Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

10.11.2023 року представник позивача подала до суду заяву\~\~про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. В поданій заяві просила ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради витрати на правову допомогу в розмірі 4666 грн. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.11.2023 року позов Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.10.2019 року до 01.09.2023 року в сумі 10624 грн. 23 коп.; стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на\~користь Комунального\~підприємства «Чернігівводоканал»\~Чернігівської міської\~ради по 1342 грн. з кожного у відшкодування витрат по сплаті судового збору. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, визначено суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Представник позивача просив розглянути заяву без її участі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду заяви по суті сповіщалися в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 8\~ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому\~законом\~порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами. Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката,

Outcome: approved