Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

У вересні 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачкою. Позов мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 31 січня 1998 року, мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя. У подружжя часто виникали конфлікти та сварки, що негативно впливає на сім`ю та атмосферу в ній. Спільне подружнє життя припинено з березня 2019 року. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного\~ позовного провадження, судове засідання призначено на 09\~листопада 2023 року 11-00 год. У подальшому судове засідання відкладено на 11 грудня 2023 року 12-00 год. У позовній заяві позивач просив розглянути справу без його та представника участі, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання не з`явилася відповідачка; відзиву на позов, жодних заяв/клопотань не подавала. До суду повернулися конверти з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». З урахуванням вимог ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до положень ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України (далі \~СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 3 та 4\~ст.\~56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 31 січня 1998 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міськвиконкому Чернігівській області за актовим записом №\~25. За твердженням позивача, і це не спростовано відповідачкою, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбно-сімейні відносини позивач наміру не має, і такого наміру не висловила відповідачка. Крім того, суд не має права примушувати чоловіка або жінку до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.\~141\~ЦПК\~України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved