Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій просив суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 19.10.2021 № 731668 станом на 03.08.2023 у розмірі 68978,00 грн, у тому числі: - 25862,99 грн - заборгованість за кредитом; - 6500,00 грн - заборгованість за процентами відповідно до п. 1.5. кредитного договору за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (912% річних); - 36648,76 грн - заборгованість за процентами відповідно до п. 1.5. кредитного договору починаючи з другого дня користування кредитом (включно) за ставкою 85% річних за період з 19.10.2021 по 03.08.2023 (включно); - судові витрати у розмірі 2684,00 грн та 5000,00 грн витрат на правову допомогу. Процесуальні дії у справі Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 30 листопада 2023 року та запропоновано позивачеві надати до суду докази на підтвердження власних позовних вимог. 25.10.2023 представником позивача ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» адвокатом Руденко Костянтином Васильовичем подано додаткові пояснення та докази по справі. У судове засідання 30.11.2023 учасники справи не з`явилися. Представником позивача ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» адвокатом Руденком Костянтином Васильовичем подано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, заперечень щодо заочного розгляду справи не висловлював. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилася, причини неявки у судове засідання не повідомила, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавала. Ухвалою суду від 30 листопада 2023 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 3-5) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» (первісним кредитором) та [PERSON] укладено договір № 731668 про споживчий кредит, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у розмірі 32500,00 гривень строком користування до 19 жовтня 2024 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідачка надала підтвердження, що вона ознайомилася з умовами Кредитного договору, отримала від кредитора всю інформацію про порядок і строки повернення кредиту у повному обсязі до підписання договору, інформацію вказану в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Згідно з умовами кредитного договору позичальник сплачує за користування кредитом фіксовану процентну ставку, що залежить від періоду її встановлення та зазначена у п. 1.5. кредитного договору та здійснює сплату процентів за користування кредитом відповідно до Графіку платежів. Сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється позичальником в день отримання кредиту. Кредитні кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): - у розмірі 26000,00 грн за реквізитами наданими відповідачкою; - у розмірі 6500,00 грн на користь кредитора з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування. 19.10.2021 перед підписанням кредитного договору позичальниця (відповідачка)підписала заяву-анкету на отримання кредиту, заяву-приєднання до Публічної пропозиції ТОВ «Слон кредит» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 06.08.2021 та ознайомилася з умовами кредитування у паспорті споживчого кредиту. 03.08.2023 ТОВ «Слон кредит» уклало з ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» договір факторингу № 0308-23-1, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за договором №731668 про надання споживчого кредиту від 19.10.2021. Згідно з умовами кредитного договору відповідачказобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. Незважаючи на це, відповідачка [PERSON] не виконала свого обов`язку та не повернула суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом у строки, передбачені кредитним договором. Станом на дату укладення Договору факторингу №0308-23-1 від 03.08.2023, відповідно до Реєстру боржників від 03.08.2023 прострочення відповідачки складає 592 дні. За ствердженням позивача, відповідачка [PERSON] має непогашену заборгованість за кредитним договором станом на 03.08.2023 (дату укладення договору факторингу) у сумі 68978,00 гривень, з яких: - 25862,99 грн - заборгованість за кредитом; - 6500,00 грн - заборгованість за процентами, відповідно до п.,1.5. Кредитного договору за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних) - 36648,76 грн - заборгованість за процентами, відповідно до п. 1.5. Кредитного договору починаючи з 2-го дня користування кредитом (включно) за ставкою 85% річних за період з 19.10.2021 по 03.08.2023 (включно). Нарахування процентів за кредитним договором здійснено за період з дати укладення кредитного договору до дати відступлення права вимоги за кредитним договором. При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на ст. 59 Конституції України, ст. 15, 16, 509, 512-514, 516, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 625, 629, 1046, 1050, 1054 ЦК України, ст. 1, 19, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правові висновки Верховного Суду України у справі № 587/167/21 (постанова від 22 лютого 2022 року), у справі № 444/9519/12 (постанова від 28 березня 2018 року), у справі № 925/1265/16 (постанова від 22 серпня 2018 року), у справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19 лютого 2020 року). Позиція відповідача Відповідачка не скористалася своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надала, власну позицію щодо предмета спору не висловила. Фактичні обставини справи, встановлені судом 19 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» (за договором - товариство) та відповідачкою [PERSON] (за договором споживач) укладено у простій письмовій формі договір № 731668 про надання споживчого кредиту (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого сума кредиту складає 32500,00 гривень, строк кредиту - 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 19.10.2024 (включно): тип процентної ставки - фіксована (а.с. 6). У п. 1.5. кредитного договору сторонами погоджено тип процентної ставки - фіксована, яка залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом (включно) 25 % в день (9125% річних); - за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85% річних. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.6 кредитного договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту - 97063,88 грн (п. 1.8 кредитного договору). Згідно з п. 2.1. кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): - у розмірі 26000,00 грн на поточний рахунок споживача [NUMBER] в АТ «Альфа Банк», код банку 300346 або на інший поточний рахунок споживача та/або за реквізитами платіжної картки, дані якої споживач надав товариству в будь-який спосіб; - у розмірі 6500,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 договору. Відповідно до п. 2.4. кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту в порядку передбаченому п. 2.1. договору. За п. 2.5 кредитного договору кредит уважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється у межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4 договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний у графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором (графіком платежів). Відповідно до п. 3.5 кредитного договору сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем у день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу. Товариство має право вимагати від споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором (пп. 1 п. 4.1 договору). Згідно з пп. 1, 3 п. 4.4. кредитного договору споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором, а також достроково повернути кредит та сплатити проценти на вимогу товариства у випадках, передбачених договором та/або чинним законодавством України. Згідно з пунктом 5.5. кредитного договору споживач доручає товариству ініціювати списання коштів з відповідного рахунку споживача з використанням реквізитів платіжних карток, що були зазначені споживачем при отриманні/поверненні кредиту, сплаті процентів за його користування, та направляти їх на виконання грошових зобов`язань споживача за цим договором у сумі, що не перевищує фактичної заборгованості споживача на день списання, в тому числі в декілька етапів. Договір містить підписи сторін, у тому числі [PERSON] (а.с. 11). Одночасно з кредитним договором відповідачка узгодила та підписала додаток № 1 до кредитного договору у формі таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (а.с. 12-13). Також, на виконання п. 9.8. кредитного договору відповідачка, підписуючи кредитний договір підтвердила своє ознайомлення з усіма правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які містяться в матеріалах справи (а.с. 16-19), підписала заяву-анкету від 19 жовтня 2021 року на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту у ТОВ «Слон кредит», заяву-приєднання до публічної пропозиції ТОВ «Слон кредит» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 19.10.2021 (а.с. 22-23) та паспорт споживчого кредиту від ТОВ «Слон кредит» (а.с.20-21). Усі наведені документи (кредитний договір, додаток № 1, заява-приєднання та паспорт кредиту) містять підпис [PERSON] . Відповідно до платіжного доручення № 10496 від 19 жовтня 2021 року відповідачці [PERSON] було перераховано грошові кошти у розмірі 26000,00 грн з призначенням платежу: «[NUMBER]/перерах.коштів зг.кред.дог.№731668 від 19.10.21р. [PERSON] (3017608228)Дог.СС/20/17576 від 12.06.20р Без ПДВ.» (а.с. 15). Відповідно до паспорту споживчого кредиту ТОВ «Слон кредит» сума (ліміт) кредиту становила 32500,00 гривень; строк, на який надається кредит, - 1096 днів; тип відсоткової ставки - фіксована; відсоткова ставка, відсотків річних -85% річних; відсотки за перший день користування кредитом - 25 % в день (9125% річних); орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі: тіло кредиту, відсотки, комісія та інші платежі) - 97 063,88 грн; реальна річна ставка 190,10%. Порядок повернення кредиту, а саме: кількість платежів; дата платежу (періодичність внесення щомісячно); залишок суми кредиту після сплати поточного платежу; сума кредиту до сплати; нараховані проценти до сплати та загальна сума платежу до сплати, встановлено у пункті 5 паспорту кредиту (а.с. 20). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 14), наданого позивачем, сума заборгованості відповідачки станом на 03.08.2023 становила 68978,00 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом - 32329,24 гривень; заборгованість за відсотками - 36648,76 гривень. Відповідачка наявність заборгованості за кредитом у розмірі 68978,00 гривень не спростувала. Матеріали справи доказів погашення кредиту не містять. 03.08.2023 між ТОВ «Слон кредит» (за договором - клієнт) та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» (за договором - фактор) укладено договір факторингу № 0308-23-1 (а.с. 33-36). Згідно з п. 2.1 договору факторингу клієнт передає (відступає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором. Відповідно до п. 2.2 договору факторингу права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржника перед клієнтом, та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляду у день укладання цього договору та надсилається клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору. Пунктом 4.1 договору факторингу визначено, що фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування, яка визначена п. 3.1 договору факторингу та складає суму у розмірі 789002,20 гривень, шляхом перерахування 100% вказаної суми на рахунки клієнта протягом 3 робочих днів після підписання цього договору. Права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених п. 4.1 цього договору (п. 5.1 договору факторингу). Факт виконання умов договору факторингу підтверджується копією платіжної інструкції від 03 серпня 2023 року № 163 , відповідно до якої позивач сплатив на виконання п. 4.1 цього договору грошові кошти у розмірі 789002,20 гривень первісному кредитору ТОВ «Слон кредит» (а.с. 38). Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 0308-23-1 від 03.08.2023 ТОВ «Слон кредит» (первісний кредитор) передав, а ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» (новий кредитор) прийняв реєстр боржників кредитора кількістю 1639 шт., після чого з урахуванням п. 2.1, 2.2 та 5.1 договору факторингу від клієнта до фактора переходять права вимоги боргу від позичальників і фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів (а.