Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 14.08.2023 представник позивача Пахомова Д.М., яка діє в інтересах законного представника позивача [PERSON] , яка діє в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А., Покровський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати виконавчий напис від 10.05.2017, зареєстрованого в реєстрі за №3317, який вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., щодо стягнення з [PERSON] на користь відповідача заборгованості в розмірі 19868,95 грн., таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Вказує, що боржник [PERSON] у виконавчому провадженні № 54423834, яке було відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса № 3317 від 10.05.2017, помер, а в свою чергу [PERSON] є донькою боржника та спадкоємцем першої черги, тому було подано заяву про прийняття спадщини, однак законному представнику [PERSON] усно було відмовлено, у зв`язку з наявним арештом на майні боржника [PERSON] . Тому вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, оскільки відсутні документи, які підтверджують безспірність заборгованості, тому представник позивача вважає, що в даному випадку наявні достатні правові підстави вважати виконавчий напис, щодо стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 19868,95 грн., вчиненим з порушенням вимог чинного законодавства та таким, що не підлягає виконанню. Стислий виклад позиції відповідача. \~ \~ \~ \~02.10.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, представник відповідача [PERSON] зазначає, що позичальник відповідно до укладеного договору отримав кредит, однак у порушення норм закону та умов договору кредитні кошти не повернув, у зв`язку з чим банк здійснював заходи досудового врегулювання спору, та звертався до [PERSON] , однак останній не відреагував, не повернув кредитні кошти, на що банк звернувся до нотаріса для вчинення виконавчого напису. \~ \~ \~ \~Вважає, що виконавчий напис є законним, так як проводився в безспірному порядку, на підтвердження зворотнього доказів позивачем не надано, при цьому представник просить застосувати строки позовної давності, так як 10.05.2017 було вчинено виконавчий напис, 03.08.2017 було відкрито виконавче провадження, а з позовом звернулася сторона лише в серпні 2023, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову. Заяви, клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] , законний представник, який діє в інтересах позивача [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та просять суд розглядати справу за їх відсутності. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, надав відзив та заяву, в якій просить проводити розгляд справи за відсутності їх представника. Третя особа приватний нотаріус\~Чернігівського міського\~нотаріального округу\~Завалієв А.А. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Покровського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~м.\~Кривому Розі\~Криворізького району\~Дніпропетровської області\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 10-45 год. 29.09.2023, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 10.05.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3317 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь ПАТ КБ «Приватбанк», заборгованості за Кредитним договором від 27.12.2012 та Розраухнку заборгованості за договором в розмірі 19868,95 грн. (а.с. 17). 03.08.2017 постановою державного виконавця Тернівського ВДВС м. Кривий Ріг ГТуЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження №54423834, про стягнення з [PERSON] , на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 19868,95 грн. (а.с. 13). Згідно відповіді Покровського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ПМУМЮ (м. Одеса), зазначений виконавчий напис знаходився на примусовому виконанні в Тернівському ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області перебував на виконання за виконавчим провадженням №54423834, яке було відкрито 03.08.2017, 13.12.2017 було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та 18.12.2017 виконавче провадження було завершено на підставі п. 5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 12). [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.12.2010, в відомостях про батьків вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 9). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 26.10.2022 Тернівським ВДРАЦС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 10). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним в задоволенні позовної заяви відмовити. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.ч. 1,2 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями статей\~15,\~16 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, [INFO] народилася позивач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.12.2010, в відомостях про батьків вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 9), та [INFO] [PERSON] помер (а.с. 10). Відповідно до положень статей\~1218,\~1231 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України. Згідно з частиною другою\~статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною п`ятою\~статті 1268 ЦК України\~встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Зокрема, такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до\~глави 29 ЦК України. Відповідно до частини першої\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою\~статті 1297 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя\~статті 1296 ЦК України). Право власності спадкоємця на нерухоме майно, що входить до складу спадщини, виникає з моменту державної реєстрації такого права. До моменту ж такої реєстрації спадкоємець правомірно очікує на набуття у власність відповідного спадкового майна (володіє ним). Такі правомірні очікування підлягають захисту національними судами у відповідності до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Відсутність реєстрації права власності відповідно до\~Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~не зумовлює позбавлення спадкоємця майнових прав щодо нерухомого спадкового майна. \~ \~ \~ \~Як вбачається, 10.05.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3317 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь ПАТ КБ «Приватбанк», заборгованості за Кредитним договором від 27.12.2012 та Розраухнку заборгованості за договором в розмірі 19868,95 грн. (а.с. 17). Частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 1.1.,1.2 п.1 гл.16 розділу ІІ вказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису, стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Пунктом 3 глави 16 розділу ІІ вищезазначеного Порядку передбачено умови вчинення виконавчого напису. Так, згідно з п.п.3.1, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (пункт 3.2 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, що передбачено у п. 3.4 глави 16 розділу II Порядку № 296/5. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, пунктом 2.3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору, здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не є боржником у виконавчому провадженні № 54423834 в межах якого було накладено арешт на майно, а отже, оспорити виконавчий напис за життя міг лише боржник [PERSON] . Предметом спору є виконавчий напис за № 3317 вчинений 10.05.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості, яка виникла за кредитним договором від 27.12.2012 року в сумі 19868,95 грн. Виходячи з відповіді Покровського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ПМУМЮ (м. Одеса), зазначений виконавчий напис знаходився на примусовому виконанні в Тернівському ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області за виконавчим провадженням №54423834, яке було відкрито 03.08.2017, 13.12.2017 було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та 18.12.2017 виконавче провадження було завершено на підставі п. 5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 12). Суд враховує, що боржник [PERSON] , який помер [INFO] , за життя виконавчий напис не оспорював, виконавче провадження щодо його виконання на теперішній час фактично не виконується, постановою державного виконавця від 18.12.2017 було завершено на підставі п. 5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15, від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18, від 15 червня\~\~2022 року у справі № 753/16119/19 та ін.. У постанові від 18 липня 2022 року у справі № 404/8938/15-ц Верховний Суд також звернув увагу на те, що ефективний спосіб необхідно\~розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.\~\~Ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту) (справа «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (заява № 22414/93, пункт 145); справа «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02, пункт 75). Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював необхідність ефективного захисту прав заявників. Наприклад, у п. 75 рішення від 05 квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява №38722/02) ЄСПЛ зазначає, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Способом захисту права є передбачені законом дії, що безпосередньо спрямовані на захист права. Такі дії є завершальними актами захисту у вигляді матеріально-правових дій або юрисдикційних дій щодо усунення перешкод на шляху здійснення суб`єктами своїх прав або припинення правопорушень, відновлення становища, яке існувало до порушення. Саме застосування конкретного способу захисту порушеного чи запереченого права і є результатом діяльності по захисту прав. Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Для ефективного поновлення порушеного права необхідно, щоб існував чіткий зв`язок між правопорушенням та способом захисту права. Іншими словами, метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням - визначений спосіб захисту права, який би вичерпував себе. Як вже зазначалось раніше, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Аналізуючи викладені норми права та враховуючи, що виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3317 від 10.05.2017 за життя боржником [PERSON] не оспорювався, за захистом оспорюваних прав та інтересів до суду він не звертався, з урахуванням, що позивач не є особою відносно якої вчинено виконавчий напис, та оспорюваний виконавчий напис не стосується прав та інтересів позивача, суд приходить до висновку, що вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не є ефективним способом захисту, тому в задоволенні позовної заяви слід відмовити. Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір, який був сплачений позивачем при зверненні до суду не відшкодовується. На підставі Закону України «Нотаріат»,

Outcome: dismissed