Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Адвокат Вдовиченко І.С., яка діє від імені та інтересах позивача [PERSON] , звернулася до суду з позовом до\~ відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 09.09.2013 між ними було укладено у простій письмовій формі договір позики, за умовами якого [PERSON] взяв у [PERSON] в борг кошти в розмірі 4800 доларів США, про що було складено та власноручно підписано боргову розписку. У вказаній розписці було зазначено, що [PERSON] зобов`язуєтся повернути отримані кошти до 30.09.2023 без сплати відсотків. До вказаного у розписці часу відповідач кошти не повернув, тому йому було направлено відповідну претензію з пропозицією повернути отримані ним в борг кошти в добровільному порядку, проте, вказана претензія залишилася по за увагою відповідача, тому позивач з даним пововом вимушений звернутися до суду. Ухвалою судді від 06.11.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. Станом на 13.12.2023 відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.09.2013 між [PERSON] та [PERSON] було укладено у письмовій формі договір позики, за умовами якого [PERSON] взяв у [PERSON] в борг кошти в розмірі 4800 доларів США, що по курсу НБУ 36,56 грн., що становило 175488 грн., про що було складено та власноручно підписано [PERSON] боргову розписку. У вказаній розписці зазначено, що [PERSON] зобов`язуєтся повернути отримані кошти в розмірі 4800 доларів США до 30.09.2023 без сплати відсотків. До вказаного у розписці часу відповідач [PERSON] кошти не повернув, тому представником позивача адвокатом Вдовиченко І.С. йому було направлено відповідну претензію з пропозицією повернути отримані ним в борг кошти в добровільному порядку, проте, вказана претензія залишилася по за увагою відповідача, кошти повернуті не були. Тобто, у визначені договором позики строки відповідач свої зобов`язання не виконав, адже до 30.09.2023 заборгованість не погасив. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На час розгляду справи в суді борг позивачу\~відповідачем не\~повернутий,\~про що\~свідчитьненадання відповідачем документів, які б підтверджували повернення боргу позивачу. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до частин 1, 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтями 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, на підставі встановлених судом фактичних обставин справи, суд дійшов переконання, що вимога позивача є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню повністю, оскільки між сторонами був укладений договір позики, умови якого щодо своєчасного повернення грошових коштів відповідачем на час розгляду справи в суді не виконані. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 526,527,530,610,612,625,1046,1049,1047 ЦК України,

Outcome: approved