Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

підстава заяви (позиція заявниці): 8.11.2023 адвокат Головацький В. Ф., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення\~факту належності\~правовстановлюючого документау якій зазначено заінтересовану особу: Козівська селищна рада Тернопільської області. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] . [INFO] помер її рідний брат - [PERSON] . 5.12.2019 приватним нотаріусом Боднарук Н. М. заведене спадкова справа № 51/2019 після смерті [PERSON] за заявою рідного брата заявниці (сина спадкодавця [PERSON] ), який спадщину прийняв, проте свідоцтво про право на спадщину такому видане не було. Тобто, [PERSON] спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, а тому право на спадщину перейшло до його спадкоємців, а саме до заявниці [PERSON] . 15.12.2022 приватним нотаріусом Боднарук Н. М. заведена спадкова справа № 73/2022 після смерті [PERSON] за заявою заявниці, яка прийняла спадщину як рідна сестра спадкодавця. 18.10.2023 між заявницею й [PERSON] був укладений договір про поділ спадщини, згідно з якого визначено, що житловий будинок в [ADDRESS] успадкує заявниця. [PERSON] 24.10.2023 звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з виявленими розбіжностями у свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння, а саме невірно зазначено прізвище спадкодавця. Тому встановлення такого факту необхідно заявниці для реалізації її спадкових прав. Отож просить встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] правовстановлюючого документа - свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 24.02.1968 року, яке видане [PERSON] . Заявниця [PERSON] \~чи її\~представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, однак останній через канцелярію суду подав клопотання, згідно з якого заявлені вимоги підтримують, просять їх задовольнити, а справу розглядати у їх відсутності. Позиція заінтересованої\~особи: представник Козівської селищної\~ради Тернопільської\~області ДобалюкС. В. у судове засідання не з`явився, подав відзив, відповідно до змісту якого просить проводити розгляд справи без його участі, у вирішенні справи покладається на думку суду. Заяви й клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 13.11.2023 заява прийнята до розгляду й відкрито провадження у справі. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дойшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Згідно з копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 3 квітня 1996 року Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області, такий належить [PERSON] /а.с.3/. Як видно із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.05.1965 с. Вівся Козівського району Тернопільської області, [INFO] народилася [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] /а.с.8/. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 25.05.1980, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] » /а.с.9/. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козівського районного управління юстиції у Тернопільській області 21.11.2014, актовий запис № 102 /а.с.6/. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Козівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 25.07.2022, актовий запис № 245 /а.с.7/. 24.10.2023 приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Боднарук Н. М. надано відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] , згідно з якою нотаріус роз`яснив про розбіжність в написанні у правовстановлюючому документі прізвища власника з прізвищем спадкодавця, а тому для вирішення даного питання рекомендовано звернутись до суду /а.с.11/. Згідно з копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого приватним нотаріусом Боднарук Н. М. 15.12.2022 № 70929637, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа /а.с.11/. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи иа видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої приватним нотаріусом Боднарук Н. М. 24.10.2023 № 74459098 вбачається, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа й видано свідоцтво про право на спадщину 10.02.2020 за номером у спадковому реєстрі 65486136 /а.с.12/. Згідно з копії свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 24.02.1968 вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого була [PERSON] /а.с.13/. Як вбачається із копії договору про поділ спадщини від 18.10.2023 року, укладеного між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] , останні добровільно поділили спадкове майно, яке залишилось після смерті їхнього рідного брата [PERSON] , де серед іншого зазначили, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] переходить до [PERSON] /а.с.14/. Із інформаційної довідки Комунального підприємства «Козівське бюро технічної інвентаризації» Козівської селищної ради від 13.09.2023 № 455 видно, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] станом на 31.12.2012 зареєстрований на праві приватної власності за гр. [PERSON] згідно з свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння виданого 24.02.1968 на підставі рішення виконкому Козівської селищної ради депутатів трудящих № 8 від 13.02.1968 зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 24.02.1968 за реєстровим № 696. [PERSON] перейменовано на [PERSON] /а.с.15/. Відповідно до довідки виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області № 805/3-16 від 6.11.2023, на день смерті [PERSON] у житловому будинку був зареєстрований [PERSON] , [INFO] разом з нею /а.с.18/. Згідно з довідки виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області № 806/3-16 від 6.11.2023, на день смерті [PERSON] \~вжитловому будинку разим з ним ніхто не був зареєстрований /а.с.19/. Вказані вище обставини ніким не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до вимог ст.ст. 12, 89\~ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Норми права, які застосовує суд при вирішенні заяви. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав Частиною 1\~ст.\~315\~ЦПК України визначено перелік фактів встановлення яких відбувається у судовому порядку. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Проте встановлення таких фактів можливе за умови, що вони породжують юридичні наслідки для заявника. Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. Так, в пункті 1 постанови звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно з Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. У пункті 7\~вказаної постанови\~зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Висновки суду за результатами заяви. З огляду\~на те,\~що факт\~належності правовстановлюючого\~документу про\~встановлення якого\~просить заявниця,\~підтверджуються матеріалами\~даної справи,\~а встановлення\~такого факту\~є необхідним\~заявниці для\~оформлення спадкових\~прав після\~смерті брата,\~що підтверджується\~постановою приватного\~нотаріуса Тернопільського\~районного нотаріального\~округу від\~24.10.2023\~за №\~86/02-31\~(арк.\~справи 10),\~суд дойшов\~висновку,\~що заявлені\~вимоги [PERSON] слід задоволити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved