Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Андрющенко Ліана Рахманівна, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між сторонами 11.04.2018 укладено шлюб, в шлюбі народився син. Спочатку сімейне життя складалось добре, але останнім часом сімейні стосунки погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та, як наслідок, до фактичного припинення між чоловіком та дружиною шлюбних відносин. На даний час з 01.06.2023 після чергової сварки [PERSON] та [PERSON] стали проживати окремо один від одного, сім`я фактично припинила своє існування. Дитина наразі проживає з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між обома, байдужості до життя та проблем кожного. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Рішення про розірвання шлюбу позивач прийняв остаточно і змінювати його намірів не має, оскільки примирятись з відповідачкою пробували неодноразово, однак все безрезультатно. Шлюб з відповідачкою фактично припинив існування, існує тільки формально, на даний час спільного господарства разом не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим останній наполягає на його розірванні. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.10.2023 позовну заяву залишено без руху. Після усунення недоліків ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2023 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Виклик відповідача\~ [PERSON] постановлено здійснити в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Рлзгляд справи відкладався 16.11.2023, 01.12.2023 з метою належного повідомлення відповідача. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася у встановленому законодавством порядку, письмового відзиву не подала. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд виходить з наступного. Як встановлено судом, 11.04.2018 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №191, що підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.04.2018. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.11.2018 Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Станом на день розгляду справи шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство позивач та відповідач не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Зі змісту статті 55 Сімейного кодексу України вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. У відповідності зі ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 Сімейного кодексу України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. На даний час, офіційно зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем має формальний характер, фактичні шлюбні відносини між сторонами не підтримуються, спільне господарство вони не ведуть, відтак суд дійшов висновку про недоцільність подальшого збереження шлюбу, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст.115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved