Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

09.08.2023 представник позивачки звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить визначити [PERSON] , як спадкоємці за заповітом, додатковий строк тривалістю два місяця з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] у м. Охтирка Сумської області. Вимоги за позовом вмотивовані тим, що за життя чоловік позивачки заповів останній належну йому частину житлового будинку з господарськими спорудами та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , а все інше належне йому майно донькам [PERSON] та [PERSON] . Позивачка проживала разом з чоловіком у своєму будинку за відмінною від місця реєстрації чоловіка адресою та після його смерті, у березні 2023 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак у зв`язку з виготовленням довідки про зареєстроване місце проживання померлого чоловіка нею було пропущено строк для прийняття спадщини. Крім того, нотаріусом їй було роз`яснено, що згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 перебіг строку для прийняття спадщину або відмови від її прийняття зупинено на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяця, а тому позивачка вважала, що має право звернутися з відповідною заявою до нотаріуса в липні 2023 року. Однак Постановою Кабінету Міністрів України від 09.05.2023 № 469 зупинення перебігу зазначеного строку було скасовано, про що вона не була обізнана, тому не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у визначений законодавством термін. Вказана обставина позбавляє позивачку можливості реалізувати її спадкові права, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. 22.08.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 14.11.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду з повідомленням учасників процесу. 11.09.2023 від відповідачок [PERSON] та [PERSON] надійшли відзиви на позовну заяву ідентичного змісту, в яких вони просили відмовити у задоволенні позовних вимог, пославшись на їх необґрунтованість. Відповідачки зазначали, що позивачкою до позовної заяви не додано жодного доказу про існування непереборних обставин, які унеможливлювали б своєчасне подання нею заяви про прийняття спадщини. Не вказує з якої причини під час звернення до нотаріуса вона не подала заяву про прийняття спадщини, а також не надає будь-яких доказів про те, що нотаріус чи інші особи відмовляли у прийнятті такої заяви, погрожували їй, забороняли чи вчиняли інші протизаконні дії щодо неї. Відповідачки [PERSON] та [PERSON] своєчасно звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, а тому вони заперечують щодо оформлення спадкових прав дружиною їх батька [PERSON] , яка є для них сторонньою особою. Крім того, відповідачки наголошували на тому, що, на їх думку, позивачка скористалася безпорадним станом батька, який на час складання заповіту був у хворобливому стані, однак він завжди бажав щоб саме відповідачки отримали у спадщину належний йому будинок. Разом з тим, позивачка в порядку досудового врегулювання спору, ніколи не зверталася до відповідачок, оскільки вона не бажала з ними спілкуватися, натомість [PERSON] без дозволу вивезла речі з належного [PERSON] будинку. Позивачка та її представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідачки та їх представник у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, з підстав викладених у відзивах на позовну заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26.04.2019 Виконкомом Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області, 26.04.20219 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 7). Відповідно до заповіту від 16.07.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 672, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М., [PERSON] на випадок своєї смерті заповів належну йому частину житлового будинку (квартира 1) з господарськими спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , а все інше майно він заповів [PERSON] та [PERSON] - в рівних частинах (а.с. 8). Згідно зі свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 10.03.1984 та серії [NUMBER] від 27.04.1986, виданими Удовиченківською сільською радою Зіньківського району Полтавської області [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , 1986 року народження (а.с. 33, 41). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », а [PERSON] на « [PERSON] » (зворотний бік а.с. 33, а.с. 34, 47). [INFO] в м. Охтирка Сумської області помер чоловік позивачки та батько відповідачок [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим 07.07.2023 Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 5). Відповідно до спадкової справи № 33/2023, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Зіньковського І.М. із заявами про прийняття спадщини після смерті їх батька [PERSON] (а.с. 30, 39). Згідно листа від 12.07.2023 за № 1146/02-31, за підписом приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Зіньковського І.М., у зв`язку з пропуском шестимісячного строк для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] відсутні підстави для прийняття заяви [PERSON] про прийняття спадщини (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України\~в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1218\~ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В ч. 1, 2\~ст. 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270\~ЦПК України\~для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями,строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Положеннями \~ст. 1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України\~, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. З аналізу вказаних положень\~ЦК України вбачається, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 20.10.2021 у справі №405/7111/19-ц, провадження № 61-10591св21, при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначає, що вона не подала заяву в межах визначеного законом строку до нотаріальної контори за прийняттям спадщини після смерті чоловіка [PERSON] у зв`язку з тим, що станом на березень 2023 року Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 було внесено зміни щодо строків прийняття спадщини через введення на території України воєнного стану, про подальшу зміну яких позивачці не було відомо, отже вона правомірно розраховувала, що такий строк продовжено і вона зможе реалізувати своє право на прийняття спадщини саме у період дії нових строків, крім того нотаріусом було роз`яснено про необхідність отримання довідки від відділу з питань реєстрації Охтирської міської ради про кількість зареєстрованих осіб за адресою реєстрації померлого [PERSON] , на що також було витрачено додатковий час. Так Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено. Відповідно до\~ст. 64 Конституції України, ст.ст. 12-1\~і\~20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», ст.ст.\~7\~і\~34 Закону України «Про нотаріат»,\~Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» 28.02.2022\~ Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». В п. 3\~постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.05.2023 № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану»\~пункт 3\~постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~виключено. З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , а отже кінцевим строком для подання заяви про прийняття спадщини на момент його смерті було до липня 2023 року та після скасування зазначених змін зменшився до 30.04.2023. Таким чином перешкоди у вигляді введення воєнного стану існували протягом шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття або відмови у прийнятті спадщини, під час дії п. 3\~постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», у зв`язку з чим доводи відповідачів щодо відсутності поважних причин пропуску [PERSON] строку на прийняття спадщини є необґрунтованими. Крім того, судом враховано, що пройшов незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. До того ж чоловік позивачки склав заповіт, за яким заповідав [PERSON] частину свого майна і звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, хоча і з незначним пропуском строку, вона висловила тим самим своє волевиявлення щодо бажання прийняти спадщину. У даному випадку суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку звернення позивачки до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини поважними. При цьому доводи відповідачів, на переконання суду, зводяться до не згоди з волевиявленням їх батька стосовно розподілу спадкового майна та наявності неприязних відносин з позивачкою, що у даному випадку не впливає на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, а отже є неспроможними. Відповідно до ст. ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні позовних вимог.

Outcome: approved