Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

У вересні 2023 року позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] : на частку в порядку спадкування після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] та на частку як за членом колишнього колгоспного двору. \~ \~ \~ \~Свої вимоги мотивували тим,\~що у свідоцтві на право власності на вказане домоволодіння, що видано на ім`я голови колгоспного двору [PERSON] , не зазначені інші члени колгоспного двору, які також мають право на частку в майні колгоспного двору, а тому позивач не має можливості належним чином оформити свої права на зазначене домоволодіння, і вимушена звернутись з позовом до суду. Відзив на позов відповідачем не подано. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2023 року відкрито провадження справі та призначено підготовче засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 25 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачем у позові зазначено про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позову. Відповідачем - Новобілоуською територіальною\~громади в\~особі Новобілоуської\~ сільської\~ради Чернігівського\~району Чернігівської\~області та третіми особами - Чернігівською районною державною нотаріальною конторою, КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» надані клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 17 жовтня 1991 року виконавчим комітетом Чернігівської районної Ради народних депутатів, житловий будинок по [ADDRESS] , належить [PERSON] , голові колгоспного двору (а.с. 14). \~ \~ \~ \~Зі змісту вказаного свідоцтва вбачається, що право власності на спірний будинок визнано за [PERSON] як за головою колгоспного двору, при цьому в свідоцтві не перераховані всі члени двору та не визначені їх частки. Відповідно до записів в погосподарських книгах Мохнатинської сільської ради №3 за 1986-1990 роки та №5 за 1990-1995 року, головою колгоспного двору в зазначеному вище господарстві був [PERSON] , а членом даного двору була дружина - [PERSON] , що підтверджується довідками Мохнатинського старостинського округу Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області 182\~та №\~183\~від 30.08.2023\~ (а.с. 12-13). \~ \~ \~ \~Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України Про власність. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по частині. Разом з тим, згідно листа КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» № 342 від 29.06.2023 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] , станом на 01.01.2013 зареєстровано в цілому за [PERSON] згідно Свідоцтва про право власності від 17.10.1991 ( а.с. 15). [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 11). Відповідно до копії спадкової справи № 304/2013, яка надійшла з Чернігівської районної державної нотаріальної контори (а.с.38-49), спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , позивач по справі, яка 26.06.2013 подала до нотконтори відповідну заяву та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Інші спадкоємці - дочка спадкодавця [PERSON] та син спадкодавця [PERSON] від прийнятя спадщини відмовилися на користь [PERSON] , позивача по справі, про що подали нотаріусу відповідні заяви. Таким чином, після смерті [PERSON] , відповідно до ст.1218 ЦК України, до позивача [PERSON] перейшли всі права, що належали на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] , в тому числі і на право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю як голові колишнього колгоспного двору. Отже, після смерті [PERSON] ,\~позивач стала мати право на спірне домоволодіння в цілому, а саме, на 1/2 частку як колишній член колгоспного двору та на 1/2 частку як спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON] 23 серпня 2023 року позивачу [PERSON] державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище житловий будинок в зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі не зазначені інші члени «колгоспного двору», так як дане домоволодіння відносилося до типу господарств - «колгоспний двір», що зазначено у листі № 1309/02-14 ( а.с. 24 ). Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Отже, виходячи з наведеного, позивач позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому її права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за нею права власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved