Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 17.01.1997 року він згідно договору купівлі-продажу став власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , де постійно проживає. У травні 2023 року він вирішив продати квартиру, але від нотаріуса дізнався, що згідно запису в алфавітній книзі заборон Третьою дніпродзержинською нотаріальною конторою 29.05.1995 року накладено арешт на належну йому квартиру на підставі ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська. Його представник адвокат Швець М.В. 09.06.2023 року направляв запит до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська про отримання копії ухвали від 29.05.1995 року, але отримав відповідь, що в алфавітних показниках за 1995 рік [PERSON] не зверталась до суду, тому надати ухвалу за 29.05.1995 рік не мають можливості. Таким чином наявність накладеного та не знятого арешту перешкоджає йому розпоряджатись належним йому майном внаслідок чого він і звернувся до суду. 11.09.2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явились. Представник позивача адвокат Швець М.В. у судове засідання не з`явилась, надала заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином. Представник Друга кам`янська державна нотаріальна контора у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 17.01.1997 року та технічним паспортом на квартиру (а.с. 9-11) Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 12), на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт, на підставі ухвали б/н Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.05.1995 року, де власником квартири вказана [PERSON] . Відповідно до відповіді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська (а.с. 16), відповідно до алфавітних покажчиків за 1995 рік, [PERSON] за період 1995 року не зверталась з жодним позовом до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У Постанові №5 від 03.06.2016 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», визначено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України,\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 51\~Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя. В інших випадках звернути стягнення на заставлене майно не можна. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, суд прийшов до висновку про задоволення позовної заяви, оскільки арешт, накладений на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , був здійснений на підставі ухвали б/н Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.05.1995 року, однак відповідно до інформації, наданої Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, відповідач до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська не зверталась, наявність арешту (обтяження) на нерухомому майні порушує права позивача, як власника, внаслідок чого він позбавлений змоги у повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Оскільки позивач не наполягав на стягненні з відповідача за судового збору, сплаченого нею за подання даного позову, суд вважає можливим не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved