Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

25 вересня 2023 року до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла вказана позовна заява. Після отримання інформації, щодо місця реєстрації відповідача, відповідно до п.2 ч.1 ст. 187 ЦПК України, ухвалою суду 09 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06 листопада 2023 року було закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду. В обґрунтування позову зазначає, що він з відповідачкою з 2012 року проживали у фактичних шлюбних відносинах. Шлюб зареєстрували 04 серпня 2015 року у виконавчому комітеті Росільнянської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9. Позивач вказує, що у шлюбі з відповідачкою народжені четверо дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Богородчанського районного суду 02 листопада 2021 року шлюб між сторонами розірвано. Зазначив, що відповідачка байдужа до своїх батьківських обов`язків. Він не отримує від відповідачки жодної допомоги в утриманні дітей. Діти проживають з ним за адресою: [ADDRESS] та перебувають на його повному утриманні. Просив стягнути з відповідачки аліменти на дітей у розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.\~ В судове засідання позивач не з`явився. У поданій заяві просить проводити розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідачки. Відповідачка у судове засідання призначене на 29 листопада 2023 року не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. З огляду на встановлення одночасного існування умов передбачених ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до положень ч.2 \~ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 04 серпня 2015 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Росільнянської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9 (а.с.18). Відповідачка є матір`ю чотирьох дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.5-8). Відповідно до висновку служби у справах дітей Дзвиняцької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 19 вересня 2023 року, місце проживання неповнолітній дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , визначено за адресою: [ADDRESS] , з позивачем (батьком) та перебувають на його утриманні (а.с.9-10). В добровільному порядку питання щодо утримання позивач та відповідач не вирішили. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). З огляду на викладене, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, з урахуванням визначеного законом мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, приймаючи до уваги, що батько дитини нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати дітей та брати участь у їх вихованні, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання дітей, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити з дотриманням вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України у розмірі частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України\~та\~ст. 4 Закону України "Про судовий збір",\~з відповідача\~ слід стягнути\~ в дохід \~держави судовий збір в\~сумі 1073,60 грн. На підставі наведеного, ст. 180 -183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved