Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов громадянина [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей ВК Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач з відповідачкою проживали однією сім`єю з 2006 року та по 2007 рік. Від спільного проживання вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є відповідачка, про що Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, зроблений відповідний запис за № 19 у її свідоцтві про народження, серії [NUMBER] . В 2015 році відповідачка уклала шлюб і змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується інформацією за вих. № 548/31.18-31 від 22.08.2023 року, наданою на адвокатський запит Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Відповідачка повністю самоухилилася від виконання своїх батьківських обов?язків, виховання та утримання дочки. Починаючи із 2019 року, дочка постійно проживає з позивачем, повністю перебуває на його вихованні та утриманні. Матір ніяким чином участі у вихованні дитини не приймає, не провідує дочку, не цікавиться здоров`ям дитини, та успіхами у закладі освіти, матеріальної підтримки також не надає. Починаючи з 01 вересня 2022 рок,у дочка навчається в Державному навчальному закладі «Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей» за професією «Кухар, кондитер», що підтверджується довідкою за № 177 від 04.08.2023 року, наданою навчальним закладом. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки мати не надавала і не надає по цей час, навіть не цікавився її життям, не відвідувала і не відвідує вдома, в навчальному закладі, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Дочка не отримувала від матері жодного подарунку на день народження. Зазначені обставини підтверджуються: актом обстеження умов проживання сім`ї від 03.08.2023 року, складеним службою у справах дітей Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, де зараз проживає позивач; характеристикою на [PERSON] , надану учбовим закладом Державний навчальний заклад «Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей»; виробничою характеристикою на позивача, наданою ПП «АТК» за вих. № 14 від 07.08.2023 року. Таким чином, позивач вважає, що відповідачка [PERSON] , всупереч вимогам ст.150 СК України, не виявляє бажання щодо виховання та утримання своєї дочки і не виконує обов`язків по піклуванню за нею. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, позивач в позовній заяві просить суд позбавити відповідачку батьківських прав. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Судові витрати просить залишити за ним. Представник позивача - адвокат Івахненко О.О. також просить суд задовольнити позов, прийняти заочне рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, рекомендоване повідомлення про вручення адресату поштового відправлення повернуто до суду з довідкою, де в графі «причини повернення» вказана наступна інформація «адресат відсутній за вказаною адресою». За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ, а також те, що відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на сайті Томаківського районного суду Дніпропетровської області на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в мережі Інтернет, суд вважає можливим розглядати справу у відсутність громадянки [PERSON] . Крім того, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить слухати справу у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу здійснюється за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, заслухав думки позивача, представника позивача, показання свідків, вивчивши, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2019 року у справі №300/908/17 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у принципі 6 визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків; у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. За змістом ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Судом були встановлені наступні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , є наступні особи: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 19 від 18.07.2007 року. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого ПОВТОРНО 18.11.2022 року Томаківським відділом реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро), серія [NUMBER] . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов комісією служби у справах дітей виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 03.08.2023 року, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою проживають наступні особи: батько дитини - [PERSON] , [INFO] , дружина батька - [PERSON] , [INFO] , неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , донька дружини батька - [PERSON] , [INFO] . Для виховання та розвитку неповнолітньої дитини створені всі необхідні умови. Умови проживання відповідають нормам, є холодна та гаряча вода, нічне опалення, наявний запас харчових продуктів. Стосунки в родині є доброзичливими. Донька з любов`ю висловлюється про батька та його дружину. Згідно довідки директора ДНЗ «Запорізький ПТКЛ» № 177 від 04.08.2023 року громадянка [PERSON] , [INFO], дійсно навчається у Державному навчальному закладі «Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей» з 01.09.2022 року по теперішній час. Другий рівень атестації. Термін закінчення навчання 30 червня 2026 року. Форма навчання - денна. Бюджетна група. Згідно характеристики ДНЗ «Запорізький ПТКЛ» № 254 від 16.08.2023 року громадянка [PERSON] , [INFO] , навчається у Державному навчальному закладі «Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей» з 01.09.2022 року у групі КК-142 за професією «Кухар, кондитер». Питанням навчання та успішності [PERSON] в ліцеї займається батько [PERSON] та [PERSON] (дружина батька), які мають гарні відносини з [PERSON] . За характером [PERSON] спокійна, підтримує дружні відносини зі своїми однолітками. Згідно характеристики директора ПП «АТК» № 14 від 07.08.2023 року електрогазозварник [PERSON] , [INFO], працює на підприємстві з 16.07.2021 року. За цей час зарекомендував себе як фахівець, який добре орієнтується у своїй спеціальності. До роботи ставиться з ініціативою, виконує якісно і в строк. У колективі користується повагою. У спілкуванні рівний і скромний. Згідно інформації начальника Томаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 548/31-18-31 від 22.08.2023 року громадянка [PERSON] , [INFO] , під час державної реєстрації шлюбу 21 квітня 2015 року змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис № 24. Згідно ВИСНОВКУ про доцільність позбавлення батьківських прав, з метою захисту прав та законних інтересів неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] . Рішенням ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ Мирівської сільської ради Дніпропетровської області, № 109 від 16.10.2023 року затверджено вищевказаний ВИСНОВОК про доцільність позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки голови правління ОСК «Супутник» від 31.08.2023 року громадянин [PERSON] , [INFO] , громадянка [PERSON] , [INFO] , громадянка [PERSON] , [INFO] , громадянка [PERSON] , [INFO] , постійно проживають на території ОСК «Супутник» за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації начальника ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції Олександра Маркова № 46319701 від 26.10.2023 року на території Мирівської територіальної громади знаходиться сім?я, в якій мати - громадянка [PERSON] , [INFO] , 23 жовтня 2023 року у вечірній час доби було здійснено виїзд за місцем мешкання: [ADDRESS] , останньої за фактом звернення її старшої доньки, яка повідомила, що мати знаходиться у сильному стані алкогольного сп`яніння та не здійснює належний догляд та нагляд за своєю малолітньою донькою - [PERSON] , [INFO] . За даним фактом складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 184 КУпАП. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що є племінницею другого чоловіка відповідачки. Відповідачка має доньку [PERSON] , яка проживає разом з батьком. Вихованням дитини займається позивач, т.я. відповідачка часто вживає алкогольні напої. Майже завжди вона знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з чим декілька разів викликали поліцію. Свідок вважає, що відповідачку необхідно позбавити батьківських прав, т.я. долею доньки вона не цікавиться, весь час п`є горілку та посилає дітей купувати горілку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що раніше була сусідкою позивачу та також працювала разом із відповідачкою. Неповнолітня донька [PERSON] проживає з батьком, т.я. відповідачка постійно знаходилася в запої, продуктів харчування в хаті не було, діти мали неохайний вигляд. Останній раз свідок бачила відповідачку, коли та, тримаючи маленьку дитину на руках, в крамниці купувала горілку. При цьому вона була в нетверезому стані. Свідок вважає, що є потреба в позбавленні батьківських прав відповідачки, т.я. вона біля 10 років вживає алкогольні напої, а вихованням Рити займається позивач та його дружина. Таким чином, аналізуючи вищенаведені докази, суд вважає, що позивач довів той факт, що відповідачка по теперішній час не піклується про стан здоров`я, моральний, фізичний, духовний розвиток своєї неповнолітньої доньки, не цікавиться її навчанням та підготовкою до самостійного життя, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, ніякої участі в її утриманні та вихованні не приймає, як цього вимагає ст. 150 СК України, тобто свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому у найкращих інтересах дітей для забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, її слід позбавити батьківських прав. Крім того, згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 23.08.2023 року. За заявою позивача суд вважає необхідним судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved