Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

13 лютого 2023 року представник позивача АТ "КБ "Глобус" звернувся до суду з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якого просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 831\~260,60 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.10.2019 року між Акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" та [PERSON] укладено кредитний договір № 02/12/19 «Авто в кредит». Відповідно до умов п.1.1. кредитного договору банк надає позичальнику кредит в грошовій формі, на придбання нового автомобіля, в сумі 948\~781,00 гривень строком на 84 місяці, кінцевою датою повернення кредиту сторонами визначено 17.10.2026 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитом в період з 18.10.2019 року по 17.10.2026 року у розмірі 15.4% процентів річних. Комісія за надання кредиту 27\~514,65 гривень. В забезпечення виконання зобов`язань п.3.1. кредитного договору між позичальником та АТ «КБ «Глобус» 18.10.2019 року укладено договір застави транспортного засобу № 02/12/19/3 згідно якого кредитний договір забезпечується, зокрема, але не виключно, заставою рухомого майна, а саме: автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель GLE 300D, рік випуску 2019, № шасі [NUMBER] , колір білий, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності позичальнику. На виконання п.2.2. кредитного договору 18.10.2019 року АТ «КБ «Глобус» здійснено безготівкове перерахування кредитних коштів в сумі 948\~781,00 гривень з кредитного рахунку на поточний рахунок Філія «Автосалон Мерседес» ПрАТ «Дніпропетровськ-Авто» відкритий на виконання умов договору купівлі-продажу № 0952623048 від 16.10.2019 року, що підтверджується випискою з позичкового рахунку за період з 18.10.2019 року по 06.02.2023 року. Пунктом 4.1. кредитного договору було встановлено, що позичальник виконує свої зобов`язання по поверненню кредиту, процентів, сплаті комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених кредитним договором на рахунок АТ « КБ «Глобус» шляхом безготівково перерахунку коштів з рахунку позичальника та/або внесення готівкових коштів у касу Банку. Кредит повертається лише в тій валюті, у якій він був наданий. У випадку порушення позичальником встановлених кредитним договором строків поверненню кредиту , сума несплаченої в строк заборгованості за кредитом вважається простроченою, переноситься банком на рахунки для обліку простроченої заборгованості позичальника за кредитом. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в умовах передбачених договором та в межах встановленого кредиту. В свою чергу, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору. На підставі вищевикладеного позивач і звернувся до суду за захистом своїх прав. 16 лютого 2023 року ухвалою Запорізького районного суду м.Запоріжжя передано цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Комерційний банк «Глобус» до [PERSON] про стягнення заборгованості за підсудністю до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя. 15 березня 2023 року Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження у якій роз`яснено відповідачу, право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив від відповідача до суду надійшов 15.11.2023 року. Ухвалою суду 4.12.2023 року відповідачці поновлено строк на подання відзиву на позовну заяву. \~ \~ \~ \~ \~У відзиві\~відповідачка зазначала,\~що не\~погоджується з\~позовними вимогами,\~на обґрунтування\~відзиву вказала,\~що позивачем\~у справі\~додано вимогу\~про дострокове\~повернення кредиту,\~сплату процентів,\~комісій та\~штрафів,\~що передбачені\~договором.\~В графі\~телефон адресату\~зазначено телефонний\~номер [NUMBER] ,\~проте зазначений\~номер телефону\~не належить\~відповідачу у\~справі.\~У відповідності\~до умов\~кредитного договору,\~сторонами чітко\~визначені засоби\~комунікації за\~допомогою яких,\~сторони здійснюють\~спілкування.\~У зв`язку\~із зазначенням\~невірного номеру\~телефону отримувача,\~відповідач у\~справі не\~мала змоги\~довідатись про\~направлення на\~її адресу\~вимоги банку,\~не могла\~скористатись своїми\~правами сторони\~договору.\~Зазначена обставина\~призводить до\~порушення прав\~відповідача на\~досудове врегулювання\~спору та\~взагалі призводить\~до порушення\~позивачем умов\~договору,\~який є\~обов`язковим для\~виконання для\~сторін. Крім того,\~у зв`язку\~із початком\~повномасштабиого вторгнення\~рф на\~територію Держави\~України,\~відповідач у\~справі була\~позбавлена можливості\~виконувати взяті\~на себе\~грошові зобов`язання\~за кредитним\~договором.\~Представники банківської\~установи неодноразово\~телефонували відповідачу\~і пропонували\~здійснити чергові\~платежі,\~відповідачем зазначалось,\~що вона\~позбавлена можливості\~здійснити виплату\~чергових платежів\~та відповідності\~здійснити погашення\~заборгованості.\~На офіційному\~сайті ТПП\~України,\~розміщено загальний\~офіційний лист\~ТПП України\~щодо засвідчення\~форс-мажорних\~обставин від\~28.02.2022\~року №\~2024/02.0-7.1.\~У відповідності\~до зазначеного\~листа,\~встановлено,\~що Торгово-промислова\~палата України\~на підставі\~ст.ст.\~14,\~141\~Закону України\~«Про торгово-промислові\~палати в\~Україні» від\~02.12.1997\~№ 671/97-ВР,\~Статуту ТПП\~України,\~цим засвідчує\~форс-\~мажорні обставини\~(обставини\~непереборної сили):\~військову агресію\~Російської Федерації\~проти України,\~що стало\~підставою введення\~воєнного стану\~із 05\~години 30\~хвилин 24\~лютого 2022\~року строком\~на 30\~діб,\~відповідно до\~Указу Президента\~України 24\~лютого 2022\~року від\~№64/2022\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні». Відповідачем в\~телефонних розмовах\~із працівниками\~банківської установи\~зазначалось про\~настання форс\~мажорних обставин\~та відповідно\~про відсутність\~технічної можливості\~здійснити дії\~з погашення\~заборгованості перед\~позивачем. Прохає суд Відмовити АТ «КБ «ГЛОБУС» у задоволенні позовних вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, з проханням позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки з повідомленням та\~шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://court.gov.ua/sud0819\~в розділі «Виклики до суду». Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 18.10.2019 року між Акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" та [PERSON] укладено кредитний договір № 02/12/19 «Авто в кредит»../а.с.55-58/. Відповідно до умов п.1.1. кредитного договору банк надає позичальнику кредит в грошовій формі, на придбання нового автомобіля, в сумі 948\~781,00 гривень строком на 84 місяці, кінцевою датою повернення кредиту сторонами визначено 17.10.2026 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитом в період з 18.10.2019 року по 17.10.2026 року у розмірі 15.4% процентів річних. Комісія за надання кредиту 27\~514,65 гривень. В забезпечення виконання зобов`язань п.3.1. кредитного договору між позичальником та АТ «КБ «Глобус» 18.10.2019 року укладено договір застави транспортного засобу № 02/12/19/3 згідно якого кредитний договір забезпечується, зокрема, але не виключно, заставою рухомого майна, а саме: автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель GLE 300D, рік випуску 2019, № шасі [NUMBER] , колір білий, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності позичальнику./а.с.60-63/. На виконання п.2.2. кредитного договору 18.10.2019 року АТ «КБ «Глобус» здійснено безготівкове перерахування кредитних коштів в сумі 948\~781,00 гривень з кредитного рахунку на поточний рахунок Філія «Автосалон Мерседес» ПрАТ «Дніпропетровськ-Авто» відкритий на виконання умов договору купівлі-продажу № 0952623048 від 16.10.2019 року, що підтверджується випискою з позичкового рахунку за період з 18.10.2019 року по 06.02.2023 року. Пунктом 4.1. кредитного договору було встановлено, що позичальник виконує свої зобов`язання по поверненню кредиту, процентів, сплаті комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених кредитним договором на рахунок АТ « КБ «Глобус» шляхом безготівково перерахунку коштів з рахунку позичальника та/або внесення готівкових коштів у касу Банку. Кредит повертається лише в тій валюті, у якій він був наданий. У випадку порушення позичальником встановлених кредитним договором строків поверненню кредиту , сума несплаченої в строк заборгованості за кредитом вважається простроченою, переноситься банком на рахунки для обліку простроченої заборгованості позичальника за кредитом. П. 4.6. кредитного договору визначено, що у разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту, у строки передбачені п. 4.1. кредитного договору, позичальник сплачує проценти з розрахунку процентної ставки 45 процентів річних, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в умовах передбачених договором та в межах встановленого кредиту. У зв`язку із виникненням кредитної заборгованості 29.12.2022 року позивачем за місцезнаходження відповідача направлено вимогу щодо дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій, що передбачені договором № 02/12/2019 від 18.10.2019 року./а.с.67/. В свою чергу, Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості [PERSON] перед АТ «КБ «Глобус» за кредитним договором № 02/12/2019 «Авто в кредит» від 18.10.2019 року становить 831\~260,60 гривень, яка складається з: -628\~286,53 грн - строкова заборгованість основного боргу; -100\~676,54 грн.- прострочена заборгованість основного боргу; -\~9534,44 грн - строкова заборгованість по процентам; -92763,09 грн - прострочена заборгованість по процентам. Згідно\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно\~ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно ч.1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ч.1\~ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2\~ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ч. 1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд вважає доцільним дотримання принципу змагальності та найбільш відповідного цьому принципу стандарту доказування, процесуальної рівності та переваги більш вагомих доказів того, що оцінка обставин справи здійснюється з урахуванням усієї сукупності наявних в ній доказів та правил й критеріїв визначених\~ЦПК України. Не заслуговує на увагу твердження відповідачки у відзиві про те, що , у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення рф на територію Держави України, відповідач у справі була позбавлена можливості виконувати взяті на себе грошові зобов`язання за кредитним договором. На офіційному сайті ТПП України, розміщено загальний офіційний лист ТПП України щодо засвідчення форс-мажорних обставин від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1. У відповідності до зазначеного листа, встановлено, що Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс- мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України 24 лютого 2022 року від №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на всій території України починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан строком на 30 діб, який було неодноразово продовжено та який триває і до цього часу. Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану з 24 лютого 2022 року. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства. Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 905/857/10 (провадження № 12-56гс21)\~зазначила, що заробітна плата є відповідальністю в розумінні статті 617 ЦК України, від якої роботодавець може бути звільнений внаслідок випадку або непереборної сили, а також, дійшла висновку, що: «Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно (частина перша статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»). Статтею 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Із викладеного вбачається, що єдиний належний документ, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, - це сертифікат, виданий у порядку та на підставі ст. 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні». Разом з цим, обставини, які можуть бути кваліфіковані як обставини непереборної сили (форс-мажор), можуть бути підтверджені належними доказами, зокрема висновками експертів, показаннями свідків. Суд також враховує підстави звільнення від доказування - обставини, які визнаються учасниками справи, обставини, визнані судом загальновідомими тощо (стаття 82 ЦПК України). Отже, суд визнає наявність форс-мажорних обставин з урахуванням установлених обставин справи та наявних у справі доказів. Відповідно до положень статті 263 ЦК України непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) - це обставини, що перешкоджають виконанню зобов`язань однією із сторін, незалежні від її волевиявлення і контролю, а також непереборні при вживанні всіх розумних заходів щодо їх запобігання. Визначення обставин непереборної сили наведено у статті 79 Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів (укладена у Відні 11 квітня 1980 року). Для визначення яких-небудь обставин форс-мажорними необхідно обов`язкова наявність ряду чинників: непереборність сили, що викликала ці обставини; неможливість контролювати ситуацію, впливати на неї; виникнення перешкоди не могло бути передбачено під час укладення зобов`язання. Положеннями частини другої статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Із урахуванням положень частини першої статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та пункту 6.10 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням Президії Торгово-промислової палати України 18 грудня 2014 року № 44(5), документом, який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), є сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видає Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати, вимоги до якого встановлені пунктом 6.11 Регламенту. Відповідачкою не надано відповідного сертифікату\~Торгово-промислової палати України на підтвердження тих обставин, на які вона посилається у відзиві, зокрема, форс-мажорні обставини. У відзиві відповідачка вказала, що не отримувала вимоги банку, не могла скористатись своїми правами сторони договору. Зазначена обставина призводить до порушення прав відповідача на досудове врегулювання спору та взагалі призводить до порушення позивачем умов договору, який є обов`язковим для виконання для сторін. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення, невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст. 627 ЦК України, у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі №638/13683/15-ц зазначила, що визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3\~ст. 1054 ЦК України, у редакції\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності 16 жовтня 2011 року). 10 червня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні.\~Закон України «Про захист прав споживачів»\~застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування»\~(стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у редакції, чинній з 10 червня 2017 року). Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів\~Закону України «Про захист прав споживачів». З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється\~Закон України «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить, - також\~Закон України «Про захист прав споживачів». Відповідно до п. 11 ч. 1 ч. 1\~Закону України «Про споживче кредитування», споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Предметом позову в справі, є дострокове стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором у сумі 831\~260,60. Як вбачається з пункту 1.1 договору про надання кредиту №02/12/19, кредит є споживчим, оскільки його було видано на придбання нового автомобіля./а.с.55/ Згідно з ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 20 - 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №638/13683/15-ц, частина 10\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~встановлювала обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини десятої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. Положення частини десятої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, втратили чинність, проте аналогічним чином обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту передбачено частиною 4\~ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи, що кредитні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з укладенням договору від 18.10.2019, то спірні правовідносини, що стосуються дострокового повернення кредиту, врегульовані положеннями частини 4\~ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», якою визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Отже, встановивши, що між позичальником та позивачем виникли кредитні відносини, кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, то на спірні правовідносини розповсюджується\~Закон України «Про споживче кредитування»\~щодо обов`язкового досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Встановлено, що у зв`язку із виникненням кредитної заборгованості 29.12.2022 року позивачем за місцезнаходження відповідача направлено вимогу щодо дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій, що передбачені договором № 02/12/2019 від 18.10.2019 року, що підтверджується списком №10012023 листів рекомендованих (ф.103) від 10.01.2023../а.с.67/. Відповідно до даної вимоги банк вимагав достроково повернути кредит, сплатити проценти, комісію та штрафні санкції, що передбачені договором №01/12/19 від 18.10.2019. Також банк зазначив, що у разі несплати всієї заборгованості АТ «КБ «Глобус» протягом 10 календарних днів з дати надіслання Банком даної вимоги, звернеться до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов подано до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя області\~13.02.2023 року. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. У частині другій статті 16 ЦК України законодавець визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, а також зазначив, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає в з`ясуванні того, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Таким чином,\~наведені приписи підтверджують обов`язковість досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. При цьому, як зазначено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 638/13683/15-ц, кредитодавець не може заявляти вимогу про дострокове повернення споживчого кредиту у позовній заяві. Подання кредитодавцем позову є складовою цивільного процесу, а не цивільних правовідносин. Тому таке подання не можна кваліфікувати, як вимогу у розумінні статті 16 Закону України "Про споживче кредитування". Якщо кредитодавець звертається до суду з позовом про стягнення споживчого кредиту, не заявивши на підставі Закону вимогу про дострокове повернення коштів за договором, у споживача (позичальника) немає обов`язку здійснити таке дострокове повернення. Отже, суд приходить до висновку, що докази, надані позивачем на підтвердження направлення відповідачу рекомендованих листів з вимогами про дострокове повернення кредиту, не є належними та не підтверджують отримання останніми вказаних повідомлень, оскільки, таке юридично значиме повідомлення, як вимога про дострокове повернення кредиту, мала б бути направлена цінним листом з описом вкладення та повідомленням про його вручення адресату. Звідси виходить, що у відповідача не виникло обов`язку дострокового повернення кредиту, оскільки, матеріали справи не містять доказів про те, що позивачем були завчасно направлені вимоги про дострокове повернення кредиту, а відповідачем такі вимоги були отримані (такі ж правові позиції викладені у Постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 755/11307/17 та у Постанові Верховного Суду від 04.12.2020 у справі № 753/21158/17). Разом з тим, станом на 6.02.2023 існувала прострочена кредитна заборгованість в розмірі 100\~676,54 грн та прострочена заборгованість по відсотках в розмірі 92\~763,09 грн. Визначаючи розмір простроченої заборгованості суд виходить із графіку платежів розрахунку заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом, а також, враховує те, що стороною відповідача вказаний розрахунок заборгованості не спростований./а.с.59/. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, оскільки відповідач не в повному обсязі виконує прийняті на себе відповідно до договору зобов`язання, у зв`язку з чим, суд, не виходячи за межі позовних вимог, вважає за можливе позовні вимоги Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості задовольнити частково. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку\~з частковим\~задоволенням позовних\~вимог,\~вимоги щодо\~стягнення з\~відповідача суми\~судового збору\~на користь\~відповідача у\~розмірі 2\~902,00 грн підлягають задоволенню. Доказів позивачем щодо витрат на оплату послуг з професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 2100 євро не надано.

Outcome: partial