Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Представник позивача Сириця О.А. звернувся до суду із вищевказаним позовом та просить: позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] у відношенні її дитини - малолітньої [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини; передати дитину органу опіки та піклування Новгородківської селищної ради для подальшого її влаштування. Позов мотивований тим, що відповідач є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , але участі у її вихованні та утриманні не приймає, ніяким чином про дитину не піклується, станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком дитини не цікавиться, підготовкою дитини до самостійного життя не займається, доступ до культурних та інших духовних цінностей не надає, разом з дитиною не проживає. Малолітня [PERSON] , [INFO] , від самого народження перебуває на утриманні бабусі [PERSON] . Ухвалою суду від 03.10.2023р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.20). Ухвалою суду від 01.11.2023р. підготовче провадження у справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті (а.с.30). Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. В клопотанні від 04.12.2023р. представник позивача Щербина В.С. просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином. Заяв, клопотань, відзив до суду не подавала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. В клопотанні від 04.12.2023р. представник третьої особи Беркута С.В. просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. [INFO] народилася [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 10.04.2015р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новгородківського районного управління юстиції у Кіровоградській області. Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00016718184 від 02.06.2016 року відомості про батька дитини [PERSON] зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.15,16-17). Згідно з ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. [PERSON] , [INFO] , навчається у Великочечеліївській філії Ліцею Новгородківської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області. Мати дитини до навчального закладу не з`являється, навчанням і вихованням доньки не цікавиться. Бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] регулярно відвідують батьківські збори, цікавляться успіхами [PERSON] , підтримують зв`язок з школою та класним керівником. Вдома дитині створені всі умови для формування її особистості. Дідусь та бабуся приділяють належну увагу вихованню дитини, піклуються про її здоров`я, харчування та відпочинок, що підтверджується копією характеристики, виданої класним керівником та директором вказаного навчального закладу (а.с.13). Із змісту копії довідки №200 від 29.06.2023р., виданої КНП Новгородківської селищної ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги" слідує, що [PERSON] перебуває по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , з її народження (а.с.14). З висновку органу опіки та піклування Новгородківської селищної ради від 22.08.2023р. слідує, що до Новгородківської селищної ради звернулася [PERSON] , яка повідомила, що на її утриманні від самого народження перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] . Мати [PERSON] з дитиною не проживає, не піклується про неї, не проявляє зацікавленості про її долю, не цікавиться її успіхами та станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням та розвитком, а також підготовкою до самостійного життя не займається, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Орган опіки та піклування Новгородківської селищної ради вирішив визнати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , жительку [ADDRESS] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно з ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. З роз`яснень викладених у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року вбачається, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд погоджується з доводами представника позивача, які викладенні у позовній заяві, щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , з матір`ю не проживає, відповідач має можливість займатися вихованням та утриманням дитини, але не вчиняє відповідних дій. Судом не здобуто доказів того, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків з поважних причин, а тому суд вважає, що вона умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Отже, є підстави застосувати остаточний захід впливу на відповідача - позбавити її батьківських прав, та роз`яснити їй ст.169 СК України про поновлення батьківських прав, якщо її поведінка докорінно зміниться. Судом встановлено факт винної поведінки відповідача та свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, зокрема відповідач не займається вихованням дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює як ухилення відповідача від виховання дитини. Ці факти відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини, так як відповідач не має наміру змінювати своє ставлення до виконання батьківських обов`язків. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із змісту ч.1 ст.191 СК України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ч.3 ст.179 СК України неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Враховуючи те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, то суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання її доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Підсумовуючи вищевикладене, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір у сумі 2684 грн. необхідно стягнути із відповідача у дохід держави.

Outcome: approved