білоцерківського району, а потім восени 2022 року у м. Біла Церква. Вони проживали однією сім`єю, підтримували один одного, у них були добрі сімейні стосунки. У [PERSON] була одна дочка, дружина померла, інших спадкоємців, окрім заявниці немає. Після смерті [PERSON] заявниця займалася його похованням та відбування необхідних обрядів. Свідок [PERSON] , [INFO] , який проживає: [ADDRESS] , у судовому засіданні дав показання, що [PERSON] та його дочка - [PERSON] проживали в м. Сєвєродонецьк однією сім`єю. У зв`язку з військовою агресією РФ проти України вони вимушені були виїхати в с. Пилипча Білоцерківського району, а потім у м. Біла Церква. У них були добрі сімейні стосунки, заявниця піклувалася та турбувалася про батька, а після смерті останнього займалася його похованням. Свідок [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , у судовому засіданні дала показання, що [PERSON] та його дочка - [PERSON] переїхали з м. Сєвєродонецьк і проживали однією сім`єю по сусідству з нею з серпня 2022 року. У них були добрі і теплі сімейні стосунки. [PERSON] хворів і заявниця займалася його лікуванням та доглядом, а після його смерті займалася похованням батька. Свідок [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , у судовому засіданні дала показання, що вона у серпні 2022 року надала в оренду своє житло заявниці з сім`єю, в тому числі і її батьку - [PERSON] . У їх сім`ї дуже добрі, ввічливі та добрі стосунки, вони порядні люди. [PERSON] їй розповідав, що дочка про нього турбується та піклується. Спочатку вони сплачували кошти за оренду квартир, а потім оформили документи і держава компенсує витрати на їх проживання. [PERSON] хворів і заявниця займалася його лікуванням, а після його смерті вона займалася його похованням. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно із ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання це житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1221 ЦК України (в редакції станом на дату смерті спадкодавця), місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , з 27 травня 2022 року проживали за адресою: [ADDRESS] , як внутрішньо переміщені особи, що підтверджено відповідними документами, отже мали постійне місце проживання за вказаною адресою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживає разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер у місті Біла Церква Київської області, яке є місцем відкриття спадщини, та після його смерті заявниця - [PERSON] , дочка померлого, є спадкоємцем першої черги та вважається такою, що прийняла спадщину, адже не заявила про відмову від неї. Згідно із п.23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В п.9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК. У даному випадку заявником доведено викладені в заяві обставини, та доведено, що встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення, а подані докази у своїй сукупності дають змогу дійти висновку, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживала разом зі спадкодавцем - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за останнім місцем проживання спадкодавця: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи також відсутність спору щодо спадкового майна, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved