Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Позивач у особі свого представника звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати за ним, як за колишнім членом КСП ім. Шевченка смт Дігтярі право власності на земельну частку (пай) сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі 3,7 умовних кадастрових гектарів без визначення її меж у натурі на території Срібнянської об`єднаної територіальної громади Прилуцького району Чернігівської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 лютого 1995 року позивач [PERSON] був прийнятий в члени КСП (колективне сільськогосподарське підприємство) ім. Т.Г. Шевченка (після реорганізації - Сільськогосподарський виробничий кооператив «УДАЙ») в смт. Дігтярі Срібнянського (нині - Прилуцького) району Чернігівської області. 19 березня 1996 року позивача звільнено з членів КПС ім. Т.Г. Шевченка, про що зроблено відповідний запис в трудову книжку колгоспника. 12 січня 1996 року відповідно до рішення Срібнянської районної ради народних депутатів Срібнянського району Чернігівської області від 12.01.1996 колективному сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка смт. Дігтярі видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ЧН № 000002. Зазначений Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 12. Розмір земельної частки паю по колишньому КСП ім. Т.Г. Шевченка в смт. Дігтярі Срібнянського району Чернігівської області становить 3,7 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно Розпорядження голови Срібнянської районної державної адміністрації № 81 від 22.03.2000, КСП ім.Шевченка смт. Дігтярі Срібнянського району Чернігівської області реорганізовано в сільськогосподарський виробничий кооператив Удай (архівна довідка Прилуцької РДА № 07-08/223 від 21.07.2022). За інформацією, що надана 02.02.2022 Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області, значиться наступне: сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] не виготовлявся; запис про видачу сертифіката [PERSON] в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) відсутній; в технічній документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів із земель колишнього КСП ім. Шевченка на території Дігтярівської селищної ради Срібнянського району Чернігівської області у списку громадян власників сертифікатів Дігтярвської селищної ради [PERSON] відсутній. Таким чином, позивач, будучи членом колгоспу на момент видачі господарству Державного акту на право колективної власності на землю, не отримав сертифікат на право на земельну частку пай. З метою відновлення свого порушеного права на отримання земельного паю 07 жовтня 2022 року позивач звернувся до Срібнянської селищної ради з заявою про включення його до списку пайовиків на земельну частку пай, у відповідь на яку 02 листопада 2022 року Срібнянська селищна рада повідомила, що до її повноважень не входить питання включення до списку пайовиків на земельну частку (пай). Також, 07 жовтня 2022 року позивач звернувся до Прилуцької районної державної адміністрації з проханням виготовити на його ім`я сертифікат на земельну частку (пай) розміром 3,7 умовних кадастрових гектарів на території Срібнянської селищної ради. У відповідь на таке звернення 28 жовтня 2022 року Прилуцька районна державна адміністрація повідомила, що не може видати дублікат сертифіката на землю, оскільки такий не виготовлявся, та для вирішення зазначеного питання рекомендувала звернутися до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай). Окрім того, позивач звернувся до правонаступника КСП ім. Т.Г. Шевченка - Сільськогосподарського виробничого кооперативу «УДАЙ» з заявою про включення його до списку пайовиків на земельну частку пай, у відповідь на яку 22 листопада 2022 року Голова СВК Удай Сизенко В.І. повідомив, що не може включити [PERSON] до списку пайовиків, оскільки не має на це жодних юридичних повноважень. Таким чином, не включення позивача до списку громадян-членів КСП ім.Шевченка, а також відсутність правового механізму реалізації права на отримання земельного паю в позасудовому порядку порушує право позивача на отримання земельної частки (паю) та змушує його звернутися до суду з даним позовом. Суд своєю ухвалою від 13.07.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, ухвалив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання по цивільній справі. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, судові витрати не розподіляти та залишити за позивачем. Відповідачі про час та місце розгляду справи повідомлені, проте до судового засідання не з`явилися, представник відповідача Прилуцької РДА надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, по суті заявлених вимог не заперечили. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Обставини викладені позивачем в позовній заяві знайшли своє підтвердження в наявних в матеріалах справи доказах, а саме: копії архівних довідок від 21.07.2022, довідка Срібнянської селищної ради від 02.11.2022, довідка СВК «Удай» від 22.11.2022,лист ДЕржгеокадастру від 08.08.2022, копія державного акту на право колективної власності на землю, копія трудової книжки (а.с.8-22). Положеннями ст.3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Паювання земель відбувалось на підставі Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 за №720/95, відповідно до п.2 цього Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, кооперативу, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали та лишаються членами зазначеного підприємства. Згідно п.5,6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Відповідно до пункту 7 вищевказаного Указу, при неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Таким чином працівники сільськогосподарських підприємств, що з тих чи інших підстав не були включені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, мають право на земельну частку (пай) за рахунок резервного фонду за місцем розташування земель, що підлягали розпаюванню. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 №899-ГУ визначено коло осіб, які мають право на земельну частку (пай) - це колишні члени КСП, що отримали сертифікати, та їх спадкоємці, а також евакуйовані та добровільно відселені громадяни. Разом з тим, частина третя статті першої вказаного Закону передбачає, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч.1 ст.2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п.а ч.3 ст.152 ЗК України). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі № 396/1683/18-ц від 17.03.2020 також зазначив, про те, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. В Постанові Верховного Суду від 05.03.2021 року у справі № 7171/641/18 зазначено про те, що право власності на земельну частку (пай) виникає НЕ з часу внесення членів колективного сільськогосподарського підприємства до відповідних списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнень і затвердження указаних списків, а з моменту передачі (державної реєстрації) державного акта про право колективної власності на землю конкретному колективному сільськогосподарському підприємству. Тобто, виходячи з положень вищезазначених нормативно-правових актів, в т.ч. практики Верховного суду, - головною умовою для отримання права на земельну частку (пай) є членство в сільськогосподарському підприємстві на момент видачі господарству державного акту на право колективної власності на землю. Отже будучи членом КСП ім.Шевченка Срібнянського р-ну Чернігівської області смт.Дігтярі, на момент передачі останньому Державного акту на право колективної власності на землю, позивач отримав право на земельну частку (пай) в розмірі 3,7 умовних кадастрових гектарів без визначення її меж в натурі. Разом з тим, невнесення [PERSON] до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, не може позбавити його права на земельну частку (пай). За таких обставин заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved