Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в якій просить стягнути з відповідача борг за кредитом у розмірі 15836,29 грн. позиція позивача В обґрунтування позову позивач вказує, що 13.07.2019 між ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС і [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Кредитний договір № 0198-0137. Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит в розмірі 10000,00 грн для задоволення особистих потреб на строк 14 календарних днів з нарахуванням процентів в розмірі 2,00% за кожен день користування. Умовами кредитного договору було передбачено можливість пролонгування шляхом сплати нарахованих процентів, що пролонгує договір без вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Відповідачка умови договору належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка нею у добровільному порядку не погашена. Станом на 25.09.2023 загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору, складають грошову суму у розмірі 15836,29 грн, що складаються з суми простроченої заборгованості за кредитом 10 000 грн, суми простроченої заборгованості за нарахованими процентами 5836,29 грн, що стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом про стягнення заборгованості. позиція відповідача Відповідачка правом подання відзиву не скористалась. В поданих 14.11.2023 та 04.12.2023 заявах просила проводити розгляд справи за її відсутності, про застосування строку позовної давності та відмові в позові за його недоведеністю. заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою судді від 11.10.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Заявою, що надійшла до суду 13.10.2023 позивачем усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою від 17.10.2023 відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10.11.2023 від представника позивача надійшла заява про проведення розгляду справи за його відсутності та не заперечення проти ухвалення заочного рішення. 14.11.2023 відповідачкою подано заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона зазначила, що позов не визнає та просить застосувати строки позовної давності. Ухвалою від 14.11.2023 розгляд справи відкладено, витребувано в позивача докази підписання договору та ознайомлення з правилами надання грошових коштів одноразовим ідентифікатором. 27.11.2023 позивачем виконано вимогу ухвали суду від 14.11.2023. 04.12.2023 від відповідачки надійшла заява про проведення розгляду справи за її відсутності, застосування строку позовної давності та відмову в позові за недоведеністю. Зважаючи на те, що сторони скористались своїм правом та подали заяви про проведення судового розгляду за їх відсутності, суд відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України на підставі наявних в суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, а відповідачка заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини З Кредитного договору № 0198-0137 від 13.07.2019 з Правилами надання споживчих послуг вбачається, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] погодили, що кредитодавець надає позичальникові ( [PERSON] ) грошові кошти в кредит на умовах строковості, зворотності , платності, на 14 днів розмірі 10000,00 грн, відсоткова ставка 2% від суми кредиту за кожен день користування, річна відсоткова ставка 730 %; сукупна вартість кредиту 12800,00 грн, з можливістю пролонгації договору (а.с. 49-51). Стороною позивача надано покрокове підтвердження процедури укладення кредитного договору з [PERSON] (а.с. 45 зворот, 46). Відповідно до листа АТ «Юнекс Банк» та довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту до договору № 0198-0137 від 13.07.2019 укладеного між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] вбачається, що 13.07.2019 на платіжну картку [NUMBER] було перераховано 10000,00 грн, призначення платежу видача кредитних коштів за договором № 0198-0137 від 13.07.2019 (а.с. 10, 14, 43, 44). Згідно довідки (розрахунку) про укладений договір відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 25.09.2023, загальна заборгованість за кредитним договором № 0198-0137 від 13.07.2019 складає 15836,29 грн, яка складається з наступних сум: 10 000 грнпрострочена заборгованість за тілом кредиту; 5836,29 грн прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. Також з розрахунку вбачається, що відповідачка повернула частину кредитних коштів (тіла кредиту, нарахованих процентів), сплативши 26.07.2019, 2800,00 грн, 12.08.2019, 3400,00 грн, 14.12.2021, 1363,71 грн. (а.с. 15-27). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частин 1, 2 статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідност. 626 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Виходячи із положень ст. 525, ст. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. За змістом частини 1 та 2 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України) Згідно із частиною 1 статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Окрім того, відповідно до ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12 цього Законує оригіналом такого документа. Згідно ч. 3ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. \~ \~ \~ \~ Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» уклали кредитний договір № 0198-0137 від 13.07.2019суму 10 000 грн., строком 14 календарних днів зі сплатою відсотків у розмірі 2800 грн, а також з можливістю пролонгації договору з відсотковою ставкою 2 відсотки від суми кредиту за кожен день користування, та те що сума боргу та відсотки відповідачем в повній мірі не сплачувались (а. с. 49 51). Відповідно до ст. 639 ЦК України, сторони уклали договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, тому він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позичальниці [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор A325, для підписання Кредитного договору 0198-0137 від 13.07.2019 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту 10 000,00 грн.; - строк кредитування 14 календарних днів (з можливістю пролонгації строку кредитування); - % ставка стандартна 2,00 % за кожен день користування Кредитом. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитний договір № 0198-0137 від 13.07.2019 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». При цьому суд враховує позицію ВС викладену в постанові від 07.10.2020 в справі 127/33824/19, відповідно до якого без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінетуі пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Позивачем підтверджено перерахування кредитних коштів відповідачці, а саме листом АТ «Юнекс Банк» та довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту до договору № 0198-0137 від 13.07.2019 укладеного між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] вбачається, що 13.07.2019 на платіжну картку [NUMBER] було перераховано 10000,00 грн, призначення платежу видача кредитних коштів за договором № 0198-0137 від 13.07.2019. Відповідачка взяті на себе зобов`язання, передбачені в договорі по поверненню кредиту, у повному обсязі не виконала. Слід вказати, що договір пролонговувався, відповідно до положень розділу 7 Правил надання грошових коштів у кредит та п. 9 Кредитного договору від 13.07.2019. Однак слід звернути увагу на те, що договір підлягає пролонгації на строк на який він первинно був укладений (п. 7.1 Правил надання коштів у кредит). Зважаючи на те, що відповідно до п. 2 Кредитного договору - строк кредиту 14 днів, договір міг бути пролонгованим після сплати 12.08.2019 відповідачкою 3400 грн виключно на 14 днів - по 26.08.2019, з відповідним нарахуванням 2800 грн процентів. Подальше, після 26.08.2019 нарахування процентів до суми 7200 грн, тобто в розмірі 4400 грн не базується на умовах договору, позивачем не наведено підстав для такого. Також слід зауважити, що згідно наданого розрахунку відповідачкою сплачено 1363,71 грн 14.12.2021 та дана сума зарахована в рахунок погашення процентів за кредитом. Встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачкою грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково, стягненню підлягають заборгованість за тілом кредиту та проценти в межах строку кредитування , з врахуванням пролонгації договору, яка відбувалась двічі, тобто за період з 13.07.2019 по 26.08.2019 включно. Підстав для стягнення нарахованих позивачем процентів за період з 27.08.2019 по 17.09.2019 суд не вбачає з наведених вище мотивів. Доказів повного і своєчасного погашення боргу суду не надано. Відповідачка подавши заяву про невизнання позову та застосування строків позовної давності не обґрунтувала свої заперечення щодо позовних вимог, не надала свого розрахунку, що унеможливлює надання судом оцінки її аргументам. Таким чином, позов слід задовольнити з метою захисту майнових прав позивача і стягнути [PERSON] на користь ТОВ «УКРКРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором в сумі 11436,29 грн, яка складається з наступних сум: 10 000 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту; 1436,29 грн боргу за нарахованими відсотками. Щодо заяви відповідачки про застосування строку позовної давності Відповідно до ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами ч. 3 та ч. 4 ст.\~267\~ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1ст. 257ЦК України). До даних позовних вимог застосовується загальна позовна давність у три роки. Позивачка в письмових заявах заявила про застосування строку позовної давності. Так з матеріалів справи вбачається, що відповідачкою здійснено часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором 0198-0137 від 13.07.2019, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором, що є додатком до позовної заяви, а саме: сплативши 26.07.2019, 2800,00 грн, 12.08.2019, 3400,00 грн. та 14.12.2021, 1363,71 грн (а.с. 15-27). Згідно ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Отже внісши платіж 14.12.2021, в межах трирічного строку позовної давності, позивачка перервала перебіг позовної давності, який почався заново. Відповідно станом на день звернення до суду з позовом (10.10.2023), строк позовної давності не сплив, а тому підстави для застосування строку позовної давності - відсутні. Також слід зазначити, що Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)», що набрав чинності 02.04.2020, розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». При цьому постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(із наступними змінами і доповненнями) установлено з 12.03.2020 до 31.10.2020 на всій території України карантин. Дія такого неодноразово продовжувалась та завершена 01.07.2023. Отже у вказаний період з 02.04.2020 по 01.07.2023 строки позовної давності не збігали. Щодо судових витрат Відповідно до ч.1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У ч.1ст.\~141\~ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовна заява подавалась Позивачем до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", то за подання цієї позовної заяви позивачем сплачено судовий збір, визначений в підпункті 1) п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та розрахований з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 зазначеного Закону, тобто, із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8. Відтак, розмір судового збору, який було сплачено Позивачем за подання цієї Позовної заяви складає 2 147,20 гривень: 2 684,00 грн. (ставка судового збору, визначена в підпункті 1) п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір») Х 0,8 (понижуючий коефіцієнт, встановлений ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір»). Оскільки позовні вимоги задоволено частково - 11436,29 грн з заявлених 15836,29 грн, тобто на 72,22 %, відповідно пропорційно слід стягнути з відповідачки на користь позивача суму сплаченого судового збору - 1550,71 грн.

Outcome: partial