Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 241\~000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що має 22 роки загального стажу з них більше 17 років 8 місяців в шкідливих підземних умовах праці на підприємствах відповідача. За час роботи на підприємстві відповідача 17.03.2015 року з ним стався нещасний випадок. Відповідно до акту форми Н-1/П комісією було вирішено, що нещасний випадок пов`язаний з виробництвом. Згідно довідки МСЕК від 01.06.2016 року позивачу первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності 80 % та 2 групу інвалідності. 05.06.2016 року позивача звільнено у зв`язку з невідповідністю до виконуваної роботи внаслідок стану здоров`я. Позивач вважає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, йому повинна бути відшкодована моральна шкода. Оскільки порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки він позбавлений можливості вести повноцінний спосіб життя, постійно відчуває біль, фізичні страждання, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Крім того, внаслідок отриманої травми він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості. Просив суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 241 000,00 грн. Ухвалою суду від 03.07.2023 року провадження по даній справі було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом/повідомленням сторін. Представником відповідача [PERSON] надано до суду відзив на позов відповідно до якого позов не визнає. Зазначила, що позивач укладаючи з відповідачем трудовий договір був повідомлений про важкі, шкідливі та небезпечні умови праці, можливі негативні наслідки цих умов праці на стан її здоров`я та пов`язані з цим умовами праці, пільги та компенсації, отже він свідомо йшов працювати в шкідливих важких, небезпечних умовах праці. Позивачу не встановлене професійне захворювання, відносно нього не складався Акт форми П-4. Оскільки з позивачем стався нещасний випадок, було проведено розслідування і складено акт Н-1/П, яким була встановлена вина позивача. Вважає, що позивачем не додано жодних документів, які підтверджували б факт заподіяння позивачу моральної шкоди. Обмеження життєдіяльності та інше, що позивач наводить в підтвердження факту спричинення моральної шкоди, компенсовані йому встановленням групи інвалідності та виплатою Фондом СС України одноразової допомоги в значному розмірі, оплатою витрат на санаторно-курортне лікування та інші пільги. Ухвалами суду від 29.11.2023 року вирішені клопотання представника відповідача. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, ухвалою суду від 29.11.2023 року її неявка визнана судом неповажною. На підставі ч. 2 ст.\~247 ЦПК України,\~суд розглядає\~справу за\~відсутності сторін\~(їх\~представників)\~та без\~фіксування процесу\~технічними засобами. Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню на таких підставах. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України\~(ст. 55),\~Цивільному кодексі України\~(ст. 16),\~Цивільному процесуальному кодексу України\~(ст. 4). Згідно зі\~ст.\~13 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно із записами у трудовій книжці [PERSON] працював на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». (а.с. 16-18). Під час роботи на підприємстві відповідача 17.03.2015 року з позивачем стався нещасний випадок. Згідно акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, (аварії), що стався (сталася) 17.03.2015 року о 03.55 год., закладом охорони здоров`я позивачу, встановлено діагноз: Відкрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забійна рана голови. Висновок комісії: нещасний випадок вважати пов`язаним з виробництвом, прийняти до обліку та скласти акт за формою Н-1 згідно п. 15.2 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві». (а.с. 19, 20) Актом № 8 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом встановлено, що 17.03.2015 року о 03.55 год. з боку виробки з висоти 2,0 м випав шматок породи розміром 0,3 х 0,2 х 0,1 м, та вдарив ГРОЗ [PERSON] по голові. (а.с. 21, 22) Згідно виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги до довідки серії 12 ААА від 01.06.2016 року № 018041 [PERSON] первинно встановлено 80 % втрати професійної працездатності з 01.06.2016 року по травмі 17.03.2015 акт Н-1 № 8. Встановлена 2 група інвалідності. Зазначена потреба у постійному медикаментозному лікуванні, стаціонарне лікування в ДКПБ до 01.06.2017 року. (а.с. 30) Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серія 12 ААА № 075366 [PERSON] 19.04.2019 року повторно встановлено ступінь втрати професійної працездатності 80 %. (а.с. 36) Довідкою до акту МСЕК серія 12ААБ № 215856 від 19.04.2019 року позивачу повторно встановлена 2 група інвалідності за трудовим каліцтвом. Зазначено про умови та характер праці: може бути адаптований до надомної праці без висоти, води, вогню, рухомих механізмів. Рекомендовано постійне медикаментозне лікування та стаціонарне лікування в ДКПЛ. (а.с. 36) Згідно виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги до довідки серії 12 ААА № 063023 від 08.04.2021 року [PERSON] повторно встановлено 80% втрати професійної працездатності з 01.06.2021 року за травмою від 17.03.2015 року Акт № 8, встановлено 2 групу інвалідності. (а.с. 37) Довідкою до акта огляду МСЕК серія 12 ААГ № 185905 від 05.05.2023 року [PERSON] повторно встановлена 2 група інвалідності за трудовим каліцтвом. (а.с.24) Згідно\~статті 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до частини другої\~статті 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Стаття 173 КЗпП України\~закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Частиною першої\~статті 237-1 КЗпП України\~передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до ч. 1\~ст. 168 ЦК України\~моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно з ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Право на відшкодування шкоди настає з дня встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Таким чином, і право на відшкодування моральної шкоди виникає в потерпілого з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Така позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 210/3177/17. У відповідності до статті 4 Закону України\~«Про охорону праці»,\~державна політика в області охорони праці, базується зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. У пункті 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4\~Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди\~роз`яснено, що відповідно до\~статті 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У даному випадку втрата позивачем професійної працездатності пов`язана з нещасним випадком, який стався з останнім на підприємстві відповідача у зв`язку з незадовільним технічним станом засобів (наявність дефекту у порталі комбайна УКД200-500, що спричинено браком лиття металу, тіла затверділої виливки (холодної тріщини)). (а.с. 27-43) Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання ним трудових обов`язків, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. Надані позивачем докази повною мірою вказують, що ушкодження здоров`я відбулося при виконанні ним трудових обов`язків, що у свою чергу призвело як до фізичних, так і до моральних страждань. Втрата працездатності призвела до обмеження його можливості вести активний спосіб життя, внаслідок чого останній змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Суд не може погодитись із запереченнями відповідача, який вважає не доведеним, сам факт заподіяння моральної шкоди так як не надано відповідних медичних документів та не встановлено зміни у психічному стані, оскільки згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що моральна шкода може складатися зокрема з моральних переживань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного способу життя, при настанні інших негативних наслідків, що має місце в цьому випадку, тому що всі зазначені обставини в позивача наступили саме у результаті того, що з останнім стався нещасний випадок при виконанні ним трудових обов`язків на підприємстві відповідача. У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року №155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. З врахуванням викладеного, суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, так як внаслідок нещасного випадку, що стався з позивачем на виробництві відповідача, позивач зазнав втрати професійної працездатності і йому заподіяні фізичний біль і душевні страждання. Ушкодження здоров`я призвело до порушення його особистих немайнових прав, таких як, право на охорону здоров`я, на безпечну працю. Все це призвело до порушення його звичного образу життя та вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, що належним чином має бути компенсовано. \~ \~ \~ \~ \~При визначенні\~розміру відшкодування\~моральної шкоди\~суд приймає\~до уваги\~стан здоров`я\~позивача,\~розмір втрати\~професійної працездатності,\~характер нещасного\~випадку,\~що стався\~з позивачем,\~та їх\~наслідки для\~здоров`я\~останнього істотність\~вимушених змін\~в життєвих\~стосунках.\~З урахуванням\~міркувань розумності,\~виваженості та\~справедливості,\~зважаючи на\~те,\~що розмір\~відшкодування моральної\~шкоди має\~бути не\~більш,\~ніж достатнім\~для розумного\~задоволення потреб\~потерпілої особи\~і не\~повинен призводити\~до її\~збагачення,\~вважає що\~розмір грошового\~відшкодування моральної\~шкоди у\~сумі 160\~000\~грн. відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивач пережив і які переживатиме надалі через ушкодження здоров`я. Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення відшкодування моральної шкоди з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів, суд виходить із наступного. Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 червня 2022 року у справі № 599/645/21, при вирішенні питання про оподаткування суми, яка за рішенням суду спрямовується на відшкодування шкоди здоров`ю, підлягає застосуванню податкове законодавство, яке було чинним на момент настання події, яка є підставою для відшкодування шкоди. Згідно підпункту «а» підпункту\~164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України\~в редакції, що є чинною на день розгляду справи в суді, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається\~дохід у вигляді\~відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Попередньою редакцію підпункту «а» підпункту\~164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, що була чинною до 25 травня 2020 року, передбачалося, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, окрім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 червня 2022 року у справі № 599/645/21, оскільки моральну шкоду завдано подією, яка відбулася до набрання чинності новою редакцією підпункту «а» підпункту\~164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, підлягає застосуванню правовий висновок Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 180/683/13-ц, згідно якого не підлягають оподаткуванню суми, які за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, заподіяних платникові податків внаслідок спричинення шкоди здоров`ю. Позивачу первинно встановлено висновком МСЕК ступінь втрати професійної працездатності до 25 травня 2020 року, тобто право на відшкодування моральної шкоди виникло у позивача під час дії попередньої редакції\~Податкового кодексу України,\~тому визначена\~судом сума\~моральної шкоди\~підлягає стягненню\~без відрахування\~податків та\~інших обов`язкових\~платежів. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5\~Закону України «Про судовий збір»\~позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи звільняються від сплати судового збору. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial