Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

18 вересня 2023 року [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту родинних відносин, уточнивши 04 жовтня 2023 року заяву просила суд, встановити юридичний факт, що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] (« [PERSON] » до одруження згідно Свідоцтва про шлюб), а [PERSON] , [INFO] (« [PERSON] » до одруження згідно Свідоцтва про шлюб) рідною дочкою померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Заявниця народилася [INFO] , в графі батько вписано [PERSON] , запис про батька був зроблений зі слів матері - [PERSON] . Батьки заявниці [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі. За життя [PERSON] визнав себе батьком заявниці, безпосередньо займався її вихованням, вирішував питання пов`язані з її навчанням, займався її оздоровленням, приймав участь у вихованні її дитини. З 1995 року по 2007 рік заявниця проживала разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . З 2007 року по 2011 рік вони проживали за адресою: [ADDRESS] , так як її бабуся, матір [PERSON] після смерті дідуся, погано себе почувала та потребувала догляду. З 2011 року заявник проживала разом зі своїм чоловіком. За життя [PERSON] належало нерухоме майно, а саме: квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] та будинок за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не склав, після його смерті відкрилася спадщина на майно. У зв`язку з чим, заявниця не має можливості документально підтвердити факт родинних відносин між нею та померлим [PERSON] , як між донькою та батьком та не має можливості отримати Свідоцтво про право на спадщину, а тому звернулась до суду з вказаною заявою. Ухвалою суду від 05 жовтня 2023 року відкрито провадження по вказаній справі. (а.с. 47) Присутня у судовому засіданні 29 листопада 2023 року [PERSON] заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та посилаючись на обґрунтування висвітлені в заяві, просила суд встановити факт родинних відносин між нею та померлим [PERSON] , як між донькою та батьком. Представник заінтересованої особи територіальної громади в особі виконавчого комітету Криворізької міської ради в судовому засіданні присутній не був, однак 08 листопада 2023 року через систему «Електронний суд» від представника [PERSON] надійшло клопотання, в якому остання зазначила, що відповідно до Рішення Криворізької міської ради №381 від 31.03.2016 року «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» районним у місті радам були делеговані повноваження щодо участі в судових засіданнях, в яких стороною по справі є Криворізька міська рада та її виконком з питань, зокрема щодо установлення фактів, що мають юридичне значення. Представник Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради в судовому засіданні присутній не був, однак, від керуючого справами виконкому районної у місті ради Петренко С. 03 листопада 2023 року та 13 листопада 2023 року надходили заяви про розгляд справи без участі представника виконкому районної у місті ради за наявними в матеріалах справи документами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] , про що Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровської області, 06 вересня 1991 року зроблено відповідний актовий запис №264. Батьками [PERSON] зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.09.1991 року. (а.с. 40) Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00041645328 від 30 вересня 2023 року, [PERSON] народилась [INFO] , 06 вересня 1991 року Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області було складено актовий запис №264. Відомості про батька: [PERSON] , дата народження відсутня, національність: росіянин. Відомості про матір: [PERSON] , дата народження: [INFO] , національність: українка, місце проживання: [ADDRESS] . Підстави запису відомостей про батька: заява матері та її підпис. (а.с. 32-35) 27 червня 2018 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було складено відповідний актовий запис №126. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.06.2018 року. (а.с. 36) Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи №655 від 03.02.2021 року вбачається, що за відомостями Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної районної у місті ради [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 21.10.1997 року по теперішній час. (а.с. 39) Крім того, відповідно до Акту про фактичне проживання особи (осіб) в житловому приміщенні від 25.05.2023 року, складеного комісію представників голови ОСББ «Матусевича 55 МАА» та мешканців квартири [ADDRESS] [PERSON] , квартири [ADDRESS] [PERSON] та квартири [ADDRESS] [PERSON] , вказаним актом підтверджено, що в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , у період з 1995 року по 2011 рік фактично проживала однією сім`єю наступні особи: [PERSON] та [PERSON] . Станом на день складання акту у вказаній квартирі проживає [PERSON] . Підписи мешканців засвідчено головою ОСББ «Матусевича 55 МАА» [PERSON] (а.с. 30) [INFO] помер [PERSON] , про що Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 11 листопада 2022 року було складено відповідний актовий запис №2719, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.11.2022 року. (а.с. 41) Відповідно до ч. 1 ст. 128 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до п.3постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні нормиКпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Стаття 130 СК України, регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третійст.128 цього Кодексу(матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття. Таким чином, заява може бути подана певним колом осіб, зазвичай встановлення факту батьківства проводитися в порядку окремого провадження, а не позовного, проте, якщо встановлення факту батьківства зачіпає інтереси спадкоємців померлого, справа має бути розглянута в порядку позовного провадження. Пленум Верховного Суду України абз. 3 п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до абз. 1 п. 15 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Відповідно до ст.53 КпШС України (яка діяла на момент виникнення правовідносин), в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У судовому засіданні 29 листопада 2023 року за клопотанням заявника було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так допитана у судовому засіданні [PERSON] суду пояснила, що вона є рідною матір`ю заявника. З померлим [PERSON] вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу від яких у них народилась донька [PERSON] . [PERSON] постійно називав [PERSON] своєю донькою, відсутність відомостей про нього, як про батька в свідоцтва про народження їх доньки, він вважав формальними обставинами. [PERSON] постійно піклувався про [PERSON] , про її здоров`я, розвиток, проводив з нею весь вільний час, допомагав своїми фінансово та своїми порадами. Допитана у судовому засіданні [PERSON] суду пояснила, що вона проживає неподалік він місця проживання померлого [PERSON] та [PERSON] . Заявницю [PERSON] вона знає з дитинства та завжди думала, що [PERSON] є її рідним батьком. [PERSON] піклувався про [PERSON] , цікавився її успішністю в школі, знав з ким спілкується та дружить [PERSON] , фінансово забезпечував її. Деякий час [PERSON] та [PERSON] проживали разом з матір`ю [PERSON] , оскільки вона потребувала сторонньої допомоги. Допитана у судовому засіданні [PERSON] суду пояснила, що вона добре знає померлого [PERSON] , оскільки вони були сусідами та проживала в одному будинку. [PERSON] мав шлюбні відносини з [PERSON] , через деякий час у них народилась донька [PERSON] . Заявниця проживала разом з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] проводили багато часу разом, після того як у [PERSON] народилась дитина він часто з ними гуляв на вулиці. Заявницею до матеріалів справи було долучено ряд фотознімків на яких зображений померлий [PERSON] та [PERSON] в різний період часу. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованихпрезумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов`язковою. Щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Outcome: approved