Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Позивач в особі представника - адвоката Хорошун О.В. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 09 листопада 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу реєстраційної служби Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 206. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з веденням воєнного стану в Україні, сторони прийняли рішення про виїзд позивача з дітьми за межі України, де вже близько року проживає позивач. Протягом останнього року сімейне життя сторонами припинилося, у зв`язку з віддаленістю місць проживання кожного з подружжя. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин, позивач вважає, що примирення між ними - неможливе. Крім того, після припинення спільного проживання з відповідачем, їх спільні діти проживають з матір`ю. Тому, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище - « [PERSON] » та визначити місце проживання їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 09.10.2023, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено розгляд справи по суті. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Хорошун О.В. у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Від представника відповідача - адвоката Констанінової Т.М. надійшла заява, відповідно до якої, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, позов визнає, у зв`язку з чим просить суд стягнути з нього 50% судового збору, що становить 429,44 грн., з урахуванням, що позовна заява подана до суду в електронній формі через «Електронний суд», щодо визначення місце проживання дітей з матір`ю відповідач заперечує, вважає що дана вимога не може бути розглянута у даній справі, оскільки існує спір. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, вважає їх завищеними та не погоджується з таким розміром. Просить суд прийняти заяву про визнання позовних вимог щодо розірвання шлюбу; залишити позовну вимогу про залишення проживання дітей із позивачем без розгляду; зменшити розмір витрат на правову допомогу до 2000,00 грн.; стягнути з відповідача 50 % судових витрат: 429,44 грн. судового збору та 1000,00 грн. зменшеного розміру витрат на правову допомогу. Від представника позивача надійшла заява, у якій вона зазначає, що оскільки відповідач визнав позов, то не заперечує щодо стягнення 50% заявлених судових витрат у сумі 4500,00 грн. (9000, 00 грн. х 50% = 4500,00 грн.) та судового збору у сумі 1073,60 грн. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. Так, відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). Суд приймає визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу. Згідно з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.11.2013 (а.с. 15), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 листопада 2013 року, місце реєстрації - у Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу реєстраційної служби Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 206. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Сторони є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 06.05.2014, серії [NUMBER] від 07.06.2016 (а.с. 13, 14). Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейні відносини - відсутні. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. Позивач зазначає про відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем, відповідач визнав позов. З часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулось. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї - неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Таким чином, позов про розірвання шлюбу - обґрунтований і підлягає задоволенню. У позовній заяві позивачем вказано про те, що після припинення спільного проживання їх діти залишилися проживати з матір`ю, тому позивач просить залишити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року. З заяви представника відповідача вбачається наявність такого спору між сторонами, оскільки відповідач заперечує щодо залишення малолітніх дітей після розірвання шлюбу разом з матір`ю. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК Українита ч. 1 ст. 160 СК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно з положеннями ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло. Відповідно до вимог позивача, викладених у позовній заяві, остання просить суд залишити проживати малолітніх дітей разом із нею. Зважаючи на те, що суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу лише за відсутності спору щодо того з ким із батьків буде проживати дитина, та враховуючи, що відповідач по справі висловив свою незгоду з такою позицією позивача, що свідчить про наявність спору між сторонами з цього питання, суд вважає необхідним залишити без розгляду вимогу щодо залишення проживання дітей з матір`ю. При цьому сторонам слід роз`яснити, що у разі виникнення між ними спору щодо місця проживання малолітніх дітей, вони мають право звернутися до суду із позовом про визначення місця проживання дітей. На підставі викладеного та

Outcome: partial