Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] через представника - адвоката Каченюк О.І. в порядку цивільного судочинства звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд: стягнути з ТОВ «СОЮЗ-АВТО» на свою користь 88 767 грн. 42 коп. матеріального збитку, 15 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правову допомогу, витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10% відсотків від суми стягнених коштів, а саме 8 876 грн. 74 коп. гонорар успіху, 1073 грн. 60 коп. судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.12.2022 року у м.Києві по вул. Урлівська 21 сталась ДТП за участю транспортних засобів (надалі - Т3) Богдан А-092, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки BMW 535, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 15.02.2023 року по справі №753/593/23 [PERSON] визнано винним у даному ДТП. Оскільки, в ДТП було пошкоджено майно, яке належить [PERSON] , то йому було завдано матеріальних збитків внаслідок протиправних дій винуватця ДТП. Відповідальність водіїв Богдан А-092, д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно Договору (полісу) №210179752 (надалі - Страховик). Страховик розрахував суму збитку (з урахуванням амортизаційного зносу) на рівні 109 988,80 грн. Також полісом була передбачена франшиза у розмірі 2500 грн, яка сплачена відповідачем в добровільному порядку. Таким чином, вирахувавши розмір ПДВ та франшизу, страховик сплатив позивачу 92 033,58 грн. Відповідно до Звіту №30-D/12/73 від 05.04.2023 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту складає 183 301,00 грн. Оскільки, оцінювачем визначено вартість відновлювального ремонту у розмірі 183 301,00 грн, то за мінусом сплаченої франшизи та коштів, отриманих від Страховика, стягненню підлягає 88 767 гривень, 42 копійки. Також представник покликається на ту обставину, що на момент ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах із відповідачем, а відтак вважає, що несплачена сума збитку підлягає стягненню саме з ТОВ «Союз-Авто». Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2023 року справу передано для розгляду головуючому судді Яценко Н.О. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.06.2023 року відкрито провадження у справі та визначено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час був повідомлений належим чином та своєчасно, шляхом направлення судової повістки за адресою місцезнаходження, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Треті особи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причину своєї неявки не повідомили. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності третіх осіб. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що 27.12.2022 року водій [PERSON] у м.Києві, по вул.Урлівська, керуючи автомобілем Богдан А-092, д.н.з. [NUMBER] , в порушення п.13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль BMW д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 15.02.2023 року по справі №753/593/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342 /95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, а тому факт завдання шкоди з вини працівника відповідача не потребує окремого доказування. Враховуючи те, що вищезазначена постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП набрала законної сили, а обставини встановлені в ній не доказуються при розгляді інших справ, суд вбачає вину [PERSON] у ДТП. В результаті даного ДТП, що сталося з вини водія [PERSON] був пошкоджений автомобіль марки «BMW 535», державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Відповідно до ст.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди заподіяної майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Цивільно-правова відповідальність водія ТЗ Богдан А- 09202, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №210179752 від 22.07.2022 року. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулось до ФОП [PERSON] із заявою щодо проведення автотоварознавчих досліджень - визначення матеріального збитку, завданого позивачу [PERSON] , як власнику автомобіля марки «BMW 535», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП, що мало місце 27.12.2022 року. Відповідно до Звіту №30-D/12/73 від 05.04.2023 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку склала 109 988 грн. 80 коп., а вартість відновлювального ремонту - 183 301,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що вирахувавши розмір ПДВ та франшизу, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатило позивачу 92 033,58 грн. Відповідачем в свою чергу у добровільному порядку була сплачена франшиза у розмірі 2500 грн. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, яка узгоджується з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст.8 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням ст.1192 ЦК України, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, слід стягнути з відповідача на користь позивача 88 767 грн. 42 коп. матеріального збитку. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як убачається з матеріалів справи витрати на правничу допомогу сторона позивача доводить Договором про надання правової допомоги від 28.02.2023 року укладеного між [PERSON] та адвокатом Каченюком О.І., Додатком №1 до Договору від 28.02.2023 року про надання правової допомоги від 28.02.2023 року в якому сторони домовились про наступний розмір та порядок сплати гонорару, а саме виклали пункт 6.1. Договору в наступній редакції: «6.1. Вартість послуг Виконавця по даному Договору складається з двох частин:1) перша частина становить 15000 (п?ятнадцять тисяч) гривень і сплачується ЗАМОВНИКОМ протягом тридцяти днів моменту підписання даного Договору; 2) друга частина становить 10% (десять) відсотків від суми стягнених коштів з ТОВ «Союз-Авто» та/або безпосередньо з завдавача шкоди за наслідками розгляду справи про стягнення коштів внаслідок завдання матеріальної шкоди [PERSON] в ДТП що сталась 27.12.2022 року у м.Києві по вул. Урлівська 21 сталась ДТП за участю транспортних засобів Богдан А-092, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та BMW 535, д.н.з. [NUMBER] ; актом приймання -передачі виконаних робіт до Договору від 28.02.2023 року про надання правової допомоги від 25.05.2023 року, квитанцією до прибуткового ордеру №1 від 28.02.2023 року на суму 15 000 грн. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та документально підтверджених належними доказами понесених витрат, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на професійну правову допомогу в сумі 15 000 грн. 00 коп., витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10% (десять) відсотків від суми стягнених коштів, а саме 8 876 грн. 74 коп. гонорар успіху. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved