Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Керівник Шепетівської\~окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Михайлюцької сільської ради до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки, посилаючись на те, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-23757-СГ від 12.09.2016 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер земельної ділянки 6825584600:07:051:0198) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. На підставі вказаного наказу за [PERSON] 24.09.2016 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825584600:07:051:0198 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1036980768255). В подальшому, [PERSON] вказану земельну ділянку продала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.2016 за № 2328. Надалі [PERSON] здійснено об`єднання вказаної земельної ділянки з іншими земельними ділянками, новоствореній земельній ділянці площею 6 га присвоєно новий кадастровий номер 6825584600:07:051:0253, за яким її 11.04.2018 зареєстровано в Державному земельному кадастрі. Водночас встановлено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 6825584600:07:051:0198 вибула з державної власності незаконно. Розпорядженням Шепетівської РДА № 404/2010-р від 29.10.2010 затверджено проект консервації деградованих та малопродуктивних земель на території Шепетівського району, який розроблено на замовлення Головного управління Держкомзему у Хмельницькій області. Зокрема, із активного господарського обігу вилучено 40 га сільськогосподарських угідь (пасовища), які розташовані на території Михайлюцької сільської ради з метою здійснення їх консервації шляхом заліснення. Водночас, за наявності прямої заборони зміни цільового призначення земельної ділянки та використання для цілей, не пов`язаних із консервацією, ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області на підставі наказу затверджено документацію із землеустрою та надано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку на території Михайлюцької сільської ради, яка знаходяться в межах земель, які підлягають консервації шляхом заліснення. Термін консервації - постійний. В розробленому ДП «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» проекті землеустрою щодо консервації деградованих і малопродуктивних земель на території Шепетівського району наведені основні характеристики, показники та причини віднесення обстежених земель до малопродуктивних і деградованих земель. В межах досудового розслідування кримінального провадження №42022242250000062 від 15.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, постановою слідчого Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 22.12.2022 залучено спеціалістів Хмельницької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» Хмельницької регіональної філії з метою підтвердження факту перебування спірної земельної ділянки в межах земельної ділянки, яка відведена для консервації шляхом заліснення відповідно до проекту консервації деградованих та малопродуктивних земель на території Шепетівського району, затвердженого Розпорядженням Шепетівської РДА № 404/2010-р від 29.10.2010. На виконання вказаної постанови, посадовою особою ДП «Центр Державного земельного кадастру» Хмельницької регіональної філії інженером-землевпорядником Потриденним В.П. (кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника № 014836 від 25.12.2021) проведено відповідну накладку та виготовлено збірний кадастровий план. Відповідно до збірного кадастрового плану, земельна ділянка з кадастровим номером 6825584600:07:051:0198 в розмірі 1,7739 га накладається на межі земель, які підлягають консервації шляхом заліснення. Таким чином, на момент прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області наказу № 22-23757-СГ від 12.09.2016 про передачу у власність [PERSON] вказаної земельної ділянки з кадастровим номером 6825584600:07:051:0198, вона знаходилась в межах малопродуктивних деградованих земель на території Михайлюцької сільської ради, яку було вилучено з сільськогосподарського обороту та підлягала консервації шляхом заліснення. В силу Закону України «Про охорону земель» (в редакції від 27.06.2015, діючій на момент передачі спірної земельної ділянки у приватну власність), консервація земель - припинення господарського використання на визначений термін та залуження або залісення деградованих і малопродуктивних земель, господарське використання яких є екологічно та економічно неефективним, а також техногенно-забруднених земельних ділянок, на яких неможливо одержувати екологічно чисту продукцію, а перебування людей на цих земельних ділянках є небезпечним для їх здоров`я. Відповідно до п. 20 Порядку консервації земель, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 26.04.2013 № 283 (чинний на момент передачі земельної ділянки у приватну власність), на час проведення консервації земель забороняється зміна цільового призначення земельної ділянки та ведення будь-якої діяльності, крім передбаченої проектами консервації земель, тобто для заліснення. Тому просив визнати незаконним (недійсним) наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-23757-СГ від 12.09.2016, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер земельної ділянки 6825584600:07:051:0198) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області; витребувати у [PERSON] у комунальну власність територіальної громади Михайлюцької сільської ради земельну ділянку загальною площею 2 га в тих же координатах, межах та конфігурації, що і земельна ділянка з кадастровим номером 6825584600:07:051:0198, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області; стягнути з відповідачів на користь Хмельницької обласної прокуратури судовий збір 4 962 грн., сплачений за пред`явлення цього позову. Під час розгляду справи, у зв`язку із смертю відповідача [PERSON] , прокурор позовні вимоги змінив та остаточно просив визнати незаконним (недійсним) наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-23757-СГ від 12.09.2016, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер земельної ділянки 6825584600:07:051:0198) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області; витребувати у [PERSON] у комунальну власність територіальної громади Михайлюцької сільської ради земельну ділянку площею 1,7739 га, яка розміщена в межах земельної ділянки, в тих\~же координатах\~та конфігурації, з кадастровим номером 6825584600:07:051:0198. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник Михайлюцької сільської ради у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі та позов підтримав. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду. Представник відповідача Савченко О.В., яка звернулася до суду з клопотанням про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів, не взяла участі в режимі відеоконференції, що підтверджується відповідним протоколом судового засідання. Від представника Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надійшов відзив\~на позов.\~Зазначив,\~що на підставі ст. 118 Земельного кодексу України [PERSON] у встановленому порядку звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою шодо відведення у власність земельної ділянки за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Відповідачем було додано до клопотання усі необхідні документи, а саме: графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. За результатами розгляду клопотання відповідача встановлено, що відповідна земельна ділянка відносяться, до земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Оскільки підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення просту землеуетрою щодо відведення у власність земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, у даному випадку були відсутні такі підстави. Враховуючи відсутність підстав для відмови у задоволенні клопотання відповідача 28.07.2016 Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області було прийнято наказ № 22-19230-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою». В проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради міститься Перелік обмежень у використанні земельної ділянки. Згідно даного Переліку жодних обмежень щодо використання земельної ділянки, яка відводилась у власність відповідача встановлено не було, жодних обмежень щодо здійснення господарської діяльності на спірній земельній ділянці виявлено не було. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим і здійснюється на підставі Закону «Про Державний земельний кадастр». Відповідальність за відповідність документації із землеустрою вимогам законодавства несе не Державний кадастровий реєстратор, а сертифікований інженер-землевпорядник, який відповідає за якість виконаних ним робіт із землеустрою. У подальшому, на підставі наказу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та внесено відомості про земельну ділянку до Державного земельного кадастру (присвоєно кадастровий номер 6825584600:07:051:0198). Проект землеустрою щодо відведення, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради містить висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки - тобто даний проект був погоджений відділом Держгеокадастру у Шепетівському районі. Після чого до Головного управління надійшло клопотання від відповідача щодо затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність, так як дана документація із землеустрою була погоджена відповідно до вимог ст.ст. 186, 186-1 Земельного кодексу України та відповідала вимогам чинного законодавства в цілому, законних підстав для відмови у задоволенні даного клопотання не було. Тому Головним управлінням було прийнято наказ № 22-23757-СГ\~від 12.09.2016 «Про затвердження документації із землеустрою та надання [PERSON] земельної ділянки у власність». За таких умов, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області діяло правомірно та у спосіб, встановлений чинним законодавством України, розпорядилося спірною земельною ділянкою з кадастровим номером 6825584600:07:051:0198 при передачі її у власність відповідача. Крім того, рішення органів\~виконавчої влади\~(накази\~Головного управління)\~про передачу\~земельної ділянки\~у власність\~с актами\~індивідуальної дії\~і вичерпують\~себе в\~момент їх\~прийняття,\~тому для витребування нерухомого майна оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування не є ефективним способом захисту власника. З урахуванням викладеного, просив відмовити у задоволенні позову повністю. Від представника\~відповідача [PERSON] \~надійшли письмові\~пояснення у\~справі,\~в яких\~відповідач позов\~не визнала,\~посилаючись на\~те,\~що необхідно дослідити\~питання належного\~способу судового\~захисту,\~обраного прокурором,\~а саме\~щодо необхідності,\~у разі\~витребування у\~особи земельної\~ділянки,\~вирішувати питання\~про скасування\~(визнання\~недійсним)\~інших рішень\~органів державної\~влади,\~а саме\~наказу ГУ\~Держгеокадастру у\~Хмельницькій області\~від №22-23761-СГ\~від 12.09.2016\~року. Для такого\~витребування не\~потрібно визнавати\~недійсними рішення\~органів державної\~влади чи\~місцевого самоврядування,\~які вже\~були реалізовані\~і вичерпали\~свою дію,\~оскаржувати весь\~ланцюг договорів\~та інших\~правочинів щодо\~спірного майна. Позивачем не\~доведено факту\~порушення прав\~держави в\~особі Михайлюцької\~сільської ради\~зі сторони\~відповідачів,\~що,\~в свою\~чергу є\~підставою для\~відмови у\~задоволенні позовної\~заяви. Позивачем жодним\~чином не\~доведено факту\~накладення земельних\~ділянок,\~які підлягають\~консервації на\~земельну ділянку,\~яка належить\~на праві\~власності [PERSON] . Саме позивач, а не відповідач, повинен довести обставини повного накладення земельних ділянок. Питання щодо\~накладення земельних\~ділянок може\~бути вирішене\~лише за\~наявності відповідної\~земельно-кадастрової\~документації,\~на підставі\~якої й\~можливо визначити\~наявність чи\~відсутність накладень. Враховуючи факт набуття [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку на підставі відплатного договору, в силу необізнаності останнього про будь-які обмеження продавця (навіть у разі їх існування) щодо відчуження спірної земельної ділянки, вказане свідчить про добросовісність дій [PERSON] як набувача права власності на таку земельну ділянку й правові підстави для її витребування у зазначеного добросовісного відповідача - відсутні. З урахуванням викладеного, просила відмовити у задоволенні позову. Крім того, представник відповідача [PERSON] направила до суду заяву про застосування строків позовної давності, в якій зазначила, що наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від №22- 23761-СГ винесений 12.09.2016 року, а відплатне відчуження спірної земельної ділянки [PERSON] на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу відбулося у 2016 році, а тому сплив строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 16.01.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 21.02.2023 року. 13.02.2023 від представника [PERSON] надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку зі смертю відповідача [PERSON] 15.02.2023 до суду надійшов відзив на позов Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. 20.02.2023 надійшла заява від Михайлюцької сільської ради про підтримання позову. У зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті в кримінальному провадженні підготовче судове засідання відкладено на 16.03.2023. Ухвалою суду від 16.03.2023 року зупинено провадження у справі у справі у зв`язку зі смертю відповідача [PERSON] 26.07.2023 з Першої та Другої Хмельницької державної нотаріальної контори надійшли повідомлення про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Ухвалою суду від 31.07.2023 до участі в справі як правонаступника залучено відповідача [PERSON] залучено його спадкоємця [PERSON] (дружину). Поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 31.08.2023. За клопотанням представника відповідача [PERSON] підготовче судове засідання відкладено на 29.09.2023. 29.09.2023 від прокурора надійшла заява про зміну предмету позову, у зв`язку з чим підготовче судове засідання відкладено на 25.10.2023. 24.10.2023 від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про застосування строків позовної давності та письмові пояснення у справі, з клопотанням про проведення підготовчого судового засідання за її відсутності. Ухвалою суду від 25.10.2023 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 06.12.2023 року. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо законності набуття у власність земельної ділянки, які регулюються нормами Земельного кодексу України. Судом встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-23757-СГ від 12.09.2016 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер земельної ділянки 6825584600:07:051:0233) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. На підставі вказаного наказу за [PERSON] 24.09.2016 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825584600:07:051:0198 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1036980768255). В подальшому, [PERSON] вказану земельну ділянку продав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.11.2016 за № 1045. Водночас встановлено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 6825584600:07:051:0198 вибула з державної власності незаконно. Розпорядженням Шепетівської РДА № 404/2010-р від 29.10.2010 затверджено проект консервації деградованих та малопродуктивних земель на території Шепетівського району, який розроблено на замовлення Головного управління Держкомзему у Хмельницькій області. Зокрема, із активного господарського обігу вилучено 40 га сільськогосподарських угідь (пасовища), які розташовані на території Михайлюцької сільської ради з метою здійснення їх консервації шляхом заліснення. Водночас, за наявності прямої заборони зміни цільового призначення земельної ділянки та використання для цілей, не пов`язаних із консервацією, ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області на підставі наказу затверджено документацію із землеустрою та надано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку на території Михайлюцької сільської ради, яка знаходяться в межах земель, які підлягають консервації шляхом заліснення. Термін консервації - постійний. В розробленому ДП «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» проекті землеустрою щодо консервації деградованих і малопродуктивних земель на території Шепетівського району наведені основні характеристики, показники та причини віднесення обстежених земель до малопродуктивних і деградованих земель. В межах досудового розслідування кримінального провадження №42022242250000062 від 15.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, постановою слідчого Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 22.12.2022 залучено спеціалістів Хмельницької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» Хмельницької регіональної філії з метою підтвердження факту перебування спірної земельної ділянки в межах земельної ділянки, яка відведена для консервації шляхом заліснення відповідно до проекту консервації деградованих та малопродуктивних земель на території Шепетівського району, затвердженого Розпорядженням Шепетівської РДА № 404/2010-р від 29.10.2010. На виконання вказаної постанови, посадовою особою ДП «Центр Державного земельного кадастру» Хмельницької регіональної філії інженером-землевпорядником Потриденним В.П. (кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника № 014836 від 25.12.2021) проведено відповідну накладку та виготовлено збірний кадастровий план. Відповідно до збірного кадастрового плану, земельна ділянка з кадастровим номером 6825584600:07:051:0198 частково накладається на межі земель, які підлягають консервації шляхом заліснення в розмірі 1,7739 га. Таким чином, на момент прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області наказу № 22-23757-СГ від 12.09.2016 про передачу у власність [PERSON] вказаної земельної ділянки з кадастровим номером 6825584600:07:051:0198, вона знаходилась в межах малопродуктивних деградованих земель на території Михайлюцької сільської ради, яку було вилучено з сільськогосподарського обороту та підлягала консервації шляхом заліснення. [INFO] добросовісний набувач спірної земельної ділянки [PERSON] помер. Його спадкоємцем першої черги, яка в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, є дружина [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються дослідженими під час судового розгляду доказами: інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна по земельній ділянці 6825584600:07:051:0198; інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна по земельній ділянці 6825584600:07:051:0253; копією запиту Шепетівської окружної прокуратури № 54-7951 вих-22 від 10.10.2022; копією інформації управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 1247/421-22 від 24.10.2022; \~ \~ \~ \~копією інформації ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 10-22-0.333-2323/2/22 від 26.10.2022; копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 6825584600:07:051:0253; копією заяви [PERSON] від 01.09.2016; копією наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-23757-СГ від 12.09.2016; копією запиту Шепетівської окружної прокуратури № 54-9363 вих-22 від 30.11.2022; \~ \~ \~ \~копією інформації ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 10-22-0.504-2808/2-22 від 12.12.2022; копією Проекту землеустрою щодо консервації деградованих і молопродуктивних земель на території Шепетівського району Хмельницької області; копією запиту Шепетівської окружної прокуратури № 54-8816 вих-22 від 10.11.2022; копією інформації управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 3305/281-22 від 15.11.2022; копією технічної документації щодо об`єднання земельних ділянок [PERSON] ; копією запиту Шепетівської окружної прокуратури № 54-9620 вих-22 від 09.12.2022; копією інформації управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 3585/281-22 від 14.12.2022; копією проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, у тому числі [PERSON] ; копією запиту Шепетівської окружної прокуратури № 54-9334 вих-22 від 30.11.2022; копією інформації Михайлюцької сільської ради № 01-20/654 від 08.12.2022; копією витягу з ЄРДР щодо реєстрації кримінального провадження № 42022242250000062; копією постанови слідчого від 22.12.2022 про залучення спеціалістів Хмельницької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» Хмельницької регіональної філії; копією листа ДП «Центр Державного земельного кадастру» Хмельницької регіональної філії № 1/80 від 23.12.2022 та іншими матеріалами справи. 4. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Конституцією України (статті 13, 14) визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 78 Земельного кодексу України (далі ЗК України) право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності. Згідно зі статтями 83, 84 ЗК України, комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Згідно із ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 164 ЗК України, охорона земель включає консервацію деградованих і малопродуктивних сільськогосподарських угідь. Згідно ч. 2 ст. 171, ст. 172 ЗК України (в редакції від 12.10.2010 чинній на момент винесення розпорядження Шепетівської РДА № 404/2010-р від 29.10.2010, яким затверджено проект консервації) до малопродуктивних земель відносяться сільськогосподарські угіддя, ґрунти яких характеризуються негативними природними властивостями, низькою родючістю, а їх господарське використання за призначенням є економічно неефективним. Консервації підлягають деградовані і малопродуктивні землі, господарське використання яких є екологічно небезпечним та економічно неефективним. Консервації підлягають також техногенно-забруднені земельні ділянки, на яких неможливо одержати екологічно чисту продукцію, а перебування людей на цих земельних ділянках є небезпечним для їх здоров`я. Консервація земель здійснюється шляхом припинення їх господарського використання на визначений термін та залуження або заліснення. Консервація земель здійснюється за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на підставі договорів з власниками земельних ділянок. Порядок консервації земель встановлюється законодавством України. Аналогічні норми закріплено в ст. 51 Закону України «Про охорону земель» (в редакції чинній на момент винесення розпорядження Шепетівської РДА № 404/2010-р від 29.10.2010). В силу п.14 абз.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про охорону земель» (в редакції від 27.06.2015, діючій на момент передачі спірної земельної ділянки у приватну власність), консервація земель - припинення господарського використання на визначений термін та залуження або залісення деградованих і малопродуктивних земель, господарське використання яких є екологічно та економічно неефективним, а також техногенно забруднених земельних ділянок, на яких неможливо одержувати екологічно чисту продукцію, а перебування людей на цих земельних ділянках є небезпечним для їх здоров`я. Відповідно до п. 20 Порядку консервації земель, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 26.04.2013 № 283 (чинний на момент передачі земельної ділянки у приватну власність), на час проведення консервації земель забороняється зміна цільового призначення земельної ділянки та ведення будь-якої діяльності, крім передбаченої проектами консервації земель, тобто для заліснення. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За змістом ч. 1 ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. 5. Оцінка суду. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В оцінці наявності підстав для застосування позовної давності суд врахував таке. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (абзац 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, перебіг позовної давності починається з одного й того самого моменту: коли особа, право якої порушено, довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила. Такі висновки щодо застосування вказаних норм права відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 359/2012/15-ц, провадження № 14-101цс18; від 05 червня 2018 року у справі № 359/2421/15-ц, провадження № 14-168цс18; від 20 листопада 2018 року у справі № 372/2592/15-ц, провадження № 14-339цс18. Матеріальним позивачем у цій справі є не прокурор, а Михайлюцька сільська рада, тому необхідно встановити з якого моменту саме Михайлюцька сільська рада довідалася про порушення свого права. Так, відповідно до листа Шепетівської окружної прокуратури від 30.11.2022 № 54-9334, адресованого Михайлюцькій сільській раді, прокуратура повідомила останню про те, що є підстави для звернення до суду з позовом про витребування спірної земельної ділянки в комунальну власність. Суд відхиляє як необґрунтовані аргументи відповідача [PERSON] про те, що позовна давність починає обчислюватись з часу обізнаності саме прокурора про порушення права, а не з часу обізнаності про його порушення Михайлюцькою сільською радою, з огляду на таке. Важливо встановити не момент, коли позивачу стало відомо про останнє порушення його права власності, яким з обставин справи фактично є результат проведеної прокуратурою перевірки або пред`явлення цього позову, а коли Михайлюцька сільська рада довідалася або могла довідатися про вибуття з її власності відповідного майна. Тобто дослідження та оцінка моменту вибуття нерухомого майна у будь-якому виді із власності позивача і встановлення обізнаності сільської ради із самим фактом такого порушення права власності має здійснюватися у сукупності спірних відносин, які виникли між сторонами і стали наслідком звернення із цим позовом. Аналогічні висновки щодо застосування норм права у подібних спірних правовідносинах викладені у постановах Верховного Суду: від 22 грудня 2021 року в справі № 367/3253/15-ц, від 19 січня 2022 року в справі № 367/3254/15-ц; від 31.08.2022 в справі № 367/5171/17. Таким чином, прокурор звернувся до суду із цим позовом з дотриманням трирічної позовної давності. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ефективним способом захисту права власності (речового права) вважається вимога про витребування земельної ділянки з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК України. На цьому, зокрема наголошено у пункті 56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, провадження № 14-2цс21. Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі № 359/3373/16-ц від 23 листопада 2021 року (п.п. 148-151) вказала, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Так, для витребування нерухомого майна оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування не є ефективним способом захисту права власника. Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, державного акта про право власності на земельну ділянку першого власника недійсними (незаконними) та їх скасування також не є необхідним для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та для її витребування з чужого володіння, не є ефективним способом захисту, адже задоволення таких вимог не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою. Такі правові висновки сформульовані, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (правова позиція Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18). Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. У даній справі, задоволення позовних вимог про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру не призведе до поновлення прав позивача, відновлення володіння, користування або розпорядження спірною земельною ділянкою, а отже, такі вимоги не є ефективним способом захисту права позивача, яке потребуватиме додаткових засобів судового захисту. Виходячи з обставин справи, належним способом захисту прав позивача є вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, якщо позивач був позбавлений права володіння (користування) земельною ділянкою. З вказаних підстав не підлягає задоволенню позовна вимога прокурора про визнання незаконним (недійсним) наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-23757-СГ від 12.09.2016, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер земельної ділянки 6825584600:07:051:0198) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Відповідно до ч. 6 ст. 186-1 ЗК України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. На час проведення консервації земель законом забороняється зміна цільового призначення земельної ділянки та ведення будь-якої діяльності, крім передбаченої проектами консервації земель, а спірним наказом передано у приватну власність земельну ділянку, на якій заборонено ведення іншої діяльності, ніж визначена проектом (вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.07.2020 у справі № 681/820/17). Отже, при здійсненні функцій із розпорядження землями, зокрема здійснюючи розгляд заяви [PERSON] про передачу спірної земельної ділянки у власність, посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, перевіривши її та встановивши факт консервації земель, відповідно до вимог ч. 6 ст. 186-1 ЗК України, мали не допустити зазначених порушень, відмовити у погодженні та затвердженні відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який не відповідає положенням закону, відмовити йому у передачі спірної земельної ділянки у власність. Порушення вказаним державним органом, уповноваженим на здійснення відчуження спірної земельної ділянки, вимог закону і стало підставою для звернення прокурора до суду в інтересах Михайлюцької сільської ради з цим позовом. Суд враховує висновки збірного кадастрового плану, надані посадовою особою ДП «Центр Державного земельного кадастру» Хмельницької регіональної філії інженером-землевпорядником Потриденним В.П. (кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника № 014836 від 25.12.2021) про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 6825584600:07:051:0198 частково, в розмірі 1,7739 га, накладається на межі земель, які підлягають консервації шляхом заліснення, незважаючи на те, що дослідження проведені у кримінальному провадженні, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування у даній справі, а в матеріалах справи відсутні докази на їх спростування. Крім того, чинне процесуальне законодавство не встановлює заборону щодо можливості використання під час розгляду справи доказів, отриманих в межах інших проваджень. Достовірність і достатність таких доказів оцінюється судом з урахуванням обставин конкретної справи. Згідно зі статтею 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Право власності дійсного власника презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна, відтак право держави на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову. З врахуванням викладеного, оскільки, як встановлено судом, спірна земельна ділянка вибула з володіння власника (держави) не з його волі, на підставі незаконного рішення державного органу, якому держава делегувала повноваження щодо розпорядженнями землями державної власності, то належним і достатнім способом відновлення права держави (на даний час сільської ради) на неї слід здійснювати шляхом її витребування від добросовісного набувача. Для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскарження всього ланцюга договорів та інших правочинів щодо спірного майна, державного акту на право власності не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна із чужого володіння вправі посилатися, зокрема на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без пред`явлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не зумовлює правових наслідків, на які воно спрямоване. З урахуванням наведених вимог закону і встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] отримала у власність земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер 6825584600:07:051:0198 неправомірно і не мала права відчужувати її [PERSON] , про що набувач [PERSON] не знав та не міг знати, тому ця ділянка вибула із земель державної власності поза волею належного розпорядника і позовні вимоги щодо її витребування від добросовісного набувача (в даному випадку у спадкоємця добросовісного набувача) в комунальну власність територіальної громади Михайлюцької сільської ради є обґрунтованими та доведеними. За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практики ЄСПЛ (рішення у справах «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року), втручання в право особи на мирне володіння майном має бути законним, повинно переслідувати «суспільний, публічний» інтерес та бути пропорційним визначеним цілям. При цьому втручання держави у право власності [PERSON] є виправданим та справедливим, оскільки порушення загальновідомого, чітко визначеного законодавством порядку надання земельних ділянок порушує суспільний інтерес на законний обіг землі як національного багатства, переслідує «суспільний», «публічний» інтерес, при цьому дотримується справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та приватними інтересами відповідача. Витребування спірної земельної ділянки з володіння відповідача відповідає критерію законності: воно здійснюється на підставі норми\~статті 388 ЦК України\~у зв`язку з порушенням органом виконавчої влади низки вимог\~ЗК України, які відповідають вимогам доступності, чіткості, передбачуваності. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. З огляду на викладене, судовий збір слід стягнути з відповідача Головного управління Держеокадастру у Хмельницькій області на користь Хмельницької обласної прокуратури 2481 грн (половину від задоволених позовних вимог).

Outcome: partial