Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У вересні 2023 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» заборгованість за договором №210118-33442-1 від 18.01.2021 станом на 12.09.2023 у розмірі 21073 грн 88 коп. Аргументує свої вимоги тим, що 18.01.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» (торгова марка «MONETKA») та відповідачем було укладено кредитний договір №210118-33442-1, відповідно до якого останньому надано кредит у розмірі 3550 грн, зі сплатою 1,7 % річних від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту, строком на 30 днів. Кредитний договір був підписаний 18.01.2021 шляхом введення одноразового ідентифікатора 248781 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та /або https://monetka.ua. 01 липня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» укладено договір відступлення права вимоги №01/07/2021-Р/М від 01.07.2021, відповідно до умов якого право вимоги за договором №210118-33442-1 від 18.01.2021 перейшло до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 12.09.2023 виникла заборгованість у сумі 21073 грн 88 коп. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 18.09.2023 року призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні на 09 год 00 хв 16 жовтня 2023 року. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 08 листопада 2023. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 10 год 30 хв 06 грудня 2023. ІІІ. Позиції сторін. В судове засідання представник позивача не з"явився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив та не скористався правом на надання відзиву на позовну заяву. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. 18.01.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» (торгова марка «MONETKA») та відповідачем було укладено кредитний договір №210118-33442-1, відповідно до якого останньому надано кредит у розмірі 3550 грн, зі сплатою 1,99% річних від суми кредиту за кожен день користування (річна процентна ставка становить 726,35 %) користування кредитом у межах строку, визначеного п.1.3 цього Договору, строком на 30 днів. Кредитний договір був підписаний 18.01.2021 шляхом введення одноразового ідентифікатора 248781 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та /або https://monetka.ua(а.с.12,13). Відповідно до п.1.4 Договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», що розміщені на monetka.ua (а.с.12). Згідно з п.3.3 Договору, у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених п.1.3 Договору ( з урахуванням пролонгації строку дії Договору) позичальник сплачує Товариству плату за неправомірне користування Кредитом за процентною ставкою 3,5 % від суми несвоєчасного повернення кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1277,50 %) Кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього Договору(а.с.12) 01 липня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» укладено договір про відступлення права вимоги №01/07/2021-Р/М, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги за кредитними договорами ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ»(а.с.37). Згідно з витягу з Акту приймання - передачі прав №1 від 01.07.2021 до Договору відступлення права вимоги №01/07/2021-Р/М від 01.07.2021 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №210118-33442-1 від 18.01.2021 становить 21073 грн 88 коп, із них заборгованість за кредитом -3550 грн, заборгованість по нарахованим процентам-17523 грн 88 коп(а.с.39) Відповідно до листа АТ «Райффайзен Банк» №81-15-9/8570-БТ від 25.10.2023 , на ім`я [PERSON] емітована банківська картка № [NUMBER] ; інформація про підтвердження здійснення операцій за платіжною карткою № [NUMBER] відправляється на номер мобільного телефону [NUMBER] , вказаний номер знаходиться в анкетних даних [PERSON] (а.с.68). Відповідно до виписки про рух коштів по картковому рахунку № [NUMBER] (банківська платіжна картка № [NUMBER] , в період з 18.01.2021 по 23.01.2021 року [PERSON] користувалася кредитними коштами(а.с.69) Згідно з розрахунку заборгованості за кредитним договором №210118-33442-1 від 18.01.2021 станом на 12.09.2023 заборгованість [PERSON] становить 21073 грн 88 коп, із них:3550 грн -заборгованість за кредитним договором;2613 грн 88 коп - заборгованість за нарахованими процентами; 14910 грн -заборгованість за нарахованими процентами за неправомірне користування грошовими коштами, згідно з п.3.3 Договору(а.с.16). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частинами 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно пункту першого частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» (торгова марка «MONETKA») та відповідачем було укладено кредитний договір №210118-33442-1, згідно якого товариство надало, а відповідач отримала кредит та зобов`язалася його повернути відповідно до умов договору. ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» уклало договір відступлення права вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО». Відповідач в порушення вимог кредитного договору не здійснив своєчасну сплату визначених договором кредиту платежів, в результаті чого виникла заборгованість у сумі 21073 грн 88 коп. Враховуючи, що відповідач не виконав зобов`язання по поверненню заборгованості за вказаним договором кредиту перед позивачем, суд вважає, що заборгованість відповідно до наданих розрахунків заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у примусовому порядку. VІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1,2 стаття 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до договору №02/06/2022 від 02.06.2022 про надання правничої допомоги ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО»(замовник) та фізична особа-підприємець [PERSON] (виконавець) уклали договір відповідно до якого останній зобов`язався надати правову допомогу замовнику за плату(а.с.41,42) Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг №92/1 від 03 травня 2023 до договору №02/06/2022 від 02.06.2022, виконавець надав, а замовник прийняв наступні послуги, а саме: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором №210118-33442-1 від 18.01.2021 та клопотання про витребування доказів, що подається разом з позовною заявою, вартість 8000 грн, складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] за договором №210118-33442-1 від 18.01.2021, вартість 1000 грн. Всього вартість послуг складає 9000 грн(а.с.45,46). Згідно з ч.9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Судом встановлено, що сума витрат відповідно до розрахунку витрат робочого часу пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги становить 9000 грн. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку що сума 9000 грн.відповідає розумному розміру, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 9000 грн в рахунок відшкодування коштів за правову допомогу. На підставі наведеного, ст.247,263-265,273,279,280-281,354 ЦПК України, суд -

Outcome: approved