Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить встановити факт\~прийняття спадщини [PERSON] після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , та смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , визнати за нею право власності на спадкове майно [PERSON] , померлого [INFO] , у вигляді 1/4 частки та 125/1000 частки у праві власності на будинок [ADDRESS] , які він прийняв, але не оформив у встановленому законом порядку після смерті батька [PERSON] і смерті баби [PERSON] . В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який проживав у [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, яку вона прийняла у встановленому законом порядку шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса. Батькові її батька, [PERSON] , належала 1/4 частка у праві власності на будинок [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 27 січня 1966 року, і 125/1000 частки у праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19 липня 1983 року. [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті були: його мати [PERSON] і його син (її батько) [PERSON] . Обидва спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] постійно проживали з ним у [ADDRESS] , про відмову від спадщини не заявляли, отже в силу закону вважаються такими, що її прийняли. [PERSON] померла [INFO] . На день її смерті [PERSON] постійно проживав разом з нею у будинку [ADDRESS] . Про свою відмову від спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , він не заявив, тому вважається таким, що прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Однак, при оформленні спадкових прав виявилося, що [PERSON] і [PERSON] були зареєстровані за адресою [ADDRESS] , а останнє місце реєстрації [PERSON] , з якого він був знятий 05 квітня 2022 року у зв`язку зі смертю, було [ADDRESS] . Незважаючи на те, що частка і 125/1000 частка у праві власності на будинок [ADDRESS] , належна [PERSON] , складає окреме ізольоване помешкання в житловому будинку, воно не є квартирою як окремий об`єкт права власносі і донині право спільної часткової власності на будинок не припинено. Після смерті батька не виявила правовстановлюючих документів на його частку у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , що унеможливлює отримання нею свідоцтва про право на спадщину на цю частку в нотаріальних органах. Ухвалою від 17 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивач усунула. Ухвалою від 10 серпня 2023 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі. \~ Ухвалою від 06 жовтня 2023 року суд за клопотанням представника позивача витребував копію спадкової справи до майна померло [PERSON] . Ухвалою від 02 листопада 2023 року суд витребував копію інвентаризаційної справи на житловий будинок [ADDRESS] . У поданій до суду заяві від 30 листопада 2023 року представник позивача адвокат Дем`яненко Л.П. просить розглянути справу у її відсутності та ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Представник відповідача [PERSON] у клопотанні від 05 вересня 2023 року не заперечує щодо можливості задоволення позовних вимог, заявлених позивачем у позовній заяві, розгляд справи просить здійснити без участі представника Рівненської міської ради. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09 грудня 1994 року Рівненським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, та свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 07 вересня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції. [INFO] батько позивача [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 05 квітня 2022 року Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області. 26 липня 2022 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Рівненськог міського нотаріального округу Демчук І.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, на підставі якої заведено спадкову справу № 15/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69570485 від 26 липня 2022 року та копією спадкової справи. Позивачу, як спадкоємиці першої черги за законом після смерті батька, 24 квітня 2023 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Демчук І.В. видано свідоцтва про право власності на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,2314 га, кадастровий номер 5624684100:01:003:0504, та на земельну ділянку площею 3,3322 га, кадастровий номер 5624684100:04:021:0815. Відповідно до довідки про останнє місце реєстрації померлого № [NUMBER] , виданої 22 червня 2022 року Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг, [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 22 грудня 1990 року та знятий з реєстраційного обліку 05 квітня 2022 року у зв`язку зі смертю. Батьками [PERSON] (батька позивача) є [PERSON] , померлий [INFO] , та [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 28 квітня 2023 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 09 червня 2023 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. [PERSON] належить частка житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 27 січня 1966 року Першою Ровенською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-467 та зареєстрованого на паперових носіях в РМБТІ 02 грудня 2002 року в реєстровій книзі №140-90-38900, та 125/1000 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19 липня 1983 року Першою Ровенською державою нотаріальною конторою за реєстровим № 1-5318 та зареєстрованого на паперових носіях в РМБТІ 02 грудня 2002 року в реєстровій книзі №140-90-38900, про що свідчать матеріали реєстраційної справи № 39053 на будинок [ADDRESS] . \~ \~З \~матеріалів \~реєстраційної \~справи \~також \~встановлено,\~ що\~ співвласниками\~ житлового\~ будинку\~ [ADDRESS] ,\~крім [PERSON] ,\~ є:\~ [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Першою ровенською державною нотаріальної конторою 11 липня 1972 року, р.№1-5570, зареєстрованого на паперових носіях в РМБТІ 03 березня 1999 року в реєстровій книзі за №140-90-38900, розмір частки 7/100; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою ровенською державною нотаріальною конторою 02 червня 1976 року, р.№ 2-2892, зареєстрованого на паперових носіях в РМБТІ 01 березня 1999 року в реєстровій книзі за №140-90-38900, розмір частки 14/100; [PERSON] на підставі договору дарування частини будинковолодіння, посвідченого Філюк В.М., приватним нотаріусом Рівненського міського та районного нотаріального округу 08 травня 1999 року, р. № 1219, зареєстрованого на паперових носіях в РМБТІ 14 травня 1999 року в реєстровій книзі за №140-90-38900, розмір частки 29/100; [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Юган Г.І., приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу 16 листопада 2001 року, р. №3351, зареєстрованого на паперових носіях в РМБТІ 26 листопада 2001 року в реєстровій книзі за №140-90-38900, розмір частки 12,5\\100. Житловий будинок [ADDRESS] належить співвласникам на праві спільної часткової власності. Право власності на окремі квартири у будинку не зареєстроване у встановленому законом порядку, хоча в інвентаризаційній справі в експлікації до плану будинку станом на 1988 рік міститься поділ приміщень будинку на квартири відповідно до фактичного користування співвласниками. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2023 року у справі № 569/12438/21 одному із співвласників, [PERSON] , виділено у приватну власність в натурі частину житлового будинку [ADDRESS] в об`єкт самостійної власності у виді квартири. Згідно з довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання № 5601.4-1970/56.4-23 від 25 травня 2023 року, [PERSON] (дід позивача) був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , знятий з реєстраційного обліку 18 червня 2011 року як померлий. [PERSON] (баба позивача) була зареєстрована за адресою [ADDRESS] та знята з реєстраційного обліку 30 січня 2019 року у зв`язку зі смертю, про що свідчить довідка про останнє місце реєстрації померлого № [NUMBER] від 16 червня 2023 року Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради. З довідки про останнє місце реєстрації № 12482 від 06 квітня 2022 року, виданої Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, встановлено, що [PERSON] (батько позивача) був зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 22 грудня 1990 року та знятий з реєстраційного обліку 05 квітня 2022 року у зв`язку зі смертю. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України). Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За положеннями ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно зі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписами ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, 3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. [PERSON] та [PERSON] , спадкоємці першої черги за законом після смерті батька та чоловіка, вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] . [PERSON] після смерті матері [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, так як на час відкриття спадщини постійно проживав в будинку [ADDRESS] . Позивач як спадкомець першої черги за законом після смерті батька [PERSON] у встановлений ст.1270 ЦК України строк прийняла спадщину, заяви про відмову від прийняття спадщини не подавала. Отримати свідоцтво про право на спадщину, а саме частки та 125/1000 частки житлового будинку на [ADDRESS] , в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості, оскільки її батько [PERSON] за життя не звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на майно батька [PERSON] , а в довідці про місце реєстрації померлого [PERSON] не зазначено номер квартири в будинку [ADDRESS] , де останній проживав разом з батьками. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами та не заперечуються відповідачем. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, позовні вимоги належить задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved