Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] та стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 4000 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що від спільного з відповідачем проживання мають двоє дітей, дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Рожнятівського районного суду від 10 грудня 2018 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей, у розмірі по 1400 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Вказаний розмір аліментів на даний час є занадто малими для забезпечення необхідності фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дітей. Вона не має змоги на нормальне матеріальне утримання дітей. Відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, регулярно виїжджає на сезонні роботи, отримує високі доходи, а тому може сплачувати аліменти в більшому розмірі. Крім того присуджений раніше розмір аліментів на утримання дітей є незначним, значно меншим за прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, тому вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачка направила суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позов визнає частково, оскільки в нього є на утриманні знаходиться цивільна дружина та ще одна малолітня дитина. Крім того, він постійно надає утримання, неодноразово забирав дітей на шкільні канікули в Республіку Польща. Просить суд врахувати, що саме він повністю забезпечує дітей, просить ухвалити рішення про стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі по 1900 гривень. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак ( ст.6 ЦПК України). Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають дітей дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких згідно рішення Рожнятівського районного суду від 10 грудня 2018 року, яке набрало законної сили з відповідача стягнуто аліменти у розмірі по 1400 гривень на кожну дитину щомісячно (а.с. 11-12). Верховний Суд неодноразово в усталеній практиці наголошує на тому, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Так, за правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Отже, за змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі, у випадку зміни будь яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку, має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. При цьому зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому це можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів першочергово дитини, змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Наведене відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 15 травня 2019 року, справа № 511/219/18. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини та вказує щомісячну суму аліментів, яку слід стягнути з відповідача - 4000 гривень на кожну дитину щомісячно. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка стверджує, що у неї виникла потреба в наданні їй матеріальної допомоги, оскільки збільшилися витрати на дітей у зв`язку з ростом, а відповідач, як батько повинен надати таку матеріальну допомогу у вигляді аліментів. Суд без сумніву погоджується з твердженням позивачки про те, що витрати на утримання дітей збільшуються, а також вважає, що відповідач за своїм матеріальним станом, може і повинен сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж встановлений рішенням суду. Суд звертає увагу на те, що твердження відповідача про відсутність у нього можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі не доведено належними і допустимими доказами. У поданій заяві відповідач вказав, що він на належному рівні утримував своїх неповнолітніх дітей. При цьому, суд враховує, що у відповідача є на утриманні ще одна малолітня дитина. При встановлених обставинах справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дітей, враховуючи зміну обставин, що впливають на визначений судом розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] , суд вважає, що розмір аліментів на дітей, які проживають з матір`ю з 1400 гривень на місяць слід збільшити до 2500 гривень на кожну дитину щомісячно. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок, від сплати якого позивачка звільнена при пред`явленні позову та на користь позивачки слід стягнути витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, що відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України підтверджується квитанцію від 19.08.2022 про оплату послуг адвоката на суму 800 грн.

Outcome: partial