Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

До суду\~03.10.2023\~року надійшов\~позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 10.12.2005 року, який був зареєстрований у Другому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, про що складено відповідний актовий запис №654, та 11.10.2023 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Претензій щодо визначення місця проживання дітей та участі у їх вихованні сторони один до одного не мають. Під час сімейного життя з`ясувалося, що вони з відповідачкою мають різні погляди на життя, несумісність характерів, втратили почуття любові та поваги один до одного, сім`я розпалася та існує формально. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Подружні стосунки припинені, сторони 1 рік 7 місяців проживають окремо, сумісного господарства не ведуть. У зв`язку з тим, що сім`я розпалася, [PERSON] змушений звернутись до суду з відповідним позовом. Матеріали справи суддя отримала 04.10.2023 року. Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь №255476 від 04.10.2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 02.10.1991 року за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 04.10.2023 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову. Недоліки позову були усунуті 17.10.2023 року. Заяву про усунення недоліків суддя отримала 18.10.2023 року. Ухвалою суду від 20.10.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 27.11.2023 року. У судове засідання призначене на 27.11.2023 року [PERSON] не з`явився, адвокат Мельник О.С. з позовом надав клопотання, в якому просив позов задовольнити, наполягав на розірванні шлюбу, заперечував проти надання строку на примирення, справу просив розглядати за відсутністю сторони позивача. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 26.10.2023 року на електронну адресу суду надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити, заперечувала проти надання строку на примирення, справу просила розглядати за її відсутністю. Розгляд справи відкладено на 12.12.2023 року у зв`язку з відсутністю заяви [PERSON] щодо підтримання позову та розгляду справи за його відсутністю, враховуючи наявність у подружжя двох малолітніх дітей, з метою всебічного і повного з`ясування обставин справи та думки безпосередньо позивача. У судове засідання призначене на 12.12.2023 року [PERSON] не з`явився, на електронну адресу суду надав клопотання, в якому повністю підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, зазначивши, що він категорично проти збереження шлюбу, справу просив розглядати за його відсутністю. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання сповіщена належним чином, суд враховує, що в матеріалах справи міститься заява, в якій остання позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити, справу просила розглядати за її відсутністю. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 12.12.2023 року. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.12.2005 року сторони зареєстрували шлюб у Другому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, про що складено відповідний актовий запис №654, та 11.10.2023 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5, 27). Від\~спільного шлюбу\~сторони мають\~малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1115, та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1114 (а.с.8, 9). Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили Сторони з березня 2022 року (в позові зазначено 1 рік 7 місяців на дату звернення до суду) не підтримують шлюбних відносин, не пов`язані спільним побутом та сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. Відповідачка згодна з позовом, про що є відповідна заява. Згідно п.10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи наявність заяв від обох сторін, суд приходить до висновку, що примирення між позивачем та відповідачем неможливе, спорів про поділ майна та місце проживання дітей між сторонами на час розгляду справи не існує. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди сторін на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. З урахуванням викладеного, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Питання щодо визначення місця проживання дітей судом не вирішується, оскільки не є предметом спору та відповідна вимога як позовна позивачем не заявлялась. Відповідного зустрічного позову з цього приводу до суду також не надходило. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved