Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

04.09.2023\~поштою до\~суду надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] ( [ADDRESS] )\~в особі\~представника адвоката\~Голіщева Володимира\~Юрійовича (м.\~Запоріжжя,\~вул.\~Троїцька,\~б.\~27)\~до комунального\~підприємства «Готель\~Україна» Запорізької\~обласної ради\~(м.\~Запоріжжя,\~пр.\~Соборний,\~б.\~162А),\~комунального підприємства\~«Універс» Запорізької\~обласної ради\~(м.\~Запоріжжя,\~пр.\~Соборний,\~б.\~164),\~Запорізької обласної\~ради (м.\~Запоріжжя,\~пр.\~Соборний,\~б.\~164),\~про стягнення\~заборгованості із\~заробітної плати. Вимоги позову мотивовані тим, що з 06.05.2016 позивач працювала в КП «Готель Україна» ЗОР. З 01.02.2020 їй не виплачувалася заробітна плата. Рішенням Орджонікідзевського районного суду від 15.06.2022 в справі 335/1485/22 на її користь з КП «Готель Україна» ЗОР стягнута заборгованість з заробітної плати за період з 01.10.2020 по 21.01.2022 у сумі 114766,65 грн. Але заробітна плата їй все рівно не виплачувалася. 15.08.2023 вона звільнена з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. При звільненні розрахунок з нею проведений не був. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість із заробітної плати за період з 22.01.2022 по 15.08.2023 у розмірі 91 271 гривні 68 копійок, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 16.08.2023 по день винесення судового рішення у цій справі, розмір якого станом на 01.09.2023 становить 2 936 гривень 96 копійок, усі понесені нею судові витрати у справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2023 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] в особі представника адвоката Голіщева В.Ю. до комунального підприємства «Готель Україна» Запорізької обласної ради, комунального підприємства «Універс» Запорізької обласної ради, Запорізької обласної ради, про стягнення заборгованості із заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи у судове засідання. Відповідач Запорізька обласна рада подала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що вона є неналежним відповідачем, оскільки не є роботодавцем позивача. Вона перебувала в трудових відносинах з КП «Готель Україна» ЗОР. Також подала заву про сплив позовної давності. Просить у задоволенні позову відмовити. Відповідач Запорізька обласна державна адміністрація подала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що вона є неналежним відповідачем, оскільки не є роботодавцем позивача. Вона перебувала в трудових відносинах з КП «Готель Україна» ЗОР. Просить у задоволенні позову відмовити. Позивачка надала суду відповідь на відзив, в якої зазначила, що відповідати за невиплату зарплати повинні Запорізька обласна рада, як власник КП «Готель Україна» ЗОР, КП «Універс» ЗОР, як правонаступник КП «Готель Україна». Строк звернення до суду нею не пропущений оскільки письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні вона отримала 24.08.2023. Відповідач Запорізька обласна рада подала заперечення проти відповіді на відзив, в яких зазначає, що вона не є роботодавцем позивача в розумінні нормам КЗпП України та Закону України «Про оплату праці». Позивач невлучно посилається на норми ГПК України, оскільки вони не регулюють трудові правовідносини. КП «Універс» ЗОР не є правонаступником КП «Готель Україна», оскільки останнє ще не ліквідоване. Інші учасники заяв по суті справи суду не надали. Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до таких висновків. \~ \~ \~ \~Згідно з трудовою книжкою [NUMBER] [PERSON] 06.05.2016 прийнята на посаду змінного адміністратора до КП «Готель «Україна» ЗОР. Наказом КП «Готель «Україна» ЗОР від 15.08.2023№3/к [PERSON] звільнено із займаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України з 15.08.2023. Вказаний наказ та трудову книжку вона отримала 15.12.2022. Рішенням Орджонікідзевського районного суду від 15.06.2022 в справі 335/1485/22 з КП «Готель Україна» ЗОР на користь [PERSON] стягнута заборгованість з заробітної плати за період з 01.10.2020 по 21.01.2022 у сумі 114766,65 грн., компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплату у розмірі 6528,47 грн., та моральної шкоди у розмірі 3 000 грн. Згідно з довідкою КП «Готель «Україна» ЗОР № 11/01-02 від 21.01.2022 посадовий оклад [PERSON] складає 42,37 грн. на годину. За інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 11.09.2023 КП «Готель «Україна» ЗОР перебуває в процесі припинення з 06.05.2022. За інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 11.09.2023 КП «Універс» ЗОР є правонаступником КП "ВЕТПРЕПАРАТИ" ЗОР. Згідно з п.1.3 статуту КП «Готель «Україна» ЗОР підпорядковане, підзвітне та підконтрольне ЗОР. Відповідно до п.. 4.1.статуту підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків згідно з чинним законодавством, може мати реєстраційні рахунки в органах Державної казначейської служби України, круглу печатку зі своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом, штампи, а також бланки з власними реквізитами. Пункт 4.4. статуту передбачає, що підприємство несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до п.10.2. статуту підприємство втрачає право юридичної особи і визнається таким, що припинилося, з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про його припинення. Запорізька обласна рада 15.02.2022 прийняла рішення № 10 про припинення КП «Готель Україна» ЗОР шляхом приєднання до КП «Універс» ЗОР. Законодавцем 01.07.2022 року внесені зміни до КЗпП України, які набули чинності з 19.07.2022, якими словосполучення власник або уповноважений ним орган замінені на роботодавець. Згідно зі ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 2. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Частиною 1 статті 81ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оплату праці» законодавство про оплату праці ґрунтується на Конституції України і складається з Кодексу законів про працю України, цього Закону, Закону України "Про колективні договори і угоди", Закону України "Про підприємства в Україні" та інших актів законодавства України. У тексті Закону слова "власник або уповноважений ним орган" в усіх відмінках і числах замінено словом "роботодавець" у відповідному відмінку і числі згідно із Законом № 4719-VI від 17.05.2012. Між сторонами виник спір щодо сум, які підлягають виплаті працівнику при звільненні та відповідальності за порушення роботодавцем обов`язку виплатити належні звільненому працівникові суми. Спірні правовідносини виниклі 15 серпня 2023 року в день звільнення працівника. Тому відповідальність за це несе роботодавець. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2020 року у справі № 296/443/16-ц (провадження № 61-16634сво19) зроблено висновок, що «у статтях 104 ЦК та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий. З урахуванням того, що згідно пункту 3 наказу Міністерства освіти і науки України від 15 вересня 2015 року № 933 Житомирський державний технологічний університет є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» та не пов`язується з державною реєстрацією припинення ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» датою виникнення універсального правонаступництва Житомирського державного технологічного університету щодо ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій», який припиняється шляхом приєднання, слід вважати дату видання наказу № 933 - 15 вересня 2015 року, з якої він є правонаступником ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій». Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Виходячи\~з висновків\~Верховного Суду,\~КП «Універс»\~ЗОР є\~правонаступником КП «Готель «Україна» ЗОР з 15.02.2022. У зв`язку з тим, що КП «Готель «Україна» ЗОР, Запорізька обласна рада, Запорізька обласна державна адміністрація є неналежними відповідачами, в задоволенні позовних вимог до них слід відмовити. Вирішуючи вимогу позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 16.08.2023 по день розгляджу справи, суд виходить з наступного. Відповідно до п.8 розділу 4 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого постановою КМ України від 8 лютого 1995 р. № 100: « Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим або другим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства». Оклад\~позивача складав\~42,37\~грн.\~на годину.\~У зв`язку\~з простоєм\~працівникам нараховувалося\~2/3\~ заробітної\~плати \~ 42,37*2/3=28,24.\~За два\~місяці,\~що передували\~звільненню \~робочих днів\~було 43.\~Тому середньоденна\~зарплата позивача\~складає 225,92\~грн.\~ З\~16\~серпня по\~01\~грудня -\~68\~ робочих\~днів.\~Тому з\~відповідача підлягає\~стягненню середній\~заробіток за\~час затримки\~розрахунку за\~період з\~16.08.2023\~по день\~винесення рішення\~ у\~сумі 15\~362,56\~грн. Розмір заборгованості відповідачем не заперечуються та не спростовано. Частинами 1,2 ст. 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Згідно з пунктом 1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України. Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 «з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та наступними постановами КМУ з цього ж питання. В подальшому Кабінет Міністрів України продовжував дію адаптивного карантину на території України та постановою № 383 від 27.04.2023 продовжив його дію до 30.06.023. Позовна заява надійшла до суду 04.09.2023, тобто до спливу тримісячного строку звернення до суду. Тому суд не приймає заперечення Запорізької обласної ради щодо пропуску цього строку. На підставі положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору, у розмірі 1%, розрахованого від задоволеної частини позовних вимог, у сумі 1066,34 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо сторона документально доведе, що вона понесла витрати на правову допомогу, а саме: буде надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Позивач у позові зазначила, що орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу складає 10000 грн. Жодного доказу понесення будь яких витрат позивач суду не надала. Тому ці вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: partial