Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

Представник заявників в порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити \~ \~ \~ \~факт, що має юридичне значення, для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах реєстрації актів цивільного стану України, що [INFO] в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна (тимчасово окупована територія України) народилася дитина жіночої статі громадянин України жіночої статі [PERSON] , матір`ю якої є громадянка України [PERSON] [INFO] , а батьком громадянин України [PERSON] [INFO] . В обгрунтування заяви представник посилалася на те, що заявниця - громадянка України [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] в с. Привітне, Кіровського району Автономної Республіки Крим Україна та є громадянкою України, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 18.02.1999 року Приветнінською селищною радою Кіровського району Автономної республіки Крим, актовий запис 3. Паспорт громадянки України [PERSON] , не встигла отримати, оскільки в момент окупації мала 15 років, однак за народженням є громадянкою України. Заявник - [PERSON] , [INFO] , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України. Під час проживання у тимчасово окупованій Автономній Республіці Крим 21.12.2019 року заявник [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстрований Судацьким міським відділом запису актів цивільного стану м. Сімферополя Департамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис 12199910001200236000. Після укладання шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Від шлюбу у батьків народилося [INFO] дитина жіночої статі [PERSON] в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим. Спір щодо батьківства дітей відсутній. З 20.02.2014 уся АР Крим, є тимчасово окупованою територією (відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). При народженні дочки батькам видавалося Медичне свідоцтво про народження дитини: [INFO] Виписний епікриз виданий ГБУЗРК «Сімферопольський пологовий будинок №1», однак оригінал було здано до 99100012 Судацького міського відділу запису актів цивільного стану Департамента запису актів громадянського стану Міністерства юстиції республіки Крим, який видав 01.02.2022 року свідоцтво про народження, серія [NUMBER] , актовий запис №11022991000120003004. Однак, такі документи про народження дитини відповідно до діючого законодавства України є недійсними і не створюють жодних юридичних наслідків, однак зазначені у них відомості об`єктивно й достовірно підтверджують факт народження дитини, саме на тимчасово окупованій території України. Тож, станом на сьогодні у батьків відсутні документи, які дозволяють зареєструвати народження дітей згідно вимог національного законодавства та отримати свідоцтво про народження дитини, встановленого Україною зразка. Встановлення факту народження необхідно батькам для отримання свідоцтва про народження дитини, встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України та реалізації в подальшому дітьми всіх належних їм прав та свобод громадян України, а підставою для державної реєстрації актів цивільного стану в даному випадку є відповідне рішення суду. Ухвалою судді від 07.12.2023 заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження (а.с.16-17). Заявники та їх представник у судове засідання не з`явилися, представник в заяві просила про розгляд справи за їх відсутності (а.с.3 зворот). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти заявних вимог не заперечила (а.с.18). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЩІК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, шо мають юридичне значення. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені статтею 317 ЦПК України. Відповідно до ч.1, 3 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 55\~Конституції України передбачено, що кожна особа має право на судовий захист. Згідно ст. 16 ЦК України\~\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 81\~ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76\~ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі, зокрема, письмових доказів. У судовому\~засіданні із\~долученої до\~заяви копії\~паспорта громадянина\~України серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 05.02.2009\~Судацьким МВ\~ГУ МВС\~України в\~АР Крим,\~встановлено,\~що заявник [PERSON] народився [INFO] у м. Судак АР Крим, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Із долученої до заяви копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 01.11.1995 Кіровським РВ ГУ МВС України в Криму, встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] у м. Ташкент, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.02.1999, встановлено що заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Із копії\~свідоцтва про\~укладення шлюбу,\~складеного російською\~мовою та\~виданого 21.12.2019\~Судацьким міським\~відділом запису\~актів цивільного\~стану Департаменту\~запису актів\~цивільного стану\~Міністерства юстиції\~Республіки Крим\~встановлено,\~що 21.12.2019\~заявник [PERSON] та [PERSON] зареєстрували\~шлюб,\~та після\~укладення шлюбу\~присвоєно прізвища\~чоловіку/дружині\~ [PERSON] / [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.02.2022, складеного російською мовою та виданого Судацьким міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, встановлено, що [INFO] в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, народилася [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] , а батьком [PERSON] , [INFO] . З копії переводного епікризу (з пологового будинку), складеного російською мовою та виданого 21.02.2022 встановлено,\~що [PERSON] , [INFO] народила дитину жіночої статі, у рядку «перебіг вагітності» вказано - «дихоріальна двійня». З копії\~рішення Галицького\~районного суду\~м.\~Львова від\~16.10.2023\~встановлено,\~що батьками\~дітей [PERSON] та [PERSON] встановлювався факт народження [INFO] дитини жіночої статі громадянинки України жіночої статі [PERSON] , яка є їх другою дочкою-близнючкою. Відповідно до ч.2 ст.1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Відповідно до ч.1 ст.5\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч.1 ст.18 вказаного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ч.1-3 ст.9\~Закону України\~"Про\~забезпечення прав\~і свобод\~громадян та\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану . Відповідно до ч.4 ст.\~13\~Закону України\~"Про\~державну реєстрацію\~актів цивільного\~стану" підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. За правилами ст.7\~Закону України\~"Про\~громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Батьки дітей є громадянами України, що підтверджується їх паспортом та свідоцтвом про народження, та перебувають у шлюбі, який не зареєстрований за законодавством України. Відповідно до ч.6 ст.5\~Закону України\~"Про\~забезпечення прав\~і свобод\~громадян та\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~України» примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства Російської Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України. Відповідно до ст.ст.3, 8, 9\~Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Таким чином, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Судом при наданні оцінки зазначеного документа як доказу приймається до уваги, що хоча такий документ не є юридично дійсним, але він може підтверджувати, що певна установа, яка не діє у відповідності з українським законодавством, але de facto існує на окупованій території, зареєструвала факт народження певної особи. Європейський суд з прав людини, наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), зазначає, що "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до вказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою вищезазначених рішень, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Таким чином, оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась та враховуючи відсутність можливості в інший спосіб зареєструвати народження дитини, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви представника заявників про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникам для державної реєстрації народження дітей та отримання свідоцтв про їх народження. Відповідно до ст.317 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту народження. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved