Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

В провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту не проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час смерті та визнання особи такою, що не прийняла спадщину. На обґрунтування доводів позовної заяви зазначено, що [INFO] в с.Єнківці, Лубенського району Полтавської області помер [PERSON] , чоловік [PERSON] та батько [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки загальною площею 5,10 га, що належала спадкодавцеві згідно Державного акта на право приватної власності на землю. Спадкоємцями спадкового майна, що лишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , є дружина [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] . Інших спадкоємців не має. Останнім місцем реєстрації та проживання на момент смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , була адреса [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] за цією адресою були зареєстровані дружина [PERSON] , дочка [PERSON] та онук [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , будучи зареєстрованою за адресою [ADDRESS] , з осені 2010 року за вищевказаною адресою не проживала та не проживає в даний час, оскільки мешкає в м.Хімки, Московської області, рф, та є громадянкою росії. Даний факт підтверджується довідкою виданою Бієвецьким старостинським округом №1 виконавчого комітету Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області від 23.05.2023 року та актом про встановлення фактичного місця проживання. Тобто [PERSON] на час відкриття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] , будучи зареєстрованою не проживала та є такою що не прийняла спадщину. Ухвалою суду від 09.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та витребувано у приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Карпець Оксани Михайлівни копію спадкової справи №05/2023 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] для огляду в судовому засіданні. 26.10.2023 року на адресу суду Лубенської державної нотаріальної контори надійшла витребувана інформація. Ухвалою суду від 07.11.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Лисенко А.Ф. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у його обґрунтуваннях. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала на електронну адресу суду заяву, відповідно до якої підтверджує факт не проживання зі спадкодавцем на момент його смерті, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи провести без її участі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Бієвецькою сільською радою Лубенського району Полтавської області (а.с.6). [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Бієвецькою сільською радою Лубенського району Полтавської області, шлюб укладено 08.10.1993, актовий запис №4 (а.с.9) [INFO] помер батько позивача [PERSON] та чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] , серія [NUMBER] , виданого 11.11.2022 року Лубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) (а.с.10). Позивач [PERSON] , її померлий чоловік [PERSON] , відповідач [PERSON] та внук [PERSON] станом на 09.11.2022 року були зареєстровані за однією адресою, а саме: [ADDRESS] , відповідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої 23.05.2023 (а.с.11). Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі 03.02.2023 року приватним нотаріусом Карпець О.М. відкрито спадкову справу № 70222467, номер у нотаріуса 05/2023, за спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с.12). Відповідно до акту про встановлення фактичного місця проживання від 15.09.2023 року, за адресою [ADDRESS] фактично проживають [PERSON] , [INFO] . Факту проживання за вищевказаною адресою [PERSON] встановлено не було (а.с.13). Згідно з відповіддю на адвокатський запит директора Опорного закладу «Тарандинцівська загальнооствітня школа І-ІІІ ступенів імені В.А. Симоненка Новооржицької селищної ради» А.Подорожньої від 18.09.2023 року за вих №01-29/51, [PERSON] , [INFO] в Опорному закладі «Тарандинцівська загальнооствітня школа І-ІІІ ступенів імені В.А. Симоненка Новооржицької селищної ради» не навчається і ніколи раніше не навчався (а.с.14). Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №526144 [PERSON] на підставі рішення розпорядження Лубенської райдержадміністрації №217 від 25 червня 2002 року, передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,10 га, яка розташована на території Бієвецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15). З наданих приватним нотаріусом копій матеріалів спадкової справи № 05/2023, що відкрита після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , вбачається, що спадкодавець заповіту після себе не залишив, заяви про прийняття спадщини від інших осіб, крім позивачів, відсутні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Державна реєстрація у будинку сама по собі не є беззаперечним доказом постійного проживання особи за адресою реєстрації. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 21.10.2020 у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) та від 28.04.2021 справа № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20). Положеннями частин 1, 6 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно з вимогами ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Частина третя статті 1168 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Із аналізу наведених норм права можна зробити висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього. Відповідач, не проживаючи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, та протягом достатньо тривалого часу до цього, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала, тому остання не може вважатися такою, що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , [INFO] . Беручи до уваги небажання відповідача приймати спадщину, яка відкрилась після смерті батька [PERSON] , [INFO] , а також враховуючи визнання відповідачем [PERSON] даного позову, що не суперечить закону та не порушує її прав, а також прав, свобод та інтересів інших осіб, суд, за наявності для того законних підстав, приходить до висновку про задоволення позову повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved