Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є її батьком. На даний час вона продовжує навчання в Українському державному університеті імені Михайла Дрогоманова ІV рівня акредитації на 1 курсі Історичного факультету, денної форми навчання, а тому немає змоги влаштуватися на роботу. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В зв`язку із вказаними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки зі всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати настання її повноліття та до моменту закінчення навчання, або до досягнення двадцятитрьохрічного віку, яка з цих обставин настане першою. В судове засідання позивач не з`явилася, від її представника надійшла заява, згідно якої вона просить судове засідання провести у її та позивача відсутність, позовні вимоги змінює та просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у його відсутність, змінені позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст. ст. 223, 247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження від 26.09.2002 серія [NUMBER] (а.с.5) відповідач є батьком позивача. [INFO] позивач досягла повноліття. Згідно довідки декана Історичного факультуту Українського державного університету імені Михайла Дрогоманова від 12.09.2023 №484123 (а.с.6) [PERSON] дійсно є студентом 1 М курсу 1 МІСО групи спеціальності 014.03 "Середня освіта (Історія)" Історичного факультуту Українського державного університету імені Михайла Дрогоманова ІV рівня акредитації, форма навчання: денна, бюджет, термін навчання з 05.09.2023 до 31.12.2024. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В судовому засіданні підтверджено, що повнолітня [PERSON] є дочкою відповідача, продовжує навчання, влаштуватись на роботу немає можливості, оскільки навчається на денній формі навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої [PERSON] , яка навчається на денній формі навчання, в зв`язку з чим немає можливості працювати, стан здоров`я та матеріальний стан відповідача, який є працездатною особою, згоден сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн,інтереси повнолітньої дочки. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання повнолітньої дочки у період навчання, суд вважає можливим визначити розмір аліментів в заявленому позивачем розмірі. Щодо визначення періоду стягнення аліментів суд враховує наступне. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Беручи до уваги, що позовну заяву пред`явлено до суду 11.10.2023, тому відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити її датою закінчення [PERSON] навчання, тобто 21.12.2024. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, а тому вважає за необхідне зазначити, що аліменти підлягають стягненню не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років за умови продовження нею навчання. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості та захисту прав повнолітньої дочки, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1073,60 грн. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved