Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 30.07.2021 року о 23-00 г., в районі е/о 341 по вул.Набережна Перемога в м.Дніпрі, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25.10.2021 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. При цьому, було встановлено порушення відповідачем вимог п.12.3 ПДР України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була. Тому, 30.08.2021 року власник автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , звернувся до МТСБУ про відшкодування завданої шкоди, надавши також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №203234895, чинний на момент дорожньо-транспортної пригоди. Згідно висновку експертного дослідження №240/21А від 30.08.2021 року було визначено, що здійснення відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , є економічно недоцільним, оскільки розмір такого ремонту перевищує вартість транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди. Тому, розмір матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, дорівнює його ринковій вартості на момент дорожньо-транспортної пригоди та становить 92696 грн. 50 коп. Вартість проведення експертного дослідження склала 1510 грн. Для визначення вартості транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди було розміщено інформацію про нього, з метою оцінки та/або можливого продажу за допомогою Програмної платформи, відповідно до якої вартість автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди склала 68000 грн. Вартість надання вказаних послуг склала 14916 грн. 16 коп. Таким чином, вартість регламентної виплати була визначена в сумі 24696 грн. 50 коп. Крім того, оскільки після дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , був непридатним до експлуатації, потерпіла особа була вимушена понести витрати на евакуацію транспортного засобу з місця пригоди в сумі 1200 грн., а також на оплату послуг стоянки в розмірі 330 грн. З огляду на це, загальний розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілій особі, склав 26226 грн. 50 коп., яка була виплачена останній позивачем 17.11.2021 року. В подальшому, відповідачу було надіслано листи-претензії щодо компенсації витрат в добровільному порядку, які залишились без реагування. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача зазначені вище витрати, пов`язаних з регламентною виплатою в сумі 26226 грн. 50 коп., витрати за встановлення розміру збитку та регламентної виплати в сумі 3006 грн. 16 коп., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2684 грн. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.10.2023 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В наданій заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач за судовими викликами до суду повторно не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. За вказаних обставин, судом у відповідності до ст.ст.211,223,247,280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін, в заочному порядку та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 3 ст.6 Закону України «Про доступ до судових рішень» встановлено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/101067458, вбачається, що постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25.10.2021 року у справі №201/10187/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 30.07.2021 року о 23-00 г., в районі е/о 341 по вул.Набережна Перемога в м.Дніпрі, за участю автомобіля «Ford», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25.10.2021 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. При цьому, було встановлено порушення відповідачем вимог п.12.3 ПДР України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Частинами 5,6 ст.82 ЦПК України передбачено, що\~обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, з урахуванням обставин, встановлених під час розгляду справи №201/10187/21, суд вважає доведеним факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 30.07.2021 року, з вини відповідача [PERSON] . Також під час розгляду справи встановлено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В свою чергу, власник автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , мав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №203234895, чинний на момент дорожньо-транспортної пригоди. В зв`язку з цим, потерпіла особа звернулась до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця №240/21А від 30.08.2021 року, складеного на замовлення МТСБУ, було визначено, що здійснення відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , є економічно недоцільним, оскільки розмір такого ремонту перевищує вартість транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди. Тому, розмір матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, дорівнює його ринковій вартості на момент дорожньо-транспортної пригоди та становить 92696 грн. 50 коп. Вартість проведення експертного дослідження склала 1510 грн. та була сплачена позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією №1104931 від 23.09.2021 року. Для визначення вартості транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди позивачем було розміщено інформацію про нього, з метою оцінки та/або можливого продажу за допомогою Програмної платформи «Audatex», відповідно до якої вартість автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди, згідно найвищої пропозиції склала 68000 грн. Вартість надання вказаних послуг склала 14916 грн. 16 коп. та була сплачена позивачем згідно платіжної інструкції №1105680 від 12.10.2021 року. З урахуванням зазначеного, вартість регламентної виплати була визначена в сумі 24696 грн. 50 коп. (92696,50 68000). Крім того, оскільки після дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , був непридатним до експлуатації, потерпіла особа була вимушена понести витрати на евакуацію транспортного засобу з місця пригоди в сумі 1200 грн., а також на оплату послуг стоянки в розмірі 330 грн., що підтверджується долученими до позову копіями фіскальних чеків, акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30.07.2021 року ФОП [PERSON] та товарний чеком №591 від 30.07.2021 року. З огляду на це, відповідно до наказу та довідки №1 від 12.11.2021 року, загальний розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілій особі, склав 26226 грн. 50 коп. (24696,50 + 1200 + 330), яка була виплачена останній позивачем згідно платіжної інструкції №1107017 від 17.11.2021 року. В подальшому, відповідачу було надіслано листи-претензії щодо компенсації витрат в добровільному порядку, які залишились без реагування. Частинами 2,5 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до\~абзацу другого п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі - Закон України №1961-IV) встановлено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. \~ \~ \~ \~Згідно ст.29 Закону України №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 30 Закону України №1961-IV встановлено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. \~ \~ \~ \~Згідно п.п.«а» п.41.1\~ст.41 Закону України №1961-IV\~за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. В свою чергу пп.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України №1961-IV передбачено,, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у\~пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Статтею 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, суд вважає, що у позивача відповідно до\~ст.1191 ЦК України\~та пп.38.2.1\~п.38.2 ст.38 Закону України №1961-IV\~після виплати страхового відшкодування потерпілій особі, виникло право регресної вимоги до відповідача, як особи, винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та цивільно-правова відповідальність якого на момент цієї пригоди застрахована не була. Також суд враховує, що розмір регламентної виплати підтверджений належними та допустимими доказами, розрахований та виплачений з урахуванням положень ст.ст.29,30 Закону України №1961-IV. В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача в порядку регресу понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою в сумі 29232 грн. 66 коп., у т.ч.: 26226 грн. 50 коп. відшкодованих матеріальних збитків, 3006 грн. 16 коп. витрат за встановлення розміру збитків (1510 грн. + 1496,16 грн.). Також у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідач на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2684 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved