Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

позивач АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 17.02.2017 у розмірі 53410,14 грн та судові витрати в розмірі 2684,00 грн. Стислий виклад позиції сторін В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що відповідно до укладеного договору від 17.02.2017 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому розмір кредитного ліміту був збільшений до 51500 грн. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі. Відповідач порушив зобов`язання за договором, не надаючи своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями та станом на 23.08.2023 має заборгованість у сумі 53410,14 грн, з яких: 42565,62 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 10844,52 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. позиція відповідача Відповідач правом подання відзиву не скористався, в судовому засіданні 24.11.2023 пояснив, що заяву про приєднання до умов та правил надання послуг в редакції затвердженій протоколом засідання правління банку № 8 від 19.02.2029 не підписував. В судове засідання 13.12.2023 не з`явився, подавши заяву про проведення судового розгляду за його відсутності в якій зазначив, що просить відмовити в стягненні заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 10844,52 грн. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі 13.10.2023 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника, незаперечення проти заочного розгляду справи. Протокольною ухвалою від 09.11.2023 задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою від 24.11.2023 повернуто без розгляду відзив поданий відповідачем, у зв`язку з відсутністю доказів скерування копії такого на адресу позивача. Ухвалою від 24.11.2023 задоволено клопотання відповідача про витребування в позивача оригіналу заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг в редакції, затвердженій протоколом засідання Правління Банку № 8 від 19.02.2019, визнано обов`язковою явку представника позивача. 04.12.2023 до суду надійшов лист від АТ КБ «Приватбанк» щодо виконання ухвали суду від 24.11.2023. 08.12.2023 до суду надійшло клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режим відео конференції з Ленінського районного суду м. Кіровограда. Ухвалою від 11.12.2023 представнику позивача відмовлено в задоволенні клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції у зв`язку з відсутністю вільних залів для проведення відео конференцій в Ленінському районному суді м. Кіровограда у визначений час. 12.12.2023 від відповідач надійшло клопотання про проведення судового засідання а його відсутності. Розгляд справи по суті проведено 13.12.2023 за відсутності сторін. Оскільки від представника позивача та відповідача надійшли заяви про проведення розгляду справи за їх відсутності, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України вважав за можливе провести розгляд справи по суті на підставі наявних в справі даних та доказів. При цьому суд вважає, що неявка представника позивача в судове засідання за даних умов не перешкоджає з`ясуванню обставин справи та прийняттю рішення по суті спору. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~з`ясувавши\~обставини,\~на які\~сторони посилаються\~як на\~підставу своїх\~вимог та\~заперечень,\~всебічно,\~повно,\~об`єктивно\~та безпосередньо\~дослідивши наявні\~у справі\~докази,\~надавши оцінку\~кожному доказу\~окремо та\~зібраним у\~справі доказам\~в цілому,\~доходить висновку,\~що позов\~підлягає до\~задоволення виходячи з такого. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частин 1, 2 статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, згідно з приписом статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини 1 та 2 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України) Згідно із частиною 1 статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини 1 статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 1 статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову [PERSON] 17.02.2017 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно з якою дана заява з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами , правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті складають між ним і банком договір про надання банківських послуг (а.с. 22). Слід зазначити, що в анкеті-заяві відсутні відомості про вид кредиту, отримані кредитні картки, умови кредиту, зокрема щодо встановлених процентів за користування кредитними коштами. Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти того, що він підписував таку заявуанкету. Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг в якій зазначено про те, що [PERSON] приєднується до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» в редакції, затвердженій Протоколом засідання Правління банку № 8 від 19.02.2019, яка містить підпис в графі клієнт від імені [PERSON] , що містить інформацію про умови кредитування для карт Універсальна та Універсальна Голд, строк кредитування, відсоткову ставку за даними видами кредитних карток, штрафи, суму ліміту, та інші умови - не містить дати підписання такої (а.с. 23-30). Дана заява не містить дати підписання сторонами. Слід вказати, що [PERSON] заперечував факт того, що він таку підписував, інших клопотань, окрім витребування оригіналу такої не заявляв. На виконання ухвали суду за клопотанням відповідача про витребування від позивача оригіналу такої, позивачем повідомлено, що підписання документів цифровим власноручним підписом, створеним на екрані електронного сенсорного пристрою стилусом, відповідно до Постанови НБУ № 151 від 13.12.2019 та, що відповідний документ на паперовому носії не оформлювався. З Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/, Про актуалізацію Умов і правил надання банківських послуг вбачається відсутність в таких підпису [PERSON] (а.с. 31-88). Відповідно до довідки АТ КБ Приватбанк про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (а.с. 20) старт карткового рахунку 17.02.2017, 20.08.2018 встановлено кредитний ліміт 7000,00 грн, надалі розмір кредитного ліміту збільшувався, та 05.09.2019 становив 51500,00 грн, після чого зменшився, та станом на 09.05.2022 становив 0 грн. Згідно довідки АТ КБ Приватбанк (а.с. 21) за кредитним договором [PERSON] за період з 17.02.2017 по 05.09.2019 було надано кредитні картки за № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] строк дії першої - з 17.02.2017, термін дії останньої 02/23. Згідно з наданим АТ КБ «Приватбанк» розрахунком (а.с. 7-19), заборгованість [PERSON] станом на 23.08.2023 перед банком становить 53410,14 грн, з яких: 42565,62 грн - заборгованість за тілом кредиту та 10844,52 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до виписки АТ КБ «Приватбанк» за період з 17.02.2017 по 30.08.2023 (а.с.96-156) за договором з [PERSON] станом на 30.08.2023, в якій відображено рух коштів, останнє списання 01.08.2023, залишок після чого становив «-53410,14 грн». Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить стягнути з відповідача 53410,14 грн, з яких: 42565,62 грн - заборгованість за тілом кредиту та 10844,52 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором, позивач посилається на витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті: www.privatbank.ua (згідно з якими обслуговується відповідач), як невід`ємну частину спірного договору, а також на заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку в редакції затвердженій Протоколом засідання Правління Банку № 8 від 19.02.2019, в якій визначені у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку та інші умови. Суд приймає до уваги, що відносини з надання банківських послуг між сторонами виникли з 17.02.2017, що вбачається з анкети заяви (а.с. 22), розрахунку заборгованості (а.с. 71), довідки про зміну умов кредитування (а.с. 20), довідки при надання кредитних карток (а.с. 21), виписки за договором (а.с. 96 156). В анкеті заяві від 17.02.2017 відсутні умови щодо встановлення відсоткової ставки за кредитом. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що ці документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, їх розмір і порядок їх нарахування. Відтак у цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини 1 статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За наведених обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. З огляду на те, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, наданий позивачем, не містять підпису відповідача, і, таким чином, не містить належного підтвердження повідомлення відповідача (позичальника) про умови кредитного договору, тому такий витяг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, і позичальнику належним чином повідомлено про умови кредитування. Висновки суду повністю узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій зазначено про те, що [PERSON] приєднується до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» в редакції, затвердженій Протоколом засідання Правління банку № 8 від 19.02.2019 не містить відомостей про дату підписання такої, а отже неможливим є з`ясування часу з якого дані умови можуть бути застосовані до даних правовідносин, оскільки неможливо встановити з якого часу відповідач з такими був ознайомлений. Відповідно суд не вбачає за можливе застосовувати положення Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» в редакції, затвердженій Протоколом засідання Правління банку № 8 від 19.02.2019 до договору від 17.02.2017. Водночас суд зазначає, що відповідачем не спростованого того що дану заяву підписував саме він. Суд звертає увагу, що саме на сторін покладено обов`язок доказування відповідно до положення ст. 12, 81 ЦПК України та доказування не може базуватись на припущеннях. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII). Міжнародними актами, зокрема, Резолюцією Генеральної асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» констатовано, що споживачі здебільшого знаходяться в нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти, купівельної спроможності та виходячи з важливості сприяння справедливому, рівноправному та усталеному економічному і соціальному розвитку, у зв`язку з чим сформульовано керівні принципи для захисту інтересів споживачів. Отже відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» дотримано вимоги, передбачені ч. 2 ст. 11 Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» в частині повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. При цьому, суд зазначає, що отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку в повному обсязі АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а згідно частини другої статті 530\~ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Тому стягнення з відповідача заборгованості за кредитом суд вважає підставним та обґрунтованим. Враховуючи вищенаведене у своїй сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом. У задоволенні іншої частини позовних вимог, а саме: стягненні нарахованих прострочених процентів за користування кредитом вимоги не підлягають до задоволення у зв`язку з їх недоведеністю. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження встановлення процентів за користування кредитом, при порушенні позичальником зобов`язань з погашення кредиту, оскільки відповідач не підписував Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Умов та правил надання банківських послуг, якими передбачено їх нарахування (їх витяги), а отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у вигляді процентів, пені та штрафів за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає лише заборгованість за кредитом у сумі 42565,62 грн. Розподіл між сторонами судових витрат Відповідно до вимог статті 141\~ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому, враховуючи, що позовні вимоги задоволено на 79,70 % (42565,62*100/53410,14), позивачем сплачено 2684,00 грн судового збору, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 2139,15 грн судового збору (2684,00*79,70/100).

Outcome: partial