Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 03.11.2023 [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, в обґрунтування якої зазначили, що 31.12.2004 державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори позивачам було видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька на частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за позивачами було зареєстровано право власності на частину житлового будинку в розмірі по 1/6 кожному. 12.02.2005 між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] , [PERSON] (обдаровані) було укладено Договір дарування частини житлового будинку, за умовами якого останні прийняли в дар в рівних частках кожен, належну дарувальнику на праві приватної власності 1/6 частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Тобто, в результаті прийняття спадщини та укладення договору дарування позивачі є власниками житлового будинку з господарськими спорудами по 1/4 частці кожен. Разом з цим, власником іншої частини житлового будинку з господарськими спорудами в розмірі на підставі договору дарування від 30.08.2019 є [PERSON] . Виходячи із\~правовстановлюючих документів\~всіх співвласників\~житлового будинку він був поділений між ними наступним чином, а саме: [PERSON] належить\~1/4\~частина житлового\~будинку до\~складу якої входять:\~1-1\~коридор площею\~7,0\~кв.м.;\~1-2\~кухня площею\~8,0\~кв.м.;\~1-3\~кладова площею\~3,1\~кв.\~м.;\~1-4\~кімната площею\~11,7\~кв.\~м.;\~1-5\~вітальня площею\~19,8\~кв.\~м.;\~1-6\~котельня площею\~2,1\~кв.м.;\~1-7\~ванна площею\~3,6\~кв.м.;\~1-8\~туалет площею\~1,3\~кв.м.,\~загальною площею\~56,6\~кв.м.,\~житловою площею\~31,5кв.м.,\~а також\~господарські будівлі\~і споруди,\~а саме:\~колодязь №\~1, вигрібна яма № 3, паркан № 5, ворота з хвірткою № 6; [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку до складу якої входять: 2-1 веранда площею 8,6 кв.м.; 2-2 коридор площею 8,9 кв.м.; 2-3 вітальня площею 19,0 кв.м.; 2-4 кімната площею 19,7 кв. м.; 1-5 кімната площею 11,6 кв. м.; 1-6 кухня площею 11,8 кв.м., загальною площею 79,6 кв.м., житловою площею 50,3 кв.м., а також господарські будівлі і споруди, а саме: сарай Б, літня кухня В1, туалет Д1, гараж Ж1, колодязь № 4, паркан № 7, ворота № 8, паркан № 9, паркан № 10, ворота № 11, паркан № 12; [PERSON] належить 1/4 частина житлового будинку до складу якої входять: 3-1 тамбур площею 3,1 кв. м.; 3-2 коридор площею 5,9 кв. м.; 3-3 кладова площею 1,7 кв.м.; 3-4 кухня площею 7,7 кв. м.; 3-5 вітальня площею 20,4 кв.м.; 3-6 кімната площею 11,7кв.м., 3-7 ванна площею 3,5 кв. м.; 3-8 туалет площею 1,0 кв.м.; 3-9 котельня площею 1,6 кв.м., загальною площею 56,6. кв.м., житловою площею 32,1 кв.м., а також господарські будівлі і споруди, а саме: гараж Г, свердловина № 2, паркан № 13, ворота № 14, паркан № 15. Всі власники житлового будинку з господарськими приміщеннями в [ADDRESS] мають відокремлені частини будинку та користуються окремими самостійними виходами, у зв`язку з чим є можливим виділення відповідних часток в натурі. На даний час, позивачі мають намір використати своє право на безкоштовну приватизацію земельної ділянки на якій розміщено їх частина житлового будинку, однак у них виникли складнощі так як інший співвласник, який є відповідачем по даній справі відмовляється здійснити поділ житлового будинку. Вимогами позову з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] просять здійснити поділ житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] . Явка сторін по справі: Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. 29.11.2023 до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову просила задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник [PERSON] адвокат Реус Д.С., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АМ №1068908 від 03.11.2023, подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно поданої до суду заяви від 17.11.2023 вимоги позову визнав, розгляд справи просив проводити без його участі. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним задовольнити позовні\~вимоги у повному обсязі, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 грудня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №10096, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є в [INFO] є його дочка [PERSON] . Спадкове майно, на яке в зазначеній частці видане свідоцтво, складається з 1/2 частки жилого будинку за [ADDRESS] (а.с.12). Витягом №6399588 від 03.02.2005 підтверджено реєстрацію за [PERSON] права власності на 1/6 частину домоволодіння в [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 грудня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №10097, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є в [INFO] є його син [PERSON] . Спадкове майно, на яке в зазначеній частці видане свідоцтво, складається з 1/2 частки жилого будинку за [ADDRESS] (а.с.14). Витягом №6399863 від 03.02.2005 підтверджено реєстрацію за [PERSON] права власності на 1/6 частину домоволодіння в [ADDRESS] (а.с.15). На підставі Договору дарування частини житлового будинку від 12 лютого2005 року, посвідченого нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Сотніченко І.В. та зареєстрованого за № 349, [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар в рівних долях кожний, належну на праві власності дарувальнику 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.16-17). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №6973806 від 11.04.2005, за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право власності на 1/12 частину кожному житлового будинку в [ADDRESS] (а.с.20). На замовлення позивачів ТОВ «Агенство нерухомості «Аннастейшен» станом на 18.10.2023 було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.21-43). Так, згідно технічного паспорту: частина 1\~житлового\~будинку складається\~з:\~ 1-1 коридор площею 7,0 кв.м.; 1-2 кухня площею 8,0 кв.м.; 1-3 кладова площею 3,1 кв. м.; 1-4 кімната площею 11,7 кв. м.; 1-5 вітальня площею 19,8 кв. м.; 1-6 котельня площею 2,1 кв.м.; 1-7 ванна площею 3,6 кв.м.; 1-8 туалет площею 1,3 кв.м., загальною площею 56,6 кв.м., житловою площею 31,5кв.м., частина 2 житлового будинку складається з: 2-1 веранда площею 8,6 кв.м.; 2-2 коридор площею 8,9 кв.м.; 2-3 вітальня площею 19,0 кв.м.; 2-4 кімната площею 19,7 кв. м.; 1-5 кімната площею 11,6 кв. м.; 1-6 кухня площею 11,8 кв.м., загальною площею 79,6 кв.м., житловою площею 50,3 кв.м., частина 3 житлового будинку складається: 3-1 тамбур площею 3,1 кв. м.; 3-2 коридор площею 5,9 кв. м.; 3-3 кладова площею 1,7 кв.м.; 3-4 кухня площею 7,7 кв. м.; 3-5 вітальня площею 20,4 кв.м.; 3-6 кімната площею 11,7кв.м., 3-7 ванна площею 3,5 кв. м.; 3-8 туалет площею 1,0 кв.м.; 3-9 котельня площею 1,6 кв.м., загальною площею 56,6. кв.м., житловою площею 32,1 кв.м. Допоміжні будівлі та споруди: колодязь № 1, вигрібна яма № 3, паркан № 5, ворота з хвірткою № 6; сарай Б, літня кухня В1, туалет Д1, гараж Ж1, колодязь № 4, паркан № 7, ворота № 8, паркан № 9, паркан № 10, ворота № 11, паркан № 12; гараж Г, свердловина № 2, паркан № 13, ворота № 14, паркан № 15. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Нормами чинного законодавства України визначено, що правовий режим спільної власності визначається нормами Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною власністю здійснюється за згодою всіх її власників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласникам, як і кожному окремому власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві спільної часткової власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох і більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Відповідно до ч.1, ч.2\~ст. 367 ЦК України,\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Як роз`яснено у п. 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства,що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»,\~при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Верховний Суд у Постанові від 03 квітня 2013 року висловив правову позицію у справі № 6-12цс13 та зазначив, що, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.\~183,\~358,\~364,\~379,\~380,\~382 ЦК України, виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Частки у домоволодінні, які бажають виділити позивачі можна виділити в натурі в окремі об`єкти нерухомого майна, без порушення цільового призначення, не порушуючи при цьому прав і законних інтересів інших співвласників, адже частини будинку, якими користуються позивачі мають окремий вхід та використовуються незалежно від інших співвласників. У постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13 зазначено, що «частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні». З такими висновками погодилась Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 березня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц. Аналогічний правовий висновок висловлено в постанові Верховного Суду від 03.03.2021 в справі № 295/451/16-ц. Судом встановлено, що існує технічна можливість виділення кожній зі сторін самостійних і відособлених об`єктів нерухомості на виділ яких сторони мають право відповідно до норм чинного законодавства, при чому із даних технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, вбачається, що сам поділ належного сторонам на праві спільної часткової власності житлового будинку з надвірними спорудами можливий таким чином, щоб кожному з них була виділена та частина садиби, яка перебуває у їхньому індивідуальному користуванні. Судом встановлено, що між сторонами фактично відсутній спір щодо конкретних приміщень, жоден з них не претендує на якусь частину майна, якою користується інша сторона. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення поданого позову.

Outcome: approved