Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

28 березня 2023 року ОСББ «Вертикаль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та ТОВ «ФК «Алькор Інвест», в якому просить стягнути зі [PERSON] заборгованість у розмірі 8217,43 грн, яка складається із 7475,60 грн заборгованість за житлово-комунальні послуги; 196,16 грн розмір нарахованих 3% річних, 545,67 грн витрати від інфляції; стягнути із ТОВ «Алькор Інвест» заборгованість у розмірі 24665,77 грн, яка складається із 15836,25 грн заборгованість за житлово-комунальні послуги; 1600,05 грн. розмір нарахованих 3% річних, 7229,47 грн витрати від інфляції, а також стягнути із [PERSON] та ТОВ «Алькор Інвест» сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. В\~обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , до 11 липня 2019 року була відповідачка [PERSON] , а з 12 липня 2019 року ТОВ «ФК «Алькор Інвест», та були споживачами послуг з утримання будинку та прибудинкової території та вивіз сміття (побутових відходів),\~які з листопада 2017 року надає позивач. Проте відповідачі належним чином не оплачували житлово-комунальні послуги, внаслідок чого станом на 01 січня 2023 року утворилася заборгованість за [PERSON] за період з 01 листопада 2017 року до 01 липня 2019 року у розмірі 7475,60 грн, а за ТОВ «ФК «Алькор Інвест» з 12 липня 2019 року до 01 січня 2023 року 24665,77 грн, що стало підставою для звернення позивача до суду. 20 квітня 2023 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки було відкрито провадження та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. 21 липня 2023 року у своєму відзиві на позов відповідачка [PERSON] вказувала на те, що позовні вимоги до неї є незаконними, оскільки заявлені за межами строку позовної давності, приміщенням до 2019 року вона не користувалася. Позивач порушив її права як споживача, оскільки не надав доступ до інформації про обсяг та види наданих та спожитих послуг без повного та об`єктивного їх розрахунку по кожному конкретному виду послуги. Відповідачка вважає, що позивач обґрунтовує свої вимоги на неправильному застосуванні норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у супереч вимогам ст. 2 цього Закону, оскільки дані правовідносини підпадають під дію Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Отже, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України, і ґрунтується на неправильному застосуванні закону, тому підлягає залишенню без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України. Відповідно до ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів, що вказує на іншу підсудність, а позовна заява не містить обґрунтувань, чому не підлягає застосуванню ця норма закону. Також відповідачка вказує на порушення позивачем вимог законодавства про захист прав споживачів. Оскільки вона є споживачем комунальних послуг, а позивач - виконавцем надання комунальних послуг, тому правовідносини між ними повинні також регулюватися Законом України «Про захист прав споживачів». У порушення п. 4 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону позивач не надав споживачці у визначений законом строк необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про кількість і якість послуг, про ціну наданих послуг окремо по кожному виду, про докази споживання цих послуг. Також відповідачка звертає увагу на те, що вона не проживала у квартирі, а тому не споживала окремі види комунальних послуг, на підставі чого вимоги про оплату даних послуг є незаконними. Крім того, між сторонами відсутній договір споживання комунальних послуг, а обсяги споживання комунальних послуг та їхня вартість по кожному виду між ними не узгоджувалися. Окремо відповідачка [PERSON] надала заяву про застосування строку позовної давності, оскільки зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач знав про порушення свого права до 01 липня 2019 року, тому строк позовної давності за даними вимогами сплинув 01 липня 2022 року, а позов подано у березні 2023 року, тому у задоволенні позову слід відмовити внаслідок спливу строку позовної давності. Також у своєму клопотанні від 10 жовтня 2023 року просила залучити до участі у справі в якості співвідповідача її чоловіка, оскільки він за нормами сімейного законодавства також є співвласником даної квартири та зобов`язаний нести відповідальність за заборгованістю з утримання будинку. В судовому засіданні 02 листопада 2023 р клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача її чоловіка залишено без задоволення. 26 вересня 2023 року представник позивача, заперечуючи проти застосування строку позовної давності, подала відповідну заяву, в якій посилалася на постанову Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» від 11 березня 2020 року № 211, відповідно до якої з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на території України встановлено карантин. В подальшому термін його дії неодноразово продовжувався. Положеннями п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України строк, визначений ст. 257 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину. Оскільки Постановами Кабінету Міністрів України карантин на території України установлено з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року, тому позов позивач подав у межах строку позовної давності. Також у відповіді на відзив, представник позивача вказувала на те, що відповідачка не заперечує, що позивачем надаються послуги з утримання будинку та прибудинкової території з листопада 2017 року. Загальними зборами співвласників ОСББ «Вертикаль» 25 листопада 2017 року та 03 червня 2018 року встановлено перелік та розмір загальнообов`язкових цільових внесків на утримання будинку та прибудинкової території (з розрахунку на 1 кв.м), що підтверджує те, що відповідачка була обізнана із переліком наданих послуг, їхньою вартістю та необхідністю щомісячної оплати. Посилання відповідачки на неналежну якість наданих послуг не підтверджені жодним доказом. 30 листопада 2023 року представника позивача звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутності, в якій вона підтримує позовні вимоги. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Манушин В.О. через електронну пошту суду надав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що визначення дати судового засідання на 30 листопада 2023 року було без погодження із адвокатом, та неможливістю прийняти участь у засіданні через зайнятість у іншому процесі у Одеському апеляційному суді. Проте суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вже неодноразово за клопотанням сторони відповідача відкладався розгляд справи, крім того, в попередньому клопотанні представник відповідачки не вказував про дні, коли він буде зайнятий і не просив узгодити дату настуного засідання. Відповідач ТОВ «ФК «Алькор Інвест», будучи неодноразово повідомленим належним чином, участь свого представника у засіданні не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, із клопотаннями не звертався. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що у 2017 року було створено ОСББ «Вертикаль», метою якого є забезпечення і захист прав співвласників та дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів від співвласників та мешканців будинку для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом ОСББ. Рішенням Одеської міської ради «Про організацію заходів щодо списання з балансу комунальними підприємствами Одеської міської ради багатоквартирних будинків, розташованих на території міста Одеси» позивачу передано в управління житловий будинок за адресою: [ADDRESS] з 01 листопада 2017 року. ОСББ «Вертикаль» є балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку та надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території та вивезення сміття (побутових відходів) мешканцям зазначеного вище житлового будинку. [PERSON] з 11 квітня 2007 року на підставі договору купівлі-продажу від 26 березня 2007 року р № 914 на праві приватної власності належить трикімнатна квартира [ADDRESS] . З 12 липня 2019 року право власності на вказаний об`єкт нерухомості зареєстровано за ТОВ «ФК «Алькор Інвест», який на даний час є співвласником багатоквартирного будинку. Відповідно до п. 5.2 Статуту ОСББ «Вертикаль» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати внески і платежі. Протоколом загальних зборів ОСББ «Вертикаль» від 25 листопада 2017 року встановлено перелік та розмір загальнообов`язкових цільових внесків на утримання будинків і споруд та прибудинкових території (з розрахунку на 1 кв.м загальної площі квартири чи нежилого приміщення): для власників першого поверху - 3,26 грн/кв.м; для власників другого поверху та вище 3,90 грн/кв.м; розмір загальнообов`язкових цільових внесків та ремонтний фонд 0,50 грн/кв.м; на технічне обслуговування ліфтів 0,44 грн/кв.м. Разом вартість на утримання будинку та прибудинкової території складає для власників квартир першого поверху 3.76 грн/кв.м, для власників квартир з другого поверху та вище 4,84 грн/кв.м. Протоколом № 10 від 03 червня 218 року встановлено тариф 4,46 грн/кв.м для першого поверху та 5,54 грн/кв.м для другого поверху і вище. Проте відповідачами, як власниками багатоквартирного будинку, не сплачувалися кошти за отримані послуги, затверджені на загальних зборах. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за власником квартири [ADDRESS] [PERSON] за період з 01 листопада 2017 року до 01 липня 2019 року заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території в загальному розмірі склала 7475,60 грн, на які позивачем нараховано 3% річних за порушення грошового зобов`язання в розмірі 196,16 грн та індекс інфляції в розмірі 545,67 грн, на загальну суму 8217,43 грн. За власником квартири [ADDRESS] ТОВ «ФК «Алькор Інвест» за період з 12 липня 2019 року до 01 січня 2023 року заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території в загальному розмірі склала 15836,25 грн, на які позивачем нараховано 3% річних за порушення грошового зобов`язання в розмірі 1600,05 грн та індекс інфляції в розмірі 7229,47 грн, на загальну суму 24665,77 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Відповідно до положень статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна. Членом об`єднання може бути фізична чи юридична особа, яка є власником квартири (квартир) або приміщення (приміщень) у багатоквартирному будинку. Членство в об`єднанні є добровільним і може набуватися одночасно з створенням об`єднання при проведенні установчих зборів, а також індивідуально, на основі письмової заяви, в будь-який момент його існування. Членство в об`єднанні розпочинається на підставі поданої письмової заяви власника за згодою об`єднання. Порядок прийняття до об`єднання визначається статутом. Членство в об`єднанні припиняється на підставі поданої письмової заяви власника приміщення або з інших підстав відповідно до статуту об`єднання. Власники приміщень, розташованих у межах одного житлового комплексу, які не є членами об`єднання, можуть укладати з об`єднанням угоди про співпрацю та дії у спільних інтересах (стаття 9 Закону України № 2866-III). Власник - член об`єднання зобов`язаний виконувати вимоги статуту об`єднання та рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі (стаття 15 цього Закону). За змістом статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів до виключної компетенції яких, між іншим, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржене в судовому порядку. Частина 5 статті 21 вказаного вище Закону встановлює, що для накопичення коштів на ремонт неподільного та загального майна і термінового усунення збитків, що виникли в результаті аварій чи непередбачених обставин, в обов`язковому порядку створюються ремонтний та резервний фонди об`єднання. Кошти цих фондів акумулюються на рахунку об`єднання у банківських установах і використовуються виключно за цільовим призначенням. Частка в загальному обсязі обов`язкових платежів на утримання і ремонт неподільного та загального майна, в інших спільних витратах у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб (частина 1 статті 20 Закону України № 2866-III). Відповідно до статті 23 Закону внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. При цьому частиною 5 статті 24 Закон України №2866-III встановлено, що невикористання власником приміщень, що йому належить або відмова від користування неподільним та загальним майном не є підставою для звільнення власника від участі в спільних витратах на обслуговування і ремонт неподільного та загального майна в житловому комплексі. Неможливість здійснення заходів з утримання будинку, через відмову відповідачів сплачувати внески до ремонтного фонду, порушує законні права та інтереси інших співвласників багатоквартирного будинку. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку (частина шоста статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником приміщення і, в свою чергу, співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі не здійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Саме такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року № 3-945гс15 та від 27 січня 2016 року № 3-1028гс15. Згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Змістовний аналіз зазначених норм свідчить про те, що відповідачі в силу Закону є співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , а відтак на них покладається зобов`язання дотримуватися обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, які утворили ОСББ «Вертикаль» для належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. [PERSON] та ТОВ «ФК «Алькор Інвест», як власники квартири [ADDRESS] , кожен у свій період зобов`язані здійснювати оплату встановлених ОСББ платежів з утримання будинку та прибудинкової території, проте допустили заборгованість [PERSON] за період з 01 листопада 2017 року до 01 липня 2019 року у розмірі 7475,60 грн, а ТОВ «ФК «Алькор Інвест» з 12 липня 2019 року до 01 січня 2023 року 24665,77 грн, які підлягають стягненню з них в судовому порядку. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно цивільно-правового договору є грошовим зобов`язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати внесків на утримання будинку, якій кореспондується правом вимоги кредитора про оплату наданих послуг. Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, до таких правовідносин застосовується і норма ст. 625 ЦК, що встановлює обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. Відповідно до наданого позивачем розрахунку вбачається, що внаслідок порушення [PERSON] грошового зобов`язання позивачем на підставі ч.2 ст.625 ЦК України на її суму заборгованості 7475,60 грн нараховано 3% річних за порушення грошового зобов`язання в розмірі 196,16 грн та індекс інфляції в розмірі 545,67 грн. На суму заборгованості відповідача ТОВ «ФК «Алькор Інвест» 15836,25 грн позивач на підставі ч.2 ст.625 ЦК України також нарахував 3% річних за порушення грошового зобов`язання в розмірі 1600,05 грн та індекс інфляції в розмірі 7229,47 грн. Наведені позивачем розрахунки відповідачами не спростовувалися. Рішення загальних зборів, яким встановлено тарифи є чинним. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строки позов давності розраховуються з урахуванням заходів щодо запобігання виникненню, поширенню і розповсюдженню епідемій, пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) відповідно до приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30 березня 2020 року. Положеннями п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, і спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020 (зі змінами та доповненнями) карантин встановлено з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року на всій території України. Отже, позов про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, три відсотки річних та інфляційні втрати подано позивачем без порушення строків позовної давності. Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСББ «Вертикаль» є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. За нормами ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: \~ \~ \~ \~1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; \~ \~ \~ \~2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат правничої допомоги позивачем надано договір про надання правової допомоги № 42 від 01 грудня 2021 року, складений між ОСББ «Вертикаль» в особі керівника Гєврєк В.В., і адвокатським бюро «Лариси Чекмарьової», Додаткову угоду № 1 від 01 грудня 2021 року, розрахунок на оплату гонорару № 7/22 за підготовку, подання та супроводження позову про стягнення заборгованості із власника квартири [ADDRESS] на суму 5000 грн та платіжну інструкцію на оплату гонорару у розмірі 5000 грн від 20 лютого 2023 року № 1605. Отже, враховуючи вказані норми та додані докази про розмір правничої допомоги, вказана сума підлягає стягненню з відповідачів у рівних частинах. При вирішенні питання про стягнення правничої допомоги судом враховано правові висновки Верховного Суду у справах № 755/9215/15-ц, №922/445/19. Згідно зі ст.ст. 137, 141 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений за подачу позову в розмірі 2684 грн, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Outcome: approved