Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» адвокат Назар Мужик, який діє на підставі довіреності № 019254/23 від 10 березня 2023 року, звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № 591077098 від 15 червня 2021 року у розмірі 33918 гривень 46 копійок та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 15 червня 2021 року [PERSON] уклав з АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АЛЬФА-БАНК» угоду про надання споживчого кредиту № 591077098, відповідно до якої банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався повернути отримані кошти, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач свої\~зобов`язання за\~договором виконав,\~надавши відповідачеві\~кредит,\~але у\~порушення умов\~договору,\~ [PERSON] \~свої зобов`язання\~належним чином\~не виконував,\~в результаті\~чого,\~станом на\~22\~січня 2023\~року, у останнього утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 33918 гривень 46 копійок. Також представник банку вказав, що 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРСТВА «АЛЬФА-БАНК» затверджено рішення про зміну найменування АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРСТВА «АЛЬФА-БАНК» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Як зазначив представник позивача, відповідно до умов укладеного договору, у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених договором, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. З метою досудового врегулювання спору на адресу [PERSON] направлено вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, проте остання залишалась без реагування з боку відповідача. Оскільки позичальником, [PERSON] , так і не були повернені кошти за кредитним договором, представник позивача змушений був звернутися до суду з позовом про стягнення зазначених коштів у судовому порядку. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 09 жовтня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості та відкрите провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою\~Нововодолазького\~районного суду Харківської області від 13 грудня 2023 року визначено про заочний розгляд справи за позовом\~АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Інших процесуальних дій (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) у цивільній справі судом не вживалось. Уповноважений представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» у судове засідання не прибув, хоча про дату, час і місце розгляду справи були сповіщені завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Скориставшись правом, наданим положеннями частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, з використанням ЕСІТС «Електронний суд» представник позивача Рудницький Юлій Ігорович, який діє на підставі довіреності № 019881/23 від 10 серпня 2023 року, направив клопотання, що було зареєстроване за вхідним № 5873/23-вх, від 01 листопада 2023 року, відповідно до якого зазначив, що підтримує позовні вимоги в цілому, просить стягнути з [PERSON] заборгованість у повному обсязі, зазначає, що розгляд справи може відбутися без представника банку за наявності наданих доказів по справі, зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач, [PERSON] , у судові засідання, що призначались на 01 листопада 2023 року, 22 листопада 2023 року та 13 грудня 2023 року, не з`явився, хоча про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи був\~сповіщений завчасно\~відповідно до\~приписів статті\~128\~Цивільного процесуального\~кодексу України за адресою місця реєстрації, вказаною у повідомленні Станичненського старостинського округу № 4 Красноградського району Харківської області. Судові повістки, що були направлені відповідачу повернулись на адресу суду з відміткою відділення УДППЗ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, у судове засідання, що було призначено на 13 грудня 2023 року, [PERSON] , викликалася шляхом розміщення судового оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України. Про причини своєї неявки [PERSON] суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності, а також відзив на позовну заяву, у відповідності до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, не надав. З цього приводу слід зазначити, що відповідно до пунктів 2 та 7 частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В даному випадку відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату судового розгляду справи, враховуючи наявні в матеріалах справи довідки поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки «адресат відсутній за вказаною адресою». Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у складі колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23). Окрім цього,\~частиною 11\~статті 128\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~визначено,\~що з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (частина 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України). Крім того, відповідно до частини 1\~статті 280 Цивільного процесуального кодексу України\~у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, зі згоди позивача по справі, суд вирішив за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач будучи завчасно належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, повторно, без зазначення причин свого неприбуття, не з`явився у судове засідання, враховуючи те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). Приписами частини 1 статті 77 вказаного нормативно правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частина 2 статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Аналогічні приписи передбачені частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Частиною 2 статті 77 та частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. З копії Витягу з Державного реєстру банків Національного банку України від 16 серпня 20021 року № ДРБ-000016 убачається, що АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АЛЬФА-БАНК», ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, внесене до Державного реєстру банків 24 березня 1993 року за реєстраційним номером 158. Згідно копії Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за номером 1000681070177055612 щодо зміни назви АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК», ідентифікаційний код юридичної особи 23494714. Як свідчать наявні в матеріалах справи докази, 15 червня 2021 року між [PERSON] та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АЛЬФА-БАНК» була підписана оферта на укладення угоди про надання кредиту № 591077098, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, анкета-заява про акцепт публічної пропозиції АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «АЛЬФА-БАНК», паспорт споживчого кредиту та заява приєднання (акцепт) до Ліцензійного договору про використання комп`ютерної програми «ADVOSERVICE» № 359760814 від 15 червня 2021 року. Відповідно до вказаної оферти [PERSON] своїм підписом запропонував АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «АЛЬФА-БАНК» укласти з ним угоду про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «АЛЬФА-БАНК». Оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту кредит готівкою, максимальна сума кредиту 25695 гривень 00 копійок; процентна ставка, % річних 18,99 %; тип ставки фіксована; процентна складова може бути змінена шляхом укладання відповідної додаткової угоди; строк кредиту 36 місяців. Відповідно до підпункту 1 пункту І «Умови споживчого кредиту» Оферти позичальник запропонував банку надати йому послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та Договором, за надання яких запропонував встановити комісійну винагороду, а саме за надання кредиту 0,00 % від суми кредиту, за обслуговування кредиту 3,00 % від суми кредиту. Комісійна винагорода може буди змінена в порядку, передбаченому умовами Договору та сплачуються згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору та розміщені на сайті банку: www.alfabank.ua. Дата повернення кредиту 15 червня 2024 року. Кредит позичальник просив надати у розмірі 20000 гривень 00 копійок, спосіб видачі переказ коштів на рахунок [NUMBER] , що відкритий у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «АЛЬФА-БАНК», оплати страхового платежу в розмірі 4680 гривень 00 копійок (підпункт 2 пункту І «Умови споживчого кредиту»). Згідно з пунктом ІІ «Умови кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії» Оферти: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія; сума кредиту до 20000 гривень 00 копійок; процентна ставка 26,00 % річних, тип ставки фіксована, процентна складова може бути змінена шляхом укладання відповідної додаткової угоди; строк кредиту 3 роки з моменту випуску. Обов`язковий мінімальний платіж складає 5 % від суми загальної заборгованості за відновлювальною лінією, але не менше 50 гривень. Дата сплати обов`язкового мінімального платежу визначається відповідно до умов Додатку № 4 до Договору. Також з наданого позивачем копії паспорта споживчого кредиту вбачається, що сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено максимальну суму кредиту 25695 гривень 00 копійок; строк кредитування 36 місяців; спосіб надання кредити безготівковий, у строк до 3-х банківських днів; процентна ставка, відсотки річних 18,99 % річних; розмір платежу з 1-го по 48-й місяць 770 гривень 85 копійок; загальні витрати за кредитом 41653 гривень 40 копійок; орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 61653 гривень 40 копійок; орієнтована реальна річна ставка 69,42 % річних. При цьому матеріали справи не містять даних, які б свідчили про заперечення відповідачем фактів підписання вказаних вище оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 591077098, анкети-заява, а також паспорту споживчого кредиту. Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення кредитного договору, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у погодженому сторонами розмірі. Крім мотивів, викладених вище, суд також враховує правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04 квітня 2018 року по справі № 357/12292/16-ц, в якій зазначено, що неоспорювання кредитного договору, часткове його виконання відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України\~свідчить про правомірність цього правочину. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття умов цього договору. Отже, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до частини 1\~статті 634 Цивільного кодексу України. Вказані обставини встановлені судом на підставі наданих представником позивача копій документів, що підтверджують аргументи позивача, викладені на обґрунтування наявності підстав для задоволення позову, а саме: - оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 591077098, в якій вказані тип кредиту, сума кредиту та процентна ставка тощо, що власноручно підписана відповідачем 15 червня 2021 року, що свідчить про його волевиявлення на отримання кредитних коштів; - анкети-заяви про акцент публічної пропозиції АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «АЛЬФА-БАНК»; - паспорта споживчого кредиту, в якому вказані фінансові умови кредитування та тарифи, розміри пені, штрафу за неналежне виконання зобов`язань, з якими відповідач був ознайомлений, про що власноручно поставив підпис. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку з порушенням [PERSON] виконання зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 22 січня 2023 року має заборгованість у розмірі 33918 гривень 46 копійок, з якої: -заборгованість за кредитом у розмірі 20292 гривні 33 копійки; -заборгованість по відсоткам\~за користування кредитом у розмірі 3990 гривень 50 копійок; -заборгованість по комісії у розмірі 9635 гривень 63 копійки. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався та у встановленому законом порядку не спростовано. Вирішуючи даний спір суд виходить з положень Цивільного кодексу України, що регулюють спірні правовідносини. Так, відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України укладений між сторонами по справі кредитний договір, за своєю правовою природою, є правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язав (частина 2 статті 11 Цивільного кодексу України). Положеннями статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 204\~Цивільного кодексу\~України закріплює\~презумпцію правомірності\~правочину.\~Ця презумпція\~означає,\~що вчинений\~правочин вважається\~правомірним,\~тобто таким,\~що породжує,\~змінює або\~припиняє цивільні\~права і\~обов`язки,\~доки ця\~презумпція не\~буде спростована,\~зокрема,\~на підставі\~рішення суду,\~яке набрало\~законної сили. Таким чином,\~у разі\~не спростування\~презумпції правомірності\~договору всі\~права,\~набуті сторонами\~правочину за\~цим договором,\~повинні здійснюватися,\~а створені\~обов`язки підлягають\~виконанню. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання договору 15 червня 2021 року між [PERSON] та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АЛЬФА-БАНК», яке змінило назву на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК», ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. Приписи частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України встановлюють обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплатити проценти, належні йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України. При цьому, згідно вимог статтей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України у встановлений строк. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України). Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені положеннями статті 611 Цивільного кодексу України. Так, згідно вищевказаної норми права, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. В силу статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідно до яких відповідач отримавши від банку кошти у кредит, своїх зобов`язань з їх повернення і сплати відсотків за користування грошима належним чином не виконав. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом у розмірі 33918 гривень 46 копійок підлягають задоволенню, оскільки відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, підтверджені належними доказами. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК», суд відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини 1, підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України № 2710-ІХ від 03 листопада 2022 року\~ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі\~2684\~гривні 00 копійок, а тому за подання до суду цієї позовної заяви позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 2684 гривні 00 копійок, що було зроблено відповідно до меморіального ордеру № 1848781715 від 07 липня 2023 року. Частиною 1\~статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~встановлено,\~що судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову на відповідача (пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» підлягають задоволенню в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 гривні 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved