Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

19.09.2023 адвокат Білозор О.Л. в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом, який умотивував тим, що з відповідачем по справі [PERSON] позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 01.03.2011. Вказує, що в період шлюбу, [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , яка станом на сьогоднішній день являється повнолітньою. Зазначає, що так як відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 20.07.2007 року по справі №2-949/2007 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, було присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Вказує, що на даний час дочка [PERSON] , являється повнолітньою, та є студенткою III хореографічного курсу денного відділення Вінницького фахового коледжу мистецтв ім. М.Д. Леонтовича; власного заробітку немає, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги на період навчання. Також представник позивача зазначає, що дочка потребує щоденно коштів на проїзд, на харчування, також потребує коштів на одяг, канцелярське приладдя та інших витрат для нормального навчання та проживання, при цьому позивачці одній важко забезпечити дочку [PERSON] усім необхідним, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дочки на період її навчання. Тому просить суд стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви на період її навчання, але не більше як до досягнення дочкою 23-х річного віку. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 10.10.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 05.12.2023 у судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Білозор О.Л. не з`явилися; попередньо, через канцелярію суду представник позивача подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з`явився; попередньо через канцелярію суду надав заяву, з якої судом убачається, що він позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розгляд справи проводити у його відсутності. З урахуванням вимог ч.1 ст. 206 ЦПК України, судом установлено, що по справі відсутні підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону та надані учасниками справи докази свідчать про те, що визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Тому, суд з урахуванням поданих сторонами письмових заяв, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та задовольнити позов, виходячи з такого. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд, визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом установлено, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 01.03.2011 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.02.2005 у виконкомі Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №4 (а.с.12). В період шлюбу в сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.08.2005 виконкомом Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №27, в якому батьком зазначений відповідач - [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , тобто донька сторін на час звернення до суду з даним позовом набула повноліття (а.с.10). Крім цього, рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 20.07.2007 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, починаючи з 20.06.2007 (а.с.11). Згідно копій довідок, виданих старостою Вінницько-Хутірського старостинського округу Вінницької міської ради №783 та №11 від 26.07.2023, убачається, що позивач проживає за адресою: [ADDRESS] разом із донькою [PERSON] , [INFO] , та те, що донька знаходиться на її утриманні (а.с.7,9). Відповідно до довідки №314 від 23.06.2023, виданої директором Вінницького фахового коледжу мистецтв ім. М.Д. Леонтовича Департаменту гуманітарної політики Вінницької обласної державної адміністрації Міністерства культури та інформаційної політики України, судом установлено, що [PERSON] дійсно є студенткою ІІІ хореографічного курсу денного відділення Вінницького фахового коледжу мистецтв ім. М.Д. Леонтовича, яка навчається з 01.09.2020; закінчення закладу освіти - 30.06.2024 (а.с.8). За таких обставин, враховуючи матеріальне становище доньки сторін - [PERSON] , яка навчалася в Вінницькому фаховому коледжі мистецтв ім. М.Д. Леонтовича, проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні, також суд враховує матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, фізично здоровий, визнав позовні вимоги у повному обсязі, а тому суд вважає, що відповідач має змогу та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки на час навчання. Тому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача, на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 19.09.2023 і до закінчення навчання - 30.06.2024, але не довше як до досягнення дочкою 23 років. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 1073,60 гривні. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved