Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, посилаючись на наступне. [INFO] помер її батько [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Родинні відносини зі спадкодавцем підтверджені її свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , від 26.06.1980 року. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Ткачовою Л.П. від 28 листопада 2017 року, реєстровий № 2-966. За своє життя, на випадок своєї смерті, батько [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого належну йому квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заповідав їй. Заповіт складено 04.12.2017 року та посвідчено виконуючим обов`язки старости Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, [PERSON] . Крім заповіту на її ім`я, ним був складений ще один заповіт від 08.02.2018 року відносно іншого свого майна, яке він заповідав [PERSON] . [PERSON] є теж спадкоємицею за заповітом його майна, а тому є належним відповідачем по цій справі. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 Цивільного кодексу України). Вона як спадкоємець за заповітом, відповідно до діючих норм чинного законодавства, статті 1269, 1270 ЦК України, не встигла у встановлений законом строк (шість місяців) подати заяву до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини. Частина 1 статті 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В середині лютого 2022 року вона зверталася в порядку консультації до нотаріальної контори з приводу підготовки необхідних документів для подання заяви про прийняття спадщини. Їй було надано перелік необхідних документів та призначено дату на 25 лютого 2022 року на прийом до нотаріуса. 24 лютого 2022 року розпочалася повномасштабна війна російської федерації проти України. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні було введено воєнний стан. Стрімкий наступ російських загарбницьких військ з кількох напрямків, ракетні обстріли інфраструктури частково «паралізували» життя країни. В Україні з метою забезпечення безпеки були закриті всі електронні реєстри, в тому числі, реєстр речових прав на нерухоме майно, реєстр держгеокадастру, спадковий реєстр та інші. Декілька місяців від початку війни нотаріуси в Україні, в тому числі, в місті Нікополі Дніпропетровської області не працювали