Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа справі № 523/15151/23 за позовом представника позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 16.10.2023 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси за результатами розгляду даної справи позовну заяву [PERSON] задоволено в повному обсязі. 16.11.2023 р. представник позивача [PERSON] звернулась із заявою про ухвалення додаткового рішення. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, що представником позивача у позовній заяві було письмово заявлено про намір подати у встановлений строк докази витрат на правову допомогу. Витрати на професійну правничу допомогу в рамках розгляду даної справи складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., а також з витрат на нотаріально завірений переклад на українську мову Договору оренди квартири від 31.05.2023 року у розмірі 3400,00 грн. Окрім цього, за подання даного позову позивачка сплатила судовий збір у розмірі 2147,20 грн. за дві вимоги немайнового характеру. Однак, під час розгляду даної від представника позивача [PERSON] [PERSON] до суду надійшло клопотання про залишення без розгляду даного позову в частині позовної вимоги про визначення місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.10.2023 року позовну заяву представника позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, в частині позовної вимоги про визначення місця\~проживання дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~разом із\~матір`ю \~ [PERSON] , залишено без розгляду. Проте, у рішенні Суворовського районного суду м. Одеси від 16.10.2023 року не було вирішено питання повернення позивачу судового збору, сплаченого за одну немайнову вимогу, яка була залишена судом без розгляду. А тому, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9400,00 грн. та повернути [PERSON] надмірно сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, та просить суд проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Із будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Сторони в судове засідання не з`явилися, а тому суд розглядає справу за відсутності учасників справи, так як згідно приписів ч. 4 ст. 270 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа справі № 523/15151/23 за позовом представника позивача Слободян Ю.В. в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 16.10.2023 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси за результатами розгляду даної справи позовну заяву [PERSON] задоволено в повному обсязі. Згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України вбачається, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи правнича допомога позивачу у справі надавалась адвокатом Слободян Ю.В. (Ордер серія ВХ № 1052842 від 04.09.2023 року). Підставами для\~надання позивачу\~правничої допомоги адвокатом Слободян Ю.В. був Договір про надання правової допомоги від 15 серпня 2023 року. Судом встановлено, що підготовка до розгляду справи: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів, аналіз судової практики, надання юридичних консультацій зайняло 6 годин, складання, оформлення і надсилання позовної заяви зайняло 3 години. Вищевказане також підтверджується наявним в матеріалах справи Актом приймання-передачі послуг від 16.10.2023 року. Сторони домовились, що гонорар Адвоката складає 6000,00 грн. Загалом професійної (правничої) допомоги у справі № 523/15151/23 надано на суму 6000,00 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Відповідно до Постанови Верховного суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Верховний Суд в своїх постановах притримується такої ж позиції, зокрема, вона була підтримана Верховним Судом в постанові від 11 листопада 2020 року в справі № 673/1123/15-ц. Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно приписів ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Із позовної заяви вбачається, що позивач зазначив про те, що документи на підтвердження витрат на правову допомогу будуть надані у встановлені процесуальним законом строки. Враховуючи те, що документи підтверджуючи факт надання правої допомоги в рамках розгляду цивільної справи № 523/15151/23 подані у визначений процесуальним законодавством строк, суд приходить до переконання, що наданих доказів достатньо для встановлення розміру витрат на правничу допомогу та факту надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачу у даній справі. Згідно приписів п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Як вбачається із матеріалів справи на замовлення позивача було зроблено нотаріально завірений переклад на українську мову засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвина Л.О. зареєстрованого в реєстрі за № 33667 Договору оренди квартири від 31.05.2023 року. Відповідно ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Вартість вищевказаного перекладу склала 3400,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи Квитанцією про сплату вищевказаної суми від 18.07.2023 року. А тому, враховуючи те, що позов задоволено в повному обсязі на виконання приписів п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню витрати на нотаріально завірений переклад у розмірі 3400,00 грн. Щодо повернення сплаченого позивачем судового збору за немайнову вимогу, яка залишена без розгляду, суд констатує наступне. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 ЗУ України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням). З огляду на те, що представник позивача [PERSON] подала до суду клопотання про залишення без розгляду даного позову в частині позовної вимоги про визначення місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , що згідно п. 4 ч. 1 ст. 7 ЗУ України «Про судовий збір» виключає процесуальну можливість повернення судового збору, суд приходить до переконання, що в задоволенні даної вимоги слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial