Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати недійсним протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку, проведених 09.06.2016 за місцезнаходженням: [ADDRESS] , протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку, проведених 09.12.2019 за місцезнаходженням: [ADDRESS] , договір № 14-Б від 28.02.2020 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладений між ТОВ «НОВОБУДОВА» та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] ; судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що договір, який є колективним договором, укладений відповідачем і підписаний від імені співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , а відповідно, і від імені позивача, особами, які не мали повноважень на підписання договору. Оскільки в абзаці першому договору стверджується, що ці особи діяли на підставі протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 09.12.2019 та протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 09.06.2016 (далі - протоколи), виняткової важливості щодо предмета спору набуває дійсність рішень у протоколах, з огляду на те, що визнання недійсними рішень хоча б у одному з протоколів, тягне за собою визнання недійсним самого протоколу, та в свою чергу, визнання недійсним договору, укладеного на підставі протоколу. Договір не може вважатися дійсним, оскільки був укладений відповідачем, ТОВ «Новобудова», за відсутності волевиявлення співвласників щодо укладення договору з відповідачем на умовах, на яких він підписаний, а особи, які підписали його від імені співвласників, не були в такому складі обрані відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» уповноваженими особами співвласників, і отже не мали повноважень підписувати договір від імені всіх співвласників. Зважаючи на те, що на загальних зборах співвласників 09.12.2019 не розглядалося питання про визначення переліку та розміру витрат на управління будинком, по якому рішення мало бути прийняте співвласниками, що сукупно володіють квартирами та/або нежитловими приміщеннями, площа яких перевищує 75 % загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень будинку, а питання про затвердження умов договору, рішення щодо якого за формальними ознаками прийняте співвласниками, яким належить більше 50 % загальної площі квартир та нежитлових приміщень будинку, не містить істотної умови щодо ціни послуги з управління багатоквартирним будинком, складовою якої є винагорода управителю, це також свідчить про відсутність волевиявлення співвласників щодо укладення договору з ТОВ «Новобудова» на умовах, на яких він підписаний окремими уповноваженими особами співвласників, що є другою підставою для визнання такого договору недійсним. За формальними ознаками договір підписаний п`ятьма уповноваженими особами співвласників, що діють на підставі протоколу зборів від 09.06.2016. Водночас, згідно протоколу зборів від 09.06.2016 було обрано 10 уповноважених осіб. Оскільки повноваження 5 з них, які не підписали договір, станом на 28.02.2020 не були припинені загальними зборами співвласників, рішення яких визнає ТОВ «Новобудова», а також за рішенням зборів не надано право іншим 5 уповноваженим діяти окремо з повноваженнями всіх уповноважених осіб, лише 10 уповноважених як група в повному складі уповноважених осіб співвласників мали повноваження на підписання договору. Оскільки, законом № 417 встановлена спеціальна процедура прийняття і оформлення рішень зборами співвласників, вона покликана гарантувати забезпечення прав співвласників на участь у прийнятті таких рішень та гарантувати, що рішення приймалися особами, які мали на те повноваження. Недотримання відповідачем вимог ст. 10 Закону № 417 як таке є грубим порушенням вищезазначених прав співвласників, зокрема і позивача. При підготовці до проведення зборів, складанні протоколу і заповненні листків письмового опитування та оприлюдненні результатів зборів співвласників від 09.06.2016 і від 09.12.2019 були допущені численні порушення вимог чинного законодавства, серед яких є порушення процедури, недодержання вимог щодо заповнення листків письмового опитування тощо. Зазначила, що вона, як і багато інших співвласників, не була належним чином повідомлена про проведення зборів співвласників, чим було порушено їх право на участь у прийнятті рішень щодо управління будинком через неможливість висловлення своєї позиції і голосування щодо всіх пунктів порядку денного відповідних зборів. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11.11.2022 [PERSON] відкрито провадження у цій справі, розгляд якої визначено проводити за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання з повідомлення учасників справи, сторонам встановлено процесуальні строки подачі заяв по суті справи. 15.12.2022 до суду від представника відповідача ТОВ «Новобудова» - Яценко Т.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, у якому просила позовну заяву залишити без задоволення. Заперечуючи проти позовних вимог посилалася на те, що позов заснований на тому, що оспорювані рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку та договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком порушують права позивача, як співвласника багатоквартирного будинку. У відповідністю із положенням ч. 3 с.10 Закону №417 збори співвласників Будинку 09.06.2016, та 09.12.2019 скликалися ініціативною групою у складі власників квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . У оскаржуваних протоколах зазначено інформацію про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення. Також, оскаржувані протоколи містять основні реквізити, в тому числі, дату їх складання, відомості про осіб, які брали участь у проведенні зборів та підписаний співвласниками будинку, які брали участь у голосуванні, його текст містить результати голосування та виклад рішень з усіх питань порядку денного, віднесених до повноважень зборів. За результатами підведених загальних підсумків голосування щодо питань, що розглядалися на зборах 09.06.2016 та 09.12.2019, із урахуванням голосів співвласників, поданих на зборах, та голосів співвласників, отриманих під час проведення письмового опитування співвласників були прийняті відповідні рішення. Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 09.06.2016 та від 09.12.2019, оформлених протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку від 25.12.2019, та протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку від 24.06.2016 - ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, та обрано уповноважених осіб співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем. Звертала увагу суду, що протокол зборів співвласників будинку від 24.06.2016, на яких ТОВ «Новобудова» визначено управителем будинку, передано на зберігання до органу місцевого самоврядування (до Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА). Тобто, в даному випадку управителем багатоквартирного будинку є ТОВ «Новобудова». Жодних даних про реалізацію співвласниками свого права, передбаченого ч. 2 п. 2 ст. 10 Закону №417 про відкликання управителя, затвердження та зміни умов договору з управителем в матеріалах справи немає. Також ч. 2 п. 3 ст. 10 Закону №417 передбачено, що до повноважень зборів співвласників належить обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням. Так, на порядку денному зборів співвласників будинку було обговорення та вирішення питання щодо обрання уповноваженої особи (осіб) під час укладання, внесення змін та розірвання договору на управління багатоквартирним будинком, із зазначенням, що уповноважені особи можуть діяти як кожен окремо, так і всі разом, що відповідно підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом. В даному випадку зборами співвласників уповноваженими особами було обрано [PERSON] (кв.118), [PERSON] (кв.29), [PERSON] (кв.48), [PERSON] (кв.7), [PERSON] (кв.16), [PERSON] (кв.226), [PERSON] (н/п 7). Запропонований ТОВ «Новобудова» на зборах співвласників багатоквартирного будинку договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком відповідає змісту типовому договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №712 від 05.09.2018 та містить всі істотні умови, передбачені Цивільним кодексом України. Проект договору разом з кошторисом витрат на утримання будинку та прибудинкової території було розміщено у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у кожному під`їзді Будинку. При бажанні кожний співвласник багатоквартирного будинку мав змогу ознайомитися з усіма документами, які виносилися на розгляд на зборах. Оскаржуваний договір №14-Б про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, який 28.02.2020 був в подальшому підписаний уповноваженими співвласниками будинку особами [PERSON] (н/п №2), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ). Позивач не надав суду жодних доказів щодо того, що інші співвласники підтримують позицію позивача та бажають визнання укладеного договору недійсним. Наведене свідчить про те, що реалізувавши своє право, позивач може порушити права інших співвласників, яких умови договору влаштовують, та за які вони голосували. Доказів того, що співвласники будинку заперечують проти визначення управителем будинку ТОВ «Новобудова» та уповноважили позивача вживати заходи щодо його відкликання у відповідності до положень ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а також до зміни умов договору з управителем, обсягу повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком, переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком, позивачем в позовній заяві не надано. Питання відкликання управителя, зміни обсягу його повноважень та послуг, які він надає, відносяться до повноважень зборів співвласників відповідного багатоквартирного будинку, приймаються більшістю співвласників у порядку, встановленому в ст.10 Закону № 417 та не може залежати від волі одного зі співвласників. 17.02.2023 до суду від позивача, [PERSON] , надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи та про поновлення процесуального строку для подання доказів. Цього ж дня, до суду від позивача, [PERSON] , надійшли пояснення, у яких остання вказала, що спір у справі, яка розглядається, стосується реалізації прав та виконання обов`язків позивача у межах здійснення нею як співвласником володіння, користування і розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, учасника правовідносин з надання житлово-комунальних послуг. Спір у цій справі виник стосовно прав і обов`язків позивача щодо користування та розпорядження спільним майном як співвласника багатоквартирного будинку. Надання управителем послуг з управління будинком породжує права та обов`язки між співвласниками багатоквартирних будинків і виконавцем таких послуг. Законодавчо обумовлено визначення співвласниками вартості послуг з управління багатоквартирним будинком, яка визначається за рішенням зборів співвласників. Договором на надання послуг з управління багатоквартирним будинком встановлена вартість послуг, щодо якої фактично не було волевиявлення співвласників та яку актив співвласників вважає необґрунтованою і завищеною. Проведенням зборів співвласників 09.06.2016 та 09.12.2019 і укладенням спірного договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком порушено права та законні інтереси позивача - фізичної особи як співвласника багатоквартирного будинку, зокрема встановлено не у відповідності до законодавства вартість послуги з управління. Позивач не був належним чином повідомлений про проведення зборів співвласників, чим було порушено його право на участь у прийнятті рішень щодо управління будинком через неможливість висловлення своєї позиції і голосування щодо всіх пунктів порядку денного відповідних зборів. 20.02.2023 до суду від представника відповідача ТОВ «Новобудова» - Яценко Т.Ю. надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху. 02.03.2023 до суду від позивача, [PERSON] , надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи та відповідь на відзив. У поданій відповіді на відзив, позивач [PERSON] , по суті заявлених позовних вимог, на противагу доводів, викладених у відзиві зазначила, що спір у цій справі виник стосовно прав і обов`язків позивача щодо користування та розпорядження спільним майном як співвласника багатоквартирного будинку. Також, відповідач безпідставно стверджує, що збори співвласників будинку 09.06.2016 та 09.12.2019 скликалися ініціативною групою у складі власників кв. [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , що начебто зазначено як інформація про членів цієї ініціативної групи на кожній сторінці як у протоколах, так і в листках письмового опитування. По-перше, ПІБ осіб і їх підписів, які належать власникам квартир і нежитлового приміщення, як ініціативної групи саме в такому складі як вказує відповідач, немає ані на кожній сторінці у протоколах і в листках письмового опитування зборів 09.06.2016, ані на кожній сторінці у протоколах і в листках письмового опитування зборів 09.12.2019. Більше того, у протоколі зборів 09.06.2016 на кожній сторінці вказано ПІБ і підписи тільки двох осіб: голови і секретаря зборів, [PERSON] (кв. [ADDRESS] ) і [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), відповідно. Водночас, ця інформація не підтверджує, що вказані особи скликали дані збори, оскільки голова і секретар зборів, як вбачається, обиралися зборами, що не є тотожним до поняття «ініціативна група». По-друге, зазначення інформації про членів ініціативної групи на кожній сторінці як у протоколах, так і в листках письмового опитування, не передбачено приписами ст. 10 Закону № 417. Натомість, відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону № 417 інформацію про ініціатора проведення зборів має містити повідомлення про проведення зборів співвласників. Відповідні повідомлення про проведення зборів 09.06.2016 та 09.12.2019, копії яких надані суду позивачем у додатках до позовної заяви, такої інформації не містять, чим порушено вимоги ч. 5 ст. 10 Закону № 417. Відповідач стверджує, що повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників відповідачем вручено за 10 днів до дати проведення зборів у письмовій формі кожному співвласнику під розписку. Отже, вказане відповідачем свідчить про те, що насправді ініціатором проведення зборів був саме відповідач, оскільки за власним твердженням ТОВ «Новобудова» вручило повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників у письмовій формі кожному співвласнику під розписку. Тобто, доведеним є те, що відповідач скликав збори, повідомляючи співвласників про дату проведення зборів, що узгоджується з іншими фактами, викладеними у розділах I, V та VI позовної заяви, щодо зборів та волевиявлення співвласників. У відзиві відповідач замовчує, ким було вручено повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників, зазначаючи те, чого немає в тексті повідомлень про проведення ані зборів 09.06.2016, ані зборів 09.12.2019. Зазначила, що її підписи у повідомленнях про проведення зборів як 09.06.2016, так і зборів 09.12.2019 були підроблені, таким чином було порушено право позивача брати участь в управлінні багатоквартирним будинком. Вказала, що наведені у відзиві доводи на заперечення позовних вимог є формальними та не підтверджуються доказами. Квінтесенцією спроб відповідача ввести суд в оману є зазначення у відзиві відверто брехливих тверджень щодо рішень, прийнятих зборами співвласників 09.06.2016, що спростовується безпосередньо протоколом зборів 09.06.2016. По-перше, згідно з результативною частиною протоколу зборів 09.06.2016, уповноваженими особами під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням обрано: [PERSON] (кв. 118), [PERSON] (кв. 29), [PERSON] (кв. 48), [PERSON] (кв. 84), [PERSON] (кв. 49), [PERSON] (кв. 239), [PERSON] (кв. 7), [PERSON] (кв. 16), [PERSON] (кв. 226), [PERSON] (неж.прим. № 7). Тобто, за формальними ознаками відповідно до протоколу зборів обрано 10 осіб, а не 7 осіб як стверджує у відзиві відповідач, зокрема серед цих десяти осіб обрані: [PERSON] (кв. 84), [PERSON] (кв. 49), [PERSON] (кв. 239). По-друге, жодного підтвердження того, що співвласниками прийнято рішення, що уповноважені особи можуть діяти як кожен окремо, так і всі разом, у протоколі зборів 09.06.2016 немає. Протокол не містить також доказів обговорення і вирішення цього питання. Така пропозиція не тільки не ставилася на голосування щодо питання порядку денного, навіть речення подібного змісту у протоколі відсутнє взагалі. Відтак, твердження відповідача у відзиві про те, що уповноважені особи можуть діяти як кожен окремо, так і всі разом, із зазначенням, що це начебто підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом, є умисним введенням суду в оману. Зауважила, що вона та інші жодним чином не були повідомлені про рішення зборів 09.06.2016 та 09.12.2019, чим порушено вимоги ч. 10 ст. 10 Закону № 417, якою передбачено, що повідомлення про рішення, прийняте зборами співвласників, не пізніше 10 днів після його прийняття надається в письмовій формі кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, відповідачем повністю ігнорується у відзиві. Оскільки законом № 417 встановлена спеціальна процедура прийняття і оформлення рішень зборами співвласників, вона покликана гарантувати забезпечення прав співвласників на участь у прийнятті таких рішень та гарантувати, що рішення приймалися особами, які мали на те повноваження. Недотримання відповідачем вимог ст. 10 Закону № 417 як таке є грубим порушенням зазначених вище прав співвласників, зокрема прав і законних інтересів позивача. Зокрема, відповідачем не спростовано факту, що співвласники взагалі не були належним чином поінформовані про вартість послуги з управління, за яку вони мали проголосувати, а рішення, які мали бути прийняті відповідно до ст. 11 Закону № 417 для укладення договору, співвласниками не приймалися. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27.03.2023 [PERSON] закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду. Розпорядженням керівника апарату Дніпровського районного суду м. Києва №178 від 28.04.2023 відповідно до п.п.2.03.50, 2.3.52 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, здійснено повторний автоматичний розподіл вказаної судової справи між суддями та 01.05.2023 цивільну справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком недійсними, було передано у провадження судді Катющенко В.П., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2023. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. від 02.05.2023 цивільну справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком недійсними, прийнято до свого провадження та призначено її до судового засідання. 01.12.2023 до суду від позивача, [PERSON] , надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи та про поновлення процесуального строку для подання доказів. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлений позов повністю та просила його задовольнити, із викладених у ньому та у заявах по суті справи підстав. Додатково зазначила про те, що позивач не була повідомлена про збори співвласників багатоквартирного будинку, а її підпис у повідомленні про збори 09.06.2016 було підроблено, а в повідомленнях про збори співвласників та у листках опитування в 2019 році взагалі відсутній її підпис. В частині договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком відповідачем не було виконано абзац 12 пункту 8 Договору. Крім того, оскаржуваний договір підписаний особами, які не мали права підписувати його від імені співвласників, тобто відсутнє волевиявлення усіх співвласників на укладення такого договору. В листі за 2021 рік ТОВ «Новобудова» повідомило, що вони повідомляли про збори, проте у матеріалах справи відсутні оголошення від ТОВ «Новобудова» про проведення зборів у 216 та 2019 роках. Належним відповідачем у справі є саме ТОВ «Новобудова», оскільки саме товариство повідомляло про збори, їх проводило, засвідчувало протокол та скріплювало печатками. Представник відповідача ТОВ «Новобудова» - Яценко Т.Ю. у судовому засідання проти позову заперечила з підстав викладених у відзиві. Додатково вказала, що товариство не є належним відповідачем у справі, оскільки не приймало участі у зборах співвласників та не має жодного відношення до цих зборів. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що проживає у будинку з 2007 року, а позивач є його сусідкою. У 2016 році будинок ТОВ «Новобудова» повідомила про збори 09.06.2016. На зборах було 25-30 чоловік. Також були представники ТОВ «Новобудова», які прочитали список уповноважених людей від будинку, тоді між мешканцями будинку почалися розмови щодо обраних уповноважених осіб, оскільки людям було невідомо чому саме ці люди та їх обирав. На зборах сказали, що можна дообрати ініціативну групу, до якої обрали і його. Потім в під`їзді була вся інформація, але його в ініціативній групі не було, тому він в голосуванні участі не брав. Потім в 2019 році під підпис дали повідомлення про збори, на якому він був присутній та було затверджено тарифи, потім всі розійшлись, а рішення прийнято не було. 20.12.2019 були зібрані свої збори, на яких було змінено ініціативну групу та вирішено повернутися до індивідуальних договорів, зібрали підписи і передали протокол ТОВ «Новобудова». 10.01.2020 ТОВ «Новобудова» надіслало лист, у якому вказало, що не визнає ці збори. На зборах у 2019 році підписи у листах опитування не брав. В квітні отримали платіжки та нові тарифи. Договір з відповідачем підписали люди, які не є мешканцями будинку. 25.06.2020 знову відбулися збори співвласників будинку, де було обрано нову ініціативну групу, однак ТОВ «Новобудова» не реагує на такі дії. ТОВ «Новобудова» шахрайським способом зробили договір та підняли тарифи. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що живе у будинку з 2006 року, позивачка є її сусідкою. Зазначила, що під час проведення опитування мешканців будинку були підроблені листи опитування - її, позивача. Було зазначено невірно і її прізвище. Було порушення прав співвласників будинку і під час проведення зборів у 2016, 2020 роках. Вказала, що працівників ТОВ «Новобудова» не знає. У 2016 році консьєрж проінформувала про збори, однак вона доглядала за батьком і не могла прийняти участь у зборах. В 2019 році також консьєрж проінформувала про збори, однак вона не мала можливості брати в них участь. Свідок [PERSON] показала, що живе у будинку з 2008 року, а з позивачкою ходила разом в поліцію щодо підроблення підписів у листках письмового опитуванні, але більше не має з нею ніякого спілкування. Зазначила, що про порушення прав позивачки, їй нічого не відомо. Вказала, що про збори 09.06.2016 її не повідомляли, а у листку опитування вона не розписувалася, про рішення її не повідомляли. Також про збори 09.12.2019 її не повідомляли. Свідок [PERSON] показав у судовому засіданні, що у будинку проживає з 2006 року, а з позивачкою має сусідські стосунки. Підписи у повідомленнях про збори 09.06.2016 та 09.12.2019 та у листках опитування підроблені, як позивача та і інших співвласників. Була подана спільна заява співвласників до поліції про підробку підписів. Повідомлення про збори 09.12.2019 та листок опитування ним не підписувався, а підпис, що там міститься виконаним не ним. Повідомлення про збори 09.06.2016 він не підписував, а дату в листку опитування не вказував, оскільки консьєрж дала просто підписати, то він підписав. Рішення зборів ні за 2016, ні за 2019 не отримував. У судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що проживає у будинку з 2006 року, а позивач є його сусідкою. Зазначив, що позивач має таку ж проблему як і вона - підроблені підписи. В 2016 році проводилися збори ТОВ «Новобудова», де затверджувались тарифи, потім таке ж в 2019 році. Консьєржка надала квитанції і листок опитування з повідомленням. Повідомлення про збори ним було підписано, а листок опитуванні - ні. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що проживає у будинку з 2018, а позивач є його сусідкою. Зазначив, що укладення колективного договору з ТОВ «Новобудова» є неправомірним. В 2016 році були збори, про які він не був повідомлений, а замість нього хтось поставив підпис, так і було в 2019 році. Зазначив, що сплачував щомісяця рахунки які отримував у консьєржа і в кінці 2019 року вона дала папірець на підпис. На запитання про такий папірець вона відповіла, що це для переукладання контракту на вивіз сміття, який він підписав. Потім отримав нові квитанції, де була збільшена сума і в чаті будинку дізнався про колективний договір з іншими тарифами. В 2019 році також ходили співмешканці з листками щодо зміни ініціативної групи і повернення тарифів. Про збори 09.06.2016 та 09.12.2019 його ніхто не повідомляв. До 2018 року підписував індивідуальний договір з ТОВ «Новобудова», отримував довідки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що проживає у будинку з 2005 року. Позивач є його сусідкою. Про перші збори 09.06.2016 він дізнався випадково, за повідомленням консьєржа. Прийшов на збори, які організувало ТОВ «Новобудова», на яких куратором була [PERSON] , а їх метою було призначення компанії - управителя будинком та визначення уповноважених осіб від будинку. ТОВ «Новобудова» запропонувало визначити уповноважених, але почався балаган і він пішов зі зборів. Про результати зборів ніхто не повідомляв. Наступні збори 09.12.2019 також були організовані ТОВ «Новобудова». Консьєрж давала журнал та листок опитування, проте у нього не було часу, та на зборах останній не був присутній. Рішення, які були прийняті зборами 09.12.2019 були деяким власникам не до вподоби, тому останніми була створена своя ініціативна група, які 13.12.2019 провели збори. Договір від 28.02.2020 ним не підписувався та не був вручений, він лежав у консьєржа та був у вільному доступі. У судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що позивач є його сусідкою. У 2016 та 2019 роках були збори співвласників їх будинку, про які він не був повідомлений та не був присутній. Його підпис на делегування повноважень уповноваженим особам на укладення договору з управителем відсутній. Копію договору, укладеного з управителем будинку не отримував, йому не надсилали. Про порушення прав позивача йому невідомо, можливо стосується підняття тарифів. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що позивач є її сусідкою. Вказала, що багато років тому прийшли рахунки великі. Потім стали з`ясовувати про причини таких нарахувань, з`ясували, що були збори, однак її не повідомили, все було без неї. Договору з управителем будинку не має, про його укладення її не повідомляли. Зазначила, що є власницею квартири з 2006-2007, з моменту закінчення будівництва будинку. У будинку, з 2016 по 2019 роки, проживала періодично. Їй невідомо які права позивача порушені, можливо щодо неправильного нарахування рахунків. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що позивачка є його сусідкою. У квітні 2020 року отримав від ТОВ «Новобудова» квитанції та помітив, що змінились тарифи та їх формулювання. До цього було утримання будинку та прибудинкової території, а тут вже було вказано «послуга з управління багатоквартирного будинку». Інформації про зміну тарифів та найменування послуги не мав, а сусіди нічого не могли пояснити. Потім дізнався, що з 01.03.2020 втратили силу індивідуальні договори, укладені з мешканцями та набув чинності колективний договір, проте звідки він взявся йому було невідомо. З часом, від сусідів дізнався, що було 2 зібрання, куди запрошували власників квартир і нежитлових приміщень. Про проведення зборів його особисто ніхто не повідомляв та на них присутній особисто не був. Одні збори були в 2016 році, а інші збори були в 2019 році. Ні усно, ні письмово про проведення зборів його не повідомляли. Сусід через деякий час сказав, що проводились збори, були подані документи, серед них були списки мешканців, листки опитування, протокол. Проте, на них був його підпис, але ніяких документів він не підписував. Які саме порушено права позивача йому невідомо. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивач є її сусідкою по будинку. Після будівництва будинку були укладені індивідуальні договори з ТОВ «Новобудова». В 2016 році були збори, на яких ТОВ «Новобудова» оголосила себе управителем і були обрані уповноважені від будинку. В 2019 році теж були збори, де затверджені нові тарифи. Ані про перші збори, ані про другі збори її не повідомляли, а дізналась про все в квітні 2020 року, коли отримали платіжки за березень 2020. Потім почали розбиратися, зробили адвокатський запит, подали в поліцію, бо в документах були не їх підписи. Вийшло так, що мешканці вже не мали ніякої справи з управлінням будинком. Зазначила, що права позивача, як і її права - порушені. Про порушення прав збирались поговорити лише з сусідами, ініціативну групу не створювали і збори не скликали. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що має з позивачкою сусідські стосунки. Є власницею квартири у будинку [ADDRESS] , однак вже приблизно 4 роки там не проживає, в квартирі проживає її син. Спочатку все було нормально, все зрозуміло, були укладені індивідуальні договори, а потім відбулись якісь збори, якесь управління було обрано, однак нічого не робиться, все вирішується без них. Договір з ТОВ «Новобудова» ніхто не вручав, не направляв. В листку опитування не її підпис. Права позивача порушені, так як і її, оскільки питання щодо будинку вирішуються без їх відома. Свідок [PERSON] показав, що позивач є його сусідкою. В 2016 році між ним та ТОВ «Новобудова» було укладено договір про надання послуг про утримання будинку та прибудинкової території. В квітні 2020 року отримав платіжки за березень 2020 та побачив, що змінились тарифи і вже стало «управління». Поспілкувались з сусідами щодо того яким чином відбулись зміни, як і що. На звернення ТОВ «Новобудова» давало незрозумілі відповіді. Звернулись до адвоката, з`ясувалось, що в 2016 році відбулись збори, про які йому нічого не відомо. Про збори ніхто не повідомляв. В 2020 році все підтвердилось. Його підпис у листку опитування відсутній, а наявний - не його. Є окрема справа щодо фальсифікації документів. Зазначив, що його права теж порушені, оскільки він не може брати участі в управління будинком. Позивач не може брати участь в зборах, в прийнятті рішень. Чи збирались збори для обговорення усіх проблем після 2020 року йому невідомо. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що знайома з позивачкою, оскільки мають телефонне спілкування. Її підпис підробили. Були збори, на які її не запрошували. Ніяких листів не отримувала. В 2016 та в 2019 роках листок опитування не підписувала і до неї ніхто не підходив. Копію договору з ТОВ «Новобудова» за 2020 рік не отримувала. Про порушення прав позивача їй нічого не відомо. Свідок [PERSON] показав, що має з позивачем сусідські відносини. Позивач є громадським діячем їх спільноти. Вказав, що листках опитування за 2016, 2019 роки не його підпис. У повідомленнях про збори також не його підпис. Права позивача порушені тим, що вона неодноразово зверталась до ТОВ «Новобудова» з тих чи інших питань щодо діяльності будинку, однак відповіді не отримала, що свідчить про порушення її прав. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що має з позивачкою сусідські відносини. Вказала, що на початку пандемії прийшли платіжки про підвищені тарифи. Сусіди почали у вайбері спілкуватися, найняли адвоката. Від ТОВ «Новобудова» надійшли документи, з ними ознайомилася і виявила, що підписи на документах не її. На зборах не була присутня, ніхто про збори не попереджав. У грудні 2019 року ще були документи на новий договір, ніхто не попереджав про інше. У консьєржа були листки опитування, ніби на зміну організації, яка здійснює вивіз сміття. Подивилася цей листок, але не підписувала. Потім з`ясувалося, що він підписаний від її імені, але підпис там не її. Були порушені права як позивача, так і її. Договір з ТОВ «Новобудова» не вручали. За повідомленням позивача, її підпис теж підроблений. Викликів на збори ні в 2016, ні в 2019 не було. Як убачається з матеріалів справи, 28.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю в особі генерального директора [PERSON] та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] в особі [PERSON] (н/п №2), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв.№ 118), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), що діють на підставі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 09 грудня 2019 року та Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 09 червня 2016 року було укладено договір № 14-Б про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (далі - Договір). Згідно п. 1 Договору, управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язується оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства. Згідно протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку проведених 09.06.2016 за місцезнаходженням: [ADDRESS] від 24.06.2016, у зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 45 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 3595,40 м2 . У письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 137 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку загальною площею 10613,08 м2. На порядок денний винесені питання: 1. обрання голови та секретаря зборів співвласників багатоквартирного будинку; 2. визначення управителя багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: [ADDRESS] та уповноваження його подати на зберігання протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку; 3. обрання уповноважених осіб співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням (т. 3 а.с. 95). По першому питанню голосували 47 співвласників та прийнято рішення обрати головою зборів [PERSON] , кв. 118 та секретарем зборів [PERSON] , кв. 29 (т. 3 а.с. 96-101). По другому питанню голосували 45 співвласників та прийнято рішення щодо визначення управителем багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: [ADDRESS] - Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» та уповноваження його подати на зберігання протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку (т. 3 а.с. 102-107). По третьому питанню голосували 45 співвласників та прийнято рішення щодо обрання уповноваженими особами: [PERSON] , кв. 118, [PERSON] , кв. 29, [PERSON] , кв. 48, [PERSON] , кв. [ADDRESS] , [PERSON] , кв. 7, [PERSON] , кв. 16, [PERSON] , кв. 49, [PERSON] , кв. 226, [PERSON] (нежитлове приміщення №7) (т. 3 а.с. 108-115). Згідно протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку проведених 09.12.2019 за місцезнаходженням: [ADDRESS] від 25.12.2019, у зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 20 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 1634,4 м2. У письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 121 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку загальною площею 9622,68 м2. На порядок денний винесені питання: 1. Затвердження умов договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] ; 2. Уповноваження ТОВ «Новобудова» на укладення з підрядною організацією договору про надання послуги з вивезення твердих побутових відходів на умовах погоджених сторонами та здійснювати розрахунки зі співвласниками за спожиті послуги (т. 2 а.с. 13). По першому питанню голосував 21 співвласник та прийнято рішення щодо затвердження умов договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] (т. 2 а.с. 14). По другому питанню голосував 21 співвласник та прийнято рішення уповноважити Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» на укладення з підрядною організацією договору про надання послуги з вивезення твердих побутових відводів на умовах погоджених сторонами та здійснювати розрахунки зі співвласниками за спожиті послуги (а.с. 15-16). Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначено Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Статтею 4 приведеного Закону визначено, що власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов`язків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники мають право, зокрема, брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку) (ч. 1 ст. 9 даного Закону). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 10 Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, зокрема, визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком. У розрізі спірних правовідносин, у межах заявлених позовних вимог в ході судового розгляду було встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] в установленому законодавством порядку утворено не було. Рішення щодо управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. При цьому, судом було установлено, що 09.06.2016 та 09.12.2019 були проведені збори співвласників багатоквартирного будинку, оформлені відповідними протоколами зборів співвласників багатоквартирного будинку, зокрема, але не виключно, на зазначених зборах було обрано уповноважених осіб співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням. Звертаючись до суду із позовом, позивачка посилалася на порушення порядку проведення та оформлення зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , оформлених протоколами зборів співвласників багатоквартирного будинку від 24.06.2016, 25.12.2019, а також укладення оскаржуваного договору № 14-Б про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Згідно оскаржуваних протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку від 24.06.2016, 25.12.2019, щодо питань порядку денного голосували у більшій частині співвласники багатоквартирного будинку щодо питань винесених на голосування, зокрема обрання голови та секретаря, а також визначення управителя будинком та були прийняті відповідні рішення, оформлені оскаржуваними протоколами. У позовній заяві позивачка посилалась на те, що оскаржуваними протоколами та спірним Договором відповідачем порушено її права та права інших співвласників. При цьому, матеріали справи не містять, а позивачем у належний спосіб не доведено про те, що збори співвласників багатоквартирного будинку, які оформлені оскаржуваними протоколами скликались та проводились саме відповідачем. Разом з цим, зі спірного договору, у межах розгляду даної цивільної справи, судом було установлено про те, що спірний договір було укладено ТОВ «Новобудова» з співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] в особі уповноважених осіб. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05.05.2019 у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19). Частиною 1 ст. 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Згідно зі ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за цим позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача. Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. У постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Разом з тим, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19 дійшов висновку, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Судом встановлено, що позивач звернулась до суду із позовом та просить суд захистити її права як власниці квартири у багатоквартирному будинку, шляхом визнання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком недійсними, посилаючись на відсутність її власного волевиявлення як щодо рішень, ухвалених на зборах співвласників багатоквартирного будинку, так і на укладення оскаржуваного Договору. Разом з цим, рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , оформлених протоколами зборів співвласників багатоквартирного будинку від 24.06.2016, 25.12.2019, приймалося співвласниками багатоквартирного будинку, відтак зважаючи на наведене, у розрізі спірних правовідносин, суд доходить обґрунтованого висновку про те, що належними відповідачами у справі є саме співвласники багатоквартирного будинку, які приймали оспорювані рішення, що оформлені протоколами зборів співвласників багатоквартирного будинку від 24.06.2016, 25.12.2019. Поряд з цим, заявлячи вимогу про визнання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком недійсним, посилаючись на відсутність волевиявлення як співвласниці багатоквартирного будинку на укладення оскаржуваного договору, позивачка залишали поза увагою те, що такі дії були вчинені у інтересах співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , уповноваженими особами, відтак зазначені особами є належними відповідачами у розрізі заявлених позовний вимог у цій частині. З урахуванням наведеного, враховуючи межі судового розгляду, засади цивільного судочинства, зважаючи на заявлені позовні вимоги та встановлені обставини у сукупності, враховуючи наведене судом вище, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки вимоги позивача заявлені до неналежного відповідача. Інші доводи сторін, які наведені у позові та відзиві на нього, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.. 80 ЦПК України). Згідно із ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у позові [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком недійсними. З огляду на відмову у задоволенні позову, суд не вбачає підстав для розподілу судових витрат між сторонами у порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed