Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є особою з інвалідністю ІІ групи довічно та єдиним джерелом доходу є пенсія по інвалідності, якої не вистачає для забезпечення належних умов проживання, харчування, лікування. Зазначає, що у шлюбі із [PERSON] має двох дітей сина [PERSON] та дочку [PERSON] . Посилається на ту обставину, що син є повнолітнім та має самостійний дохід, однак, добровільно не бере участі в утриманні батька, не надає матеріальної допомоги та взагалі не піклується про нього. На підставі наведеного просить суд, стягувати з відповідача на його утримання аліменти в твердій грошовій в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, довічно. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач до судового засідання також подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності. Позов визнає частково у межах суми 1000 грн. на місяць. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 202 Сімейного Кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно з ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Судом встановлено, що позивач є батьком відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.11.1993 (а.с. 9). У відповідності до ч. 4 ст. 75 СК України, особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка, крім іншого, не забезпечена прожитковим мінімумом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2023 року 2093 гривні. Як вбачається з матеріалів справи позивач є пенсіонером та в період з червня 2023 року по жовтень 2023 року отримав пенсію по інвалідності в розмірі 22727,33 грн. (а.с. 8, 39). Судом встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи, яку встановлено довічно. Судом встановлено, що позивач отримує лише пенсію, розміру якого недостатньо для існування, іншого доходу не має. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання батька, суд враховує, що відповідач визнав позов частково в розмірі 1000 грн. А тому, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання батька в розмірі 1000 грн. щомісячно і такий розмір аліментів є справедливим та значно не обтяжить відповідача, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача в обґрунтування розміру аліментів в розмірі 3000 грн., оскільки, на підтвердження витрат в такому розмірі, позивач не надав жодних належних та допустимих доказів. На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial