Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Медик Л.О. звернулась до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з навчанням, в розмірі частини зі всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання. Стягнути з відповідача понесені нею судові витрати за надання правничої допомоги. Позовні вимоги мотивує тим, що з 18 жовтня 1997 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . У шлюбі в них народилося двоє синів [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім та проживає окремо, та [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час син [PERSON] , [INFO] , є студентом другого курсу денної форми навчання Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони за контрактом, термін навчання до 31 серпня 2024 року. Позивач зазначає, що вона тимчасово не працює, так як здійснює догляд за її матір`ю [PERSON] , 1936 року народження. Також, позивач вказує на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча є здоровим та працездатним, а тому має змогу утримувати дитину. Інші особи, щодо яких відповідач має аліментні зобов`язання відсутні. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їх повнолітнього сина, який продовжує навчання. Ухвалою суду від 10 жовтня 2023 року в даній справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник у підготовче засідання не з`явилися, однак на адресу суду від представника надійшла заява, в якій позов підтримує, просить розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно із ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у судовому засіданні, немає. Також, враховуючи, що сторони не прибули у судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 вересня 2005 року виконавчим комітетом Михайлинської сільської ради Козятинського району Вінницької області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та\~ [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Михайлинською сільською радою від 10 грудня 2019 року за № 580, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.8). Згідно з довідкою від 03 жовтня 2023 року №224, виданою Самгородоцькою сільською радою, [PERSON] , [INFO] , знаходиться на утриманні його матері [PERSON] (а.с.9). З копії договору про надання освітніх послуг № 958 від 01 вересня 2023 року, укладеного між Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони та [PERSON] вбачається, що вартість освітньої послуги за період навчання з 01 вересня 2023 року по 14 січня 2024 року становить 8 650 гривень та з 15 січня 2024 року по 31 серпня 2024 року становить 8 650 гривень (а.с.10). Відповідно до довідки № 115 від 05 вересня 2023 року [PERSON] є студентом другого курсу денної форми\~навчання Вінницького\~вищого професійного\~училища Департаменту\~поліції охорони\~за контрактом,\~термін навчання\~з 01\~вересня 2023\~року до\~31\~серпня 2024\~року (а.с.11). З копії квитанції №0.0.3176832685.1 від 01 вересня 2023 року вбачається, що за навчання [PERSON] у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту поліції охорони сплачено 8 800 гривень (а.с.12). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дітей регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, шляхом сплати аліментів (стаття 198 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Таким чином, враховуючи майновий стан як відповідача, так і позивача, які є працездатними як за віком, так і за станом здоров`я, оскільки протилежного під час судового розгляду не доведено, а отже, обоє можуть надавати допомогу повнолітній дитині, яка навчається, а також те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову до закінчення навчання, оскільки аліменти в даному розмірі суд вважає необхідними та достатніми для забезпечення потреб повнолітньої дитини з боку батька та співмірним з майновим станом відповідача, а їхня сплата не поставить його у скрутне матеріальне становище. При вирішенні питання про судові витрати, суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд виходить із того, що відповідно до ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, а тому у порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи, ціну позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1073 гривні 60 копійок, яка підлягала сплаті на день звернення до суду із вказаним позовом. Щодо витрат на правничу допомогу необхідно зазначити таке. В п. 1 ч. 3 ст. 113 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно положень ч. 3 ст. 134 ЦПК України, попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В частині 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В частині 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат понесених за надання правничої допомоги до позовної заяви долучено договір про надання правової допомоги, додатковий договір, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, квитанцію з яких вбчається, що адвокатом Медик Л.О. надано позивачу [PERSON] правову допогу на суму 2500 гривень, з яких вартість попередньої консультації складає 500 гривень, підготовка позову 2000 гривень. Враховуючи, надані позивачем докази, визнання позову відповідачем, беручи до уваги категорію справи, час, витрачений адвокатом на підготовку та складання позовної заяви, обсяг доказів, які долучені до позовної зяави, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 2500 гривень сплачених за надання правничої допомоги, оскільки суд вважає, що витрати саме в даному розмірі є співмірними із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Outcome: approved