с. 36 на звороті). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 10.09.2021 до договору факторингу від 03.08.2023 № 0308-23-1 ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] у загальній сумі 68978,00 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 25862,99 грн; заборгованість за процентами за перший день користування кредитом - 6466,25 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом - 36648,76 грн (а.с. 37). Застосовані судом норми права Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України). У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦКУ). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦКУ). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦКУ, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦКУ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦКУ). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ). Відповідно до ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За ст. 518 ЦКУ боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦКУ). Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі ст. 1082 ЦКУ боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З матеріалів справи вбачається, що за відповідно до умов договору № 731668 від 19 жовтня 2021 року про надання споживчого кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» (а.с. 6-13), паспорту споживчого кредиту від ТОВ «Слон кредит» від 19.10.2021 (а.с. 20-21) та заяви-анкети від 19.10.2021 на отримання кредиту від ТОВ «Слон кредит» (а.с. 22-23), Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» (первісний кредитор) було видано відповідачці [PERSON] кредит у розмірі 32500,00 гривень, строком на 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 19.10.2024 (включно) (а.с. 6). Відповідачка своїх заперечень щодо факту отримання кредиту не надала. Відповідно до умов кредитного договору його сторонами врегульовано основні істотні умови кредитування, у тому числі: загальну суму кредиту; строк, на який надається кредит; порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів), проценти за користування кредитом та відповідальність (неустойка) за порушення умов кредитування. Згідно з умовами кредитного договору відповідачка зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачені договором. Доказів проведення повного розрахунку за отриманим кредитом матеріали справи не містять. Отже, відповідачка умови кредитного договору порушила та у строки, встановлені умовами кредитного договору та паспортом кредиту не здійснила вчасне повернення кредиту та нарахованих процентів. ТОВ «Слон кредит» відступило право вимоги до відповідачки новому кредитору Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс». Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідачки на підставі договору факторингу в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення прав вимоги. Отже позивач є кредитором по відношенню до відповідачки та має право вимоги до відповідачки, що ґрунтується на договорі. Відповідачка наведене у позовній заяві не спростувала, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористалася, доказів сплати заборгованості за кредитним договором або належних доказів на спростування отримання кредиту до суду не надала. Отже суд виснує, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2 684,00 грн (а.с. 2). З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідачки на користь позивача. Крім того представник позивача просив стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження яких надав відповідні докази. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). У відповідності до ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Зі сторони позивача на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу було надано такі докази: 1) копію договору про надання юридичних послуг від 03 липня 2023 року № 03/07/2023, укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» та адвокатом Руденком Костянтином Васильовичем, відповідно до п. 3.1. якого вартість послуг за складання позовної заяви становить 5000,00 гривен, яка відповідно до п. 3.4. договору оплачується замовником шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця (а.с. 39-40); 2) копію акту від 29 вересня 2023 року приймання-передачі наданих послуг № 7 до договору про надання юридичних послуг від 03 липня 2023 року № 03/07/2023, відповідно до п. 1 якого виконавець надав, а замовник прийняв послуги з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 731668 про надання споживчого кредиту від 19.10.2021, вартістю 5000,00 грн (а.с. 43); коію платіжної інструкції від 28.09.2023 № 205 відповідно до якої позивач ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» здійснив оплату наданих адвокатом Руденко К.В. послуг згідно акту № 7 від 29.09.2023 (а.с. 44). Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно зі п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі сторони позивача надано усі необхідні докази на підтвердження розміру понесених ним витрат на правничу допомогу у строки, що передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у тому числі: договір про надання юридичних послуг, акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання юридичних послуг та платіжну інструкцію на підтвердження фактичної сплати вартості наданих послуг. Такі докази були направлені відповідачці разом з матеріалами позовної заяви. Відповідачка клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з підстав їх неспівмірності до суду не подала. На думку суду, судові витрати у заявленому розмірі, понесені позивачем, відповідають критеріям реальності (їх дійсності та необхідності), розумності та не є явно несправедливими та обтяжливими для відповідачки. Розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для позивача тощо. Оскільки позовна заява позивача підлягає задоволенню, суд,

Outcome: approved