Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до ТОВ «Відродження» про стягнення витрат від інфляції та пені за несвоєчасну виплату орендної плати. В обґрунтування поданого позову зазначено, що відповідно до державного акту про право приватної пласності на землю ІІ-ДП № 024489 від 25.04.2000 року він являється власником земельної ділянки площею 2,86 га, кадастровий номер 1224255100:01:009:0049. 03.11.2004 року з відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки. 28.07.2011 року з відповідачем було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки. 23.05.2017 року з відповідачем було укладено договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 03.11.2004 року. Відповідачем не було виплачено позивачу орендну плату в строки відповідно до умов договору. Орендна плата була перерахована лише 01.03.2023 року. Сплачується орендна плата до 30 листопада кожного року дії договору оренди. Відповідно до умов договору Орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату. В процесі розгляду справи позичем [PERSON] було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що відповідачем не було виплачено позивачу орендну плату за 2021 рік в строки відповідно до умов договору. Орендна плата була перерахована лише 01.03.2023 року в сумі 10546, 58 грн. В зв`язку з чим, [PERSON] просить стягнути з ТОВ «Відродження» на його користь витрати від інфляції в сумі 3087, 92 грн. та пеню за невнесення орендної плати в розмірі 14391, 65 грн. за 2021 рік за період з 01.12.2021 року по 28.02.2023 рік за договором оренди земельної ділянки від 03.11.2004 року, кадастровий номер 1224255100:01:009:0049; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. Розгляд справи здійснювався на підставі ст. ст. 274, 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат Кубрак В.В. надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280, 287, 288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 024489, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2, 490 га, кадастровий номер 1224255100:01:009:0049, що розташована на території КСП «Побєда» Покровської селищної ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського витробництва (а.с. 6). 03.11.2004 року між [PERSON] , як власником земельної ділянки, загальною площею 2,49 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ТОВ «Відродження» було укладено договір оренди земельної ділянки (а. .с 7-8). 28.07.2011 року між [PERSON] та ТОВ «Відродження» було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 03.11.2004 (а.с.9). 23.05.2017 року між [PERSON] та ТОВ «Відродження» було укладено договір про внесення змін змін до договору оренди земельної ділянки № б/н від 03.11.2023 року. Відповідно до договору про внесення змін: за кожен рік використання землі Орендар нараховує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 8788,82 грн., в т.ч. ПДФО, ВЗ та ін. до виплати на руки 7075 грн. Сплачується орендна плата до 30 листопада кожного року дії договору оренди (а. с. 10). Згідно копії відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джережа/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 08.09.2023 року, орендна плата за 2021 була виплачена позивачу в березні 2023 року в розмірі 10546,58 грн (а.с. 11). Відповідно до умов договору, орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату. Відповідно до статті 14 Конституції України, статті 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до частини другої статті 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договори найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально, відповідно до приписів ст. 14 Закону України «Про оренду землі». Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, істотні умови договору оренди землі, серед яких і орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Згідно ст.410 ЦК України землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування землею. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Так, як вбачається з заяви про збільшення розміру позовних вимог, відповідачем 01.03.2023 року виплачено заборгованість з орендної плати в розмірі 10546,58 грн., що є частиною основного боргу по справі. Крім того, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання перед позивачем за 2021 рік за договором оренди земельної ділянки від 03.11.2004 року, кадастровий номер 1224255100:01:009:0049, а отже, і є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та пені. Так, згідно із статтею 611 ЦК України та п.11 договору оренди земельної ділянки від 03.11.2004 року: за несвоєчасне внесення орендної плати відповідач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,3% від несплаченої суми орендної плати за кожний день прострочення, що розраховується наступним чином: за період з 01.12.2021 року по 28.02.2023 рік (минуло 455 днів): 10546,58 грн. х 0,3% = 31,63 грн. (розмір пені за 1 день прострочення виплати орендної плати). 10546,58 грн. (розмір пені за 1 день прострочення виплати орендної плати) х 455 (кількість днів прострочення виплати орендної плати) = 14391,65 грн., (сума пені за період з 01.12.2021 року по 28.02.2023 рік). Таким чином, на теперішній час заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті пені становить за 2021 рік становить 14391,65 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Так, оскільки перід заборгованості з виплати орендної плати за 2021 рік становить з 01.12.2021 по 28.02.2023 рік, а тому з врахуванням індексу інфляції ця сума складає: 3087,92 грн. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат, та пені є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання: як розподілити між сторонами судові витрати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved