Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Позивач Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про виконання договірних зобов`язань. В позовній заяві посилався на те, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24 січня 2017 року у справі №645/807/16-ц визнано укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між [PERSON] та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради в редакції, викладеній в резолютивній частині рішення суду. Згідно пункту 2.1.2. вказаного договору відповідач протягом десяти днів мала сплатити пайовий внесок у розмірі 290017,20 грн. Однак [PERSON] не перерахувала пайовий внесок у визначений договором строк, умов договору не виконала. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] до бюджету міста Харкова суму основного боргу у розмірі 290017,20 грн. та штраф за порушення умов договору у розмірі 72504,30 грн. Також просив стягнути з [PERSON] на користь позивача 5437,82 грн. на відшкодування понесених ним судових витрат зі сплати судового збору. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова у даній справі від 15 липня 2020 року позов було задоволено. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 29 березня 2021 року заочне рішення суду від 15 липня 2020 року у справі №645/7378/19 скасовано (т. 2 а.с. 171-172). Після цього ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 29 березня 2021 року справу №645/7378/19 за позовом Департаменту економіки\~та комунального\~майна Харківської\~міської ради\~до [PERSON] про виконання\~договірних зобов`язань\~передано на\~розгляд до\~Орджонікідзевського районного\~суду м.Харкова\~ (т. 2 а.с. 177-178). Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 06 травня 2021 року справу прийнято до свого провадження (т.2 а.с. 188-189). Відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про визнання договору недійсним (т. 3 а.с.1-5) У зустрічній позовній заяві посилалась на те, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24 січня 2017 року у справі №645/807/16-ц задоволено позов Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова. Таким чином договір між [PERSON] та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради укладено 24 січня 2017 року. На підставі вказаного договору Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся з позовом до [PERSON] про виконання договірних зобов`язань, а саме стягнення коштів і штрафу. Відповідно до п. 2.1.1 вказаного договору замовник здійснює перерахування до бюджету м. Харкова коштів у розмірі 290 017,20 грн., згідно з розрахунком величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова, який додається, але не доданий і не існує по суті. Договір про\~пайову участь\~у розвитку\~інфраструктури м.\~Харкова,\~затверджений рішенням\~Апеляційного суду\~Харківської області\~у справі\~№645/807/16-ц\~24\~січня 2017\~року,\~не містить\~жодних додатків та того самого розрахунку, що підтверджують заборгованість відповідача у розмірі 290 017,20 грн., яка є предметом позову. Розрахунок розміру пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова є його невід`ємною частиною та обов`язково має бути доданий до договору. Визнаючи укладеним договір, суд не взяв до уваги, що розрахунок величини пайової участі є невід`ємною його частиною, отже, в рішенні суду мав би бути викладений і цей розрахунок, проте, він там відсутній, тобто договір є нікчемним по суті. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.05.2013 р. № 319 встановлено розмір та порядок розрахунку пайового внеску. У п 2.10. договору пайової участі вказано, що невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі замовника у створенні інфраструктури м. Харкова. Таким чином, сума пайової участі нараховується за досить складним методом, потребує значного обсягу часу для обрахунку та сума пайової участі обов`язково має бути вказана в договорі з замовником. Редакція договору про пайову участь була визначена Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради одноосібно, який розроблено без можливості внесення змін замовником. [PERSON] фактично була позбавлена можливості спростувати суму нарахування, внести будь-які заперечення або ж доповнення до договору та/або отримати роз`яснення, так як була відсутня під час судового засідання. Відсутність розрахунку позбавляє позивача можливості зрозуміти, яким чином сформувалась сума пайової участі у розмірі 290 017,20 грн, тобто сума до стягнення є необґрунтованою. Відсутність розрахунку свідчить, що договір є нікчемним, але у зв`язку з тим, що він укладений на підставі рішення суду без істотних умов, по суті є недійсним. Тому відповідач просила суд визнати недійсним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, укладений між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради і [PERSON] , який затверджено рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24 січня 2017 року у справі №645/807/16-ц. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої\~статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей. Відповідно до даного Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави. Справа № 645/7378/19 також передана на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 28 березня 2023 року справу прийнято до свого провадження, на підставі ч. 12 ст. 33 ЦПК України розгляд справи вирішено продовжувати зі стадії підготовчого розгляду (т. 3 а.с. 110). Цією ж ухвалою зустрічний позов [PERSON] до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про визнання договору недійсним об`єднано в одне провадження з первісним позовом Департаменту економіки\~та комунального\~майна Харківської\~міської ради\~до [PERSON] про виконання договірних зобов`язань. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, у якому вона просила відмовити в задоволенні позову Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради. При цьому посилалась на безпідставність позовних вимог та на пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення штрафу. Також звернулась до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача [PERSON] належним відповідачем Кредитною спілкою «Криниця» (т. 2 а.с. 215). Позивач надав відповідь на відзив, у якому не погодився з доводами відповідача та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (т. 3 а.с. 10-14). Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про передачу справи за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова (т. 3 а.с.155). Також ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про заміну неналежного відповідача (т. 3 а.с.157). Інші заяви або клопотання учасники справи суду не подавали. В судовому засіданні представник позивача та третьої особи [PERSON] первісний позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Позовні вимоги Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради просив задовольнити. Проти зустрічного позову [PERSON] заперечив, в його задоволенні просив відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, уповноваживши адвоката Головачеву О.М. представляти її інтереси в суді. Представник відповідача адвокат Головачева О.М. в судовому засіданні проти первісних позовних вимог заперечила, в їх задоволенні просила відмовити. Зустрічний позов [PERSON] підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також участь у справі її представника, відповідно до ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, що в засідання не з`явилась. Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24 січня 2017 року у цивільній справі №645/807/16-ц за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до [PERSON] про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова визнано укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між [PERSON] та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради в редакції, що наведена в даному рішенні. Пунктами 2.1.1. та 2.1.2. зазначеного договору про пайову участь, передбачено обов`язки замовника ( [PERSON] ), а саме, що замовник здійснює перерахування до бюджету м. Харкова коштів у розмірі 290017,20 грн. (двісті дев`яносто тисяч сімнадцять гривень 20 коп.), згідно з розрахунком величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова, який додається. Сплачує пайовий внесок в повній сумі єдиним платежем або частинами протягом десяти календарних днів з дня укладання даного договору. Таким чином, вказаним договором, який є укладеним з дня набрання чинності рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24 січня 2017 року, передбачено обов`язок відповідача здійснити перерахування до бюджету м. Харкова внеску у визначеному розмірі - 290017,20 грн. При цьому договором не передбачено можливості зміни саме цього розміру внеску. У зв`язку з цим суд відхиляє посилання відповідача на відсутність розрахунку величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова, який має додаватися до договору, а відповідно, на те, що відсутність розрахунку позбавляє її можливості зрозуміти, яким чином сформувалась сума пайової участі у розмірі 290017,20 грн. Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Відповідно до ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, що діяла на час ухвалення апеляційним судом Харківської області вказаного вище рішення від 24 січня 2017 року, рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення. Таким чином рішення Апеляційного суду Харківської області від 24 січня 2017 року у цивільній справі №645/807/16-ц за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до [PERSON] про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова набрало законної сили з моменту його проголошення, тобто з 24 січня 2017 року. Відповідно, договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між [PERSON] та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради, що зазначеним рішенням визнано укладеним, також набрав чинності та підлягає виконанню з 24 січня 2017 року. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] свого обов`язку здійснити перерахування до бюджету м. Харкова внеску у розмірі 290017,20 грн. не виконала, кошти до бюджету м. Харкова не перерахувала. Вказана обставина підтверджується інформацією Департаменту бюджету та фінансів виконавчого комітету Харківської міської ради від 03 вересня 2019 року №8-07/225 (т. 1 а.с. 19). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Оскільки відповідачем її зобов`язання згідно договору пайової участі не виконано, у встановлений договором строк або пізніше кошти до бюджету м. Харкова не перераховано, позовні вимоги про стягнення з відповідача до бюджету м. Харкова заборгованості у розмірі 290017,20 грн. підлягають до задоволення. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 72504,30 грн., суд встановив, що згідно пункту 1.1. розділу «1. Відповідальність сторін» договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова у разі невиконання або неналежного виконання «Замовником» обов`язків, передбачених п. 2.1. цього договору, «Замовник» сплачує до бюджету м. Харкова штраф у розмірі 25 % від суми не перерахованих коштів у визначений термін. Як встановлено судом, [PERSON] у встановлений договором строк, а саме протягом десяти днів з дня укладення договору, або пізніше не виконала своїх обов`язків, передбачених п. 2.1. вказаного договору, не перерахувала до бюджету м. Харкова кошти в розмірі 290017,20 грн. У зв`язку з цим розмір штрафу від простроченої суми становить 72504,30 грн. (290017,20 грн. / 100 х 25 = 72504,30 грн.) Відповідачем подано заяву про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності до даної позовної вимоги. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У правовідносинах, що склалися між сторонами, право позивача на стягнення штрафу у зв`язку з невиконанням [PERSON] її обов`язку щодо сплати коштів до бюджету м. Харкова у десятиденний термін з дня укладення договору, виникло 4 лютого 2017 року, коли визначений договором строк сплинув, а кошти відповідачем внесені не були. До суду позивач з вимогами про стягнення штрафу звернувся 20 листопада 2019 року, тобто з пропуском річного строку позовної давності, встановленого до вимог про стягнення неустойки. Розгляд судом заяви [PERSON] про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строку набрання чинності рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24 січня 2017 року у цивільній справі №645/807/16-ц, а відповідно і дати укладення договору, не змінює. Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 72504,30 грн. необхідно відмовити у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Вирішуючи зустрічні позовні вимоги [PERSON] про визнання договору недійсним, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою, п`ятою та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Як передбачено ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. При цьому судом не встановлено, а сторонами не додано до матеріалів справи будь-яких доказів, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, укладений між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради і [PERSON] , який затверджено рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24 січня 2017 року у справі №645/807/16-ц, суперечить актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, сторонами до матеріалів справи. Посилання відповідача на недодержання сторонами форми договору, встановленої законом, свого підтвердження в судовому засіданні також не знайшли, оскільки до вказаних договорів законом спеціальні вимоги не встановлені. Тому укладення договору в простій письмовій формі в повній мірі відповідає вимогам закону. При цьому відсутність або не долучення до договору розрахунку величини пайової участі не змінює форму цього договору. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Оспорюваний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між [PERSON] та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради визнано укладеним рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24 січня 2017 року у цивільній справі №645/807/16-ц. Відповідно, підстави та законність укладення такого договору були предметом розгляду в зазначеній справі. Доводи відповідача, наведені в зустрічній позовній заяві, фактично зводяться до її незгоди з вказаним вище судовим рішенням, яке набрало законної сили та підлягає виконанню. Тому позовні вимоги про визнання договору недійсним задоволенню не підлягають. В їх задоволенні необхідно відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради судом задоволено частково, а саме на 80%, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 4350,26 грн. на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору (5437,82 грн. х 80% = 4350,26 грн.) Оскільки в задоволенні зустрічного позову судом відмовлено, судові витрати відповідача по сплаті судового збору покладаються на неї та відшкодуванню не підлягають.

Outcome: partial