Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну вимогу мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 грудня 2020 року. Попередній шлюб з відповідачем, який був укладений 26 серпня 2006 року, розірвано. Сторони від сумісного життя мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2022 року, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, відновлення сімейних відносин і подальше спільне проживання не можливе, збереження шлюбу суперечить його інтересам, на примирення він не згоден. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 18 грудня 2020 року Тернівським міськім відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №123, сплачений ним судовий збір стягнути з відповідача на його користь. Позивач в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, сплачений ним судовий збір стягнути з відповідача на його користь. Відповідач надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги не визнає, заперечує проти задоволення позову. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 грудня 2020 року Тернівським міськім відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №123. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 29 серпня 2023 року за заявою відповідача сторонам по справі надавався строк для примирення. Після строку на примирення позивач не надав суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з примиренням. Як зазначено позивачем в позовній заяві, між ним та відповідачем шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, відновлення сімейних відносин і подальше спільне проживання не можливе, збереження шлюбу суперечить його інтересам, на примирення вона не згодна. Отже, сумісне життя не склалося, тобто характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї\~ державою\~ полягає,\~ зокрема,\~ в\~ тому,\~ що шлюб\~ може бути розірвано в судовому порядку лише за умови,\~ якщо встановлено,\~ що подальше\~ спільне\~ життя\~ подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Шлюб\~це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвати шлюб. При цьому, суд зазначає, що позивач звернувся до суду із вказаним позовом 27 червня 2023 року, будь-яких доказів того, що відповідач вчиняє дії, направлені на примирення чи збереження сім`ї матеріали справи не містять, а тому суд, враховуючи не бажання позивача продовжувати шлюбні стосунки із відповідачем, доходить висновку про те, що подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. Приймаючи до уваги те, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, суд вважає за можливе шлюб між ними розірвати. Примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом. Зазначений правовий висновок висловлений в Постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц. Головними мотивами, з яких суд визнав збереження сім`ї неможливим є ініціатива позивача, тобто звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, та обставини викладені у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що зареєстрований між сторонами шлюб може бути розірваний за рішенням суду, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. \~ \~ \~ \~Сторони під час державної реєстрації шлюбу прізвища не змінювали. Згідно ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved