Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №CL-244607 від 17.12.2019 в загальному розмірі 494871,10 грн, яка складається з: 289 468,54 грн. тіла кредиту, 205 402,56 грн. сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог банк покликається на те, що 17.12.2019 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-244607. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 311105,03 грн на умовах поворотності, строковості, платності, а позичальник зобов`язувався використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк до 16.12.2024 року та на умовах, визначених договором та згідно графіку погашення кредиту. Відповідно до умов кредитного договору, у випадку прострочення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконав, в зв`язку з чим станом на 17.05.2023 його заборгованість перед АТ «Кредобанк» становить 494871,10 грн, яка складається з: 289 468,54 грн. тіла кредиту, 205 402,56 грн. сума заборгованості за відсотками. За таких обставин, АТ «Кредобанк» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № CL-244607 та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить позов задоволити, проти укладення заочного рішення не заперечує. Ухвалою Перемишлянського районного суду у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заяв, про розгляд у справи у загальному провадженні від сторін не надходило. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог заперечив, просив відмовити у їх задоволенні, проваддження у справі закрити, проте жодних аргументів на свою позицію суду не нада. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 р.). Судом встановлено, що 17.12.2019 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-244607. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 311105,03 грн на умовах поворотності, строковості, платності, а позичальник зобов`язувався використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк до 16.12.2024 року та на умовах, визначених договором та згідно графіку погашення кредиту. Відповідно до умов кредитного договору, у випадку прострочення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Судом встановлено, що в порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 17.05.2023 року відповідач має заборгованість перед АТ «Кредобанк» становить 494871,10 грн, яка складається з: 289 468,54 грн. тіла кредиту, 205 402,56 грн. сума заборгованості за відсотками. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином між сторонами склались цивільно-правові правовідносини, які регулюються загальними положеннями про зобов`язальне право, виконання зобов`язань, правові наслідки порушення зобов`язання та оскільки відповідач не виконав своїх зобов`язань перед кредитором, позивачем по справі, по укладеному договору, то право останнього порушене, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і зазначена позивачем сума підлягає стягненню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачене при зверненні до суду з даним позовом судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved