Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після своєї смерті заповіту він не залишив. Спадкування повинно було відбуватися за законом. Спадкоємцями першої черги повинні були дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги в нього не було. Позивачка відмовилася від спадкування та написала заяву про відмову, щодо спадкування на користь матері [PERSON] . Спадкове майно складалося з житлового будинку за адресою [ADDRESS] , та земельної ділянки за цією ж адресою. Після смерті [PERSON] . Другою Сумською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу. 18.03.1997 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого їй перейшло право власності на житловий будинок. На земельну ділянку, яка належала спадкодавцю на підставі рішення Сумської міської ради народних депутатів від 17.02.1994 року та державного акту на право приватної власності на землю ІІ-СМ № 016456, свідоцтво про право на спадщину за законом не було видано. [INFO] померла [PERSON] . Єдиною спадкоємицею першої черги, яка прийняла спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем є позивачка. Спадкова справа 07.07.2023 року була заведена Сумською міською нотаріальною конторою. Але, їй, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2023 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну ділянку нотаріусом було відмовлено з тих причин, що спадкодавець [PERSON] за своє життя не оформила право власності на земельну ділянку після смерті чоловіка, а державний акт було видано хоча і на підставі рішення Сумської міської ради народних депутатів від 17.02.1994 року, але дата його видачі вказана після смерті [PERSON] . В зв`язку з чим, вона позбавлена права оформлення спадкових прав після смерті матері. Тому просить суд визнати за нею в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] , право власності на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] , з цільовим використанням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0.063 га., відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ІІ-СМ № 016456. Позивачка у судове засідання не з`явилася, її представник - [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому просить проводити розгляд справи без участі представника та прийняти законне та обґрунтоване рішення, не порушуючи конституційні права інших осіб, посилаючись на відповідні норми ЦК України. (а.с. 36-37) Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом було встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 09.09.1996 серія [NUMBER] (а.с.5) [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 16.09.2017 серія [NUMBER] (а.с.14) Вказані особи були подружжям. Позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження. (а.с.6) Після укладення шлюбу її прізвище було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 16.09.1982 серія [NUMBER] (а.с.7) Після смерті [PERSON] . Другою Сумською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу (а.с. 67-71 ) 18.03.1997 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого неї перейшло право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 7-12) На земельну ділянку площею 0,063 га, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі рішення Сумської міської ради народних депутатів від 17.02. 1994 року та державного акту на право приватної власності на землю ІІ-СМ № 016456, свідоцтво про право на спадщину за законом не було видано, що підтверджується копією державного акту ІІ-СМ № 016456 (а.с.13), заповіту він не залишив. Спадкування повинно було відбуватися за законом. Спадкоємцями першої черги повинні були бути дружина [PERSON] та донька [PERSON] [PERSON] відмовилася від спадкування та написала заяву про відмову, щодо спадкування на користь матері [PERSON] (а.с. 66) Відповідно до копії спадкової справи після померлої [PERSON] вбачається, що інші спадкоємці із заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , окрім позивачки, не зверталися (а.с. 52-58) Так, 14.07.2023 [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Сумської міської держнотконтори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2023 №2591/02-31, якою відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] з причини, що спадкодавець [PERSON] за своє життя не оформила право власності на земельну ділянку після смерті чоловіка. А державний акт було видано хоча і на підставі рішення Сумської міської ради народних депутатів від 17.02.1994 року, але дата його видачі вказана після смерті [PERSON] (а.с.16) Відповідно Звіту про експертну грошову оцінку майна вартість земельної ділянки 98 000 грн. (а.с.17-26) Відповідно ст.5 ЦК України від 2003 року, 1. Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. 2. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. 3. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно ст.527 ЦК Української РСР від 18.07.1963року, Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно ст.529 ЦК Української РСР від 18.07.1963року, При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно ст.548 ЦК Української РСР від 18.07.1963року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За своє життя спадкодавцю була виділена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, після його смерті спадкодавцям був виданий державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку, складений на [PERSON] , але відповідно до ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-ІУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності та інші речові права на нерухоме майно, що набуті до набрання чинності цим Законом згідно з чинними у той час нормативно-правовими актами, визнаються державою. Отже, право власності на земельні ділянки до набрання чинності цим Законом набувається в порядку, який існував на час іх надання у приватну власність, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на них в порядку, передбаченому цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права. Відповідно до ст. 1218 ЦК України 2003 року 1. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бут фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України 1. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 2. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України 1. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, дружина [PERSON] - [PERSON] пережила свого чоловіка, і оскільки від прийняття спадщини не відмовлялася, фактично з ним проживала на день смерті, то вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно до ст. 1218 ЦК України 2003 року до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та проаналізувавши надані докази, які в своїй сукупності підтверджують факт належності померлим [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з цільовим використанням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0.063 га., тому суд вважає за необхідне захистити спадкові права позивачки, яка є їх донькою та єдиним спадкоємцем за заповітом, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved