Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Представник позивача - Кудіна І.В. звернулася до суду із позовною заявою, відповідно до вимог якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 16742-12/2022 в розмірі 19500,00 грн., заборгованості за кредитним договором № 16729-12/2022 в розмірі 19500,00 грн., заборгованості за кредитним договором № 00-6214510 в розмірі 22335,63 грн. та понесені судові витрати. Позов обґрунтований тим, що 14.12.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] уклали кредитний договір № 16742-12/2022. 29.06.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29062023, у відповідності до умов якого позивач отримав право вимоги до відповідача на загальну суму заборгованості 19500,00 грн. 14.12.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] уклали кредитний договір №16729-12/2022. 29.06.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29062023, у відповідності до умов якого позивач отримав право вимоги до відповідача на загальну суму заборгованості 19500,00 грн. 10.12.2022 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-6214510. 25.07.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №25072023, у відповідності до умов якого позивач отримав право вимоги до відповідача на загальну суму заборгованості 22335,63 грн. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.12.2023 по цивільній справі відкрито провадження та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином, подав до суду заяву відповідно до якої просить провести судове засідання без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що дійсно зараз має заборгованість по трьом кредитним договорам, не має фінансової можливості їх сплатити, позов визнав. Згідно з ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Як достовірно встановлено в судовому засіданні 14.12.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] уклали кредитний договір № 16742-12/2022, з якого вбачається, що відповідачу надано кредит у сумі 5000,00 грн. строком на 25 днів тобто до 07.01.2023, процентна ставка становить 2,50 % в день, річна ставка 912,5%. 14.12.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] уклали кредитний договір №16729-12/2022, з якого вбачається, що відповідачу надано кредит у сумі 5000,00 грн. строком на 25 днів тобто до 07.01.2023, процентна ставка становить 2,50 % в день, річна ставка 912,5%. 29.06.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29062023, у відповідності до умов якого позивач отримав право вимоги до відповідача на загальну суму заборгованості 39000,00 грн. Згідно Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 29062023 від 29.06.2023 позивач має право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 16742-12/2022 в загальній сумі заборгованості 19500,00 грн., з яких 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14500,00 грн. сума заборгованості по відсоткам, № 16729-12/2022 в загальній сумі заборгованості 19500,00 грн., з яких 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14500,00 грн. сума заборгованості по відсоткам. 10.12.2022 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-6214510, відповідачу надано кредитний ліміт який складає 6195,00 грн., строком на 120 днів, позичальник забов`язаний повернути кредит до 09.04.2023 або достроково. Тип процентної ставки - Фіксована (6009,67% орієнтована реальна річна процентна ставка). 25.07.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №25072023, у відповідності до умов якого позивач отримав право вимоги до відповідача на загальну суму заборгованості 22335,63 грн., що підтверджується Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №25072023 від 25.07.2023. На даний час відповідачем [PERSON] не сплачено заборгованість. Вказане є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом. Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1, ч. 2 п. 1 ст. 11ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Зазначені правовідносини врегульовані ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами частин 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів того, що борг повернуто суду не надано, не спростовано це і відповідачем. Таким чином, діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів, що відповідачем у судовому засіданні не спростовано, що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 16742-12/2022 в розмірі 19500,00 грн., заборгованості за кредитним договором № 16729-12/2022 в розмірі 19500,00 грн., заборгованості за кредитним договором № 00-6214510 в розмірі 22335,63 грн. в межах заявлених позовних вимог. Відповідно ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому судовий збір у сумі 2684 грн. 00 коп., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved