Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради в особі виконавчого комітету Бедевлянської сільської ради про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві зазначив, що 11 лютого 2020 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Кривської сільської ради, про що складений відповідний актовий запис №6. За час спільного життя у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Після одруження він з дружиною проживали у будинку, який належав його матері, в [ADDRESS] . За час спільного проживання дружина декілька разів втікала з дому по невідомих причинах, при цьому доньку залишала з ним, а потім через певний період поверталася і починалося все з початку. До моменту їх одруження дружина вже мешкала з декількома чоловіками і крім їхньої спільної доньки, вона має ще четверо малолітніх дітей. Відносно однієї зі своїх дітей вона позбавлена батьківських прав, та згідно рішення суду їй призначено сплату аліментів. 26 травня 2021 року дружина пішла від нього і з початку проживала в [ADDRESS] , з черговим співмешканцем, а у грудні 2021 року вона виїхала за межі України, в республіку Чехія, залишивши малолітню доньку [PERSON] . Дитина була у надзвичайно неохайному, хворобливому стані, брудна, про що він неодноразово звертався у соціальні служби району. З дружиною вони спілкуються вкрай рідко, лише по телефону, і взагалі про дитину вона зовсім не цікавиться. 01 лютого 2022 року органом опіки та піклування виконавчого комітету Бедевлянської сільської ради місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] , визначено з ним за адресою: [ADDRESS] , де вони проживають і по сьогоднішній день. Вважає, що шлюб з відповідачкою фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, у зв`язку з чим 07 липня 2023 року, ним подано позов до Тячівського районного суду про розірвання шлюбу. Також, працівники служби у справах дітей Бедевлянської сільської ради поставили питання перед ним про те, чи буде, і чи зможе, він належним чином виконувати свій обов`язок батька і подбати про дитину, якщо виховуватиме її самостійно, або ж вони будуть змушені передати дитину в дитячий будинок. Позивач зазначив також, що він працює по найму та заробляє щомісячно в розмірі від 10000 до 14000 гривень, проживає у будинку, який належить його матері, який складається з декількох житлових кімнат та допоміжних приміщень, кухні, ванної та дитячої кімнат, у веденні домашнього господарства допомагають рідні та сусіди. Тобто він має самостійний дохід. Спиртного, наркотичних чи психотропних речовин він взагалі не вживає. Ним створені всі належні умови для проживання доньки, її належного фізичного та духовного розвитку. Він та дитина є фізично здорові, що підтверджено довідками. 05 липня 2023 року ним подана заява до органу опіки та піклування Бедевлянської сільської ради про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав дружини [PERSON] відносно доньки [PERSON] . Відповідачка не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями, не створила належних умов проживання дитині, і взагалі покинула її та більше як півтора року тому виїхала за межі України. Своєю аморальною поведінкою вона може зашкодити розвиткові дитини. Вже майже два роки він виховує дитину сам, вона проживає з ним, через що на даний час виникли обставини між ним та відповідачкою про місце проживання доньки та відповідно визначення порядку участі відповідачки у її житті. Просить суд позбавити відповідачку [PERSON] , [INFO] , уродженку с. Крива, Тячівського району, Закарпатської області, України, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник органу опіки та піклування Бедевлянської сільської ради в особі виконавчого комітету Бедевлянської сільської ради Дебич Д.О. в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення вимог. На продовження розгляду справи представник в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ста. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч 7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , значаться позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] (а.с.12). Також встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони [PERSON] та [PERSON] з 11 лютого 2020 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, та на даний час [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.11, 13-15). Рішенням виконавчого комітету Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 01 лютого 2022 року за №8 визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , мешканцем [ADDRESS] (а.с.16). З характеристики від 05.07.2023 року, виданої Бедевлянською сільською радою вбачається, що [PERSON] являється постійним мешканцем села Бедевля, проживає у будинку, що належить його матері, одружений, у шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на його утриманні, урівноважений та спокійний, скарг з боку мешканців села не поступало, порушення громадського порядку з його боку не було, до адміністративної відповідальності виконкомом сільської ради не притягувався (а.с.18). В довідці виконкому Бедевлянської сільської ради від 05.07.2023 року за №982 зазначено, що [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] , та до складу його сім`ї, яка проживає за даною адресою, входить донька [PERSON] , [INFO] . (а.с.19). В довідці комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Бедевлянська амбулаторія загальної практики сімейної медицини від 05.07.2023 року за №262, виданої [PERSON] , [INFO] , зазначено, що він здоровий (а.с.20). В довідці комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Бедевлянська амбулаторія загальної практики сімейної медицини від 05.07.2023 року за №263, виданої [PERSON] , [INFO] , зазначено, що дитина здорова та до медичних працівників на огляд приходить разом з батьком (а.с.21). В акті обстеження матеріально-побутових умов, складеного 30 червня 2023 року сільським головою Бедевлянської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області, зазначено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та фактично проживають [PERSON] та його донька [PERSON] ; [PERSON] , [INFO] , проживає в будинку, що належить його матері; разом з ним проживає дочка [PERSON] , [INFO] , донька перебуває на утриманні батька, мати дитини [PERSON] не приймає участь у вихованні дитини, на даний час вона знаходиться за кордоном (а.с.22). В довідці виконкому Бедевлянської сільської ради від 30 червня 2023 року за №968 зазначено, що на утриманні [PERSON] , [INFO] , знаходиться неповнолітня дитина, а саме: донька [PERSON] , [INFO] (а.с.23). В довідці виконкому Бедевлянської сільської ради від 19 липня 2023 року за №1331 зазначено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). В довідках Кривського старостинського округум Тересвянської селищної ради від 14.06.2022 року за №03.1-13/263, від 21.11.2022 року за №03.1-13/604, від 07.07.2023 року за №03.1-13/49 зазначено, що [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] , на даний час знаходиться за межами країни (а.с.27, 28, 29). Згідно висновку органу опіки та піклування Бедевлянської сільської ради в особі виконавчого комітету Бедевлянської сільської ради від 19 серпня 2023 року за №19/04-16 орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради в особі виконавчого комітету Бедевлянської сільської ради вважає за доцільне дати згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , мешканку с. Крива Тячівського району, Закарпатської області, відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.45-46). Відповідно до ст. 164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Згідно з пунктами 15 та 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Пунктом 18 вказаної Постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а тому суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. У постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі №461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18) вказано, що «звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтована підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, приймають участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (ст. 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на від 03 грудня 1986 року)». Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування, а ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Судом встановлено, що на даний час відповідачка [PERSON] дійсно не проживає зі своєю дитиною [PERSON] та позивачем [PERSON] , оскільки перебуває за кордоном та судом розглядається цивільна справа про розірвання шлюбу з позивачем. Суд не бере до уваги висновок органу опіки та піклування Бедевлянської сільської ради в особі виконавчого комітету Бедевлянської сільської ради від 19 серпня 2023 року за №19/04-16, яким рекомендовано позбавити відповідачку [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , батьківських прав, оскільки він не достатньо обґрунтований та не свідчить про умисне ухилення відповідачки [PERSON] від утримання та виховання своєї неповнолітньої дитини, у зв`язку з чим потребує застосування до неї такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав. Суд приходить до висновку, що окреме проживання позивача та відповідачки та посилання позивача та її представника [PERSON] на те, що відповідачка [PERSON] не бажає приймати участь у вихованні та утриманні дитини, та в цьому є її вина, що [PERSON] як особа становить реальну загрозу для дитини [PERSON] , її здоров`я та психічного розвитку, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що матеріалами справи не доведено факт умисного ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню і утриманню своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , підстав для позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] не має, а тому в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради в особі виконавчого комітету Бедевлянської сільської ради про позбавлення батьківських прав слід відмовити. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed