Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Заявниця [PERSON] просить встановити, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була її матір`ю. В обґрунтування заявлених вимог заявниця покликалася на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. Вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) розміром 1,81 в умовних кадастрових гектарах. Разом з тим, листом завідувача Стрийської ДНК № 880/01-16 від 21.09.2023 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] її матері [PERSON] на решту майна у зв`язку з допущеною помилкою в документах, що посвідчують родинний зв`язок, так як у графі «відомості про матір» матір вказано [PERSON] . За таких обставин з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом виникла необхідність у зверненні до суду для встановлення факту родинних відносин. Заінтересована особа правом на подання відзиву не скористалася. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 04 жовтня 2023 року головуючим суддею в справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 23/ Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.10.2023 заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 27.10.2023. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права /а.с. 24/. Ухвалою суду від 14.11.2023 справу розглядом відкладено на 30.11.2023 /а.с. 41/. Розгляд справи по суті відбувся 30.11.2023 без участі сторін. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Наконечний І.В. подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримують в повному обсязі та просять такі задовольнити. Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Моршинської міської ради подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що 22.01.2010 складено відповідний актовий запис № 3 та Станківською сільською радою Стрийського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а.с. 36/. Після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно. Оглядом матеріалів витребуваної спадкової справи № 141/2018 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено факт звернення [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та отримання свідоцтва про право на спадщину на заповітом на земельну частку (пай) розміром 1,81 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Разом з тим, листом завідувача Стрийською ДНК № 880/01-16 від 21.09.2023 відмовлено заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] її матері [PERSON] на решту майна у зв`язку з допущеною помилкою у документах, що посвідчують родинний зв`язок, так як у графі «відомості про матір» матір вказано [PERSON] /а.с. 7/. Відтак судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з відсутністю підтвердження родинного зв`язку між спадкодавцем та заявницею. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України). Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Аналогічно згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Так, досліджені в судовому засіданні свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08.06.1955, свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.06.1951, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00041446593, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00041446539, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00041446415, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 000414466351 та матеріали витребуваної спадкової справи № 141/2018 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] вказують на наявність родинного зв`язку між заявницею [PERSON] та її матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . У суду відсутні підстави ставити під сумнів істинність фактів, зазначених у згаданих документах, оскільки такі відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. Обов`язок доказування та подання доказів встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, з доказів у справі, які оцінено за вимогами допустимості, належності, достатності та взаємного зв`язку, судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] , [INFO] . Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дасть їй можливість отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Щодо судового збору. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відтак судові витрати слід віднести на рахунок заявниці. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм. Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та правові висновки, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 30.11.2023, є та дата, на яку було призначено розгляд справи, 30.11.2023, а датою складення повного тексту судового рішення 11.12.2023.

Outcome: approved