Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту від імені [PERSON] від 02 серпня 1991 року, зареєстрованого в реєстрі № 1552, посвідченого державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Плотицею Г.Д., такий належить [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка померла [INFO] в с. Вороняки Золочівського району Львівської області. В обґрунтування заяви вказує, [INFO] помер, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне йому майно, єдиним спадкоємцем була його дружина [PERSON] . Проте, в заповіті нотаріусом не було вказано повне ім`я його дружини, а саме було вказано « [PERSON] », натомість її повне ім`я « [PERSON] ». Після його смерті, вона почала оформлювати документи на його майно, але так і не довела все до завершення. [INFO] , померла [PERSON] . Після її смерті, відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно, а саме житловий будинок в місті Золочів Львівської області, а єдиним спадкоємцем є [PERSON] . У встановленому законом порядку, після смерті [PERSON] , він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Проте, приватним нотаріусом йому було роз?яснено, щоб прийняти спадщину, йому потрібно встановити факт належності документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, а саме: встановити факт належності заповіту від імені [PERSON] , від 02 серпня 1991 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1552, посвідченого державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Плотицею Г.Д., належить [PERSON] . Так, в паспорті покійної [PERSON] зазначено ім?я « [PERSON] », натомість її ім`я у заповіті зазначено як « [PERSON] ».Таким чином, у зв`язку з тим, що він не може реалізувати свої спадкові права, виникла необхідність встановити факт належності [PERSON] заповіту від імені [PERSON] . Тому він змушений звернутись із даною заявою в суд. В судове засідання заявник не з`явився, просив справу розглядати у його відсутності, вимоги заяви підтримав та просив такі задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечив. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, з таких підстав. Згідно копії заповіту, складеного 02.08.1991 року [PERSON] , заповів усе належне йому майно на день смерті своїй дружині- [PERSON] . Згідно копії заповіту, складеного [INFO] [PERSON] , остання заповіла усе належне їй майно - [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 03.03.1973 року між сторонами зареєстровано шлюб Золочівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 25. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Таким чином, судом встановлено, в паспорті покійної [PERSON] зазначено ім`я « [PERSON] », натомість її ім`я у заповіті зазначено як « [PERSON] ». Таким чином, у зв`язку з тим, що він не може реалізувати свої спадкові права, виникла необхідність встановити факт належності [PERSON] заповіту від імені [PERSON] . Тому він змушений звернутись із даною заявою в суд. Вказане дає можливість дійти висновку, що помилково написання імені в заповіті зумовлено допущеною помилкою, що в сукупності з іншими доказами дозволяє встановити факт належності заповіту. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищенаведене, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документу та внесення виправлень у документи і метою встановлення такого факту є забезпечення реалізації спадкових прав заявника, суд приходить до висновку, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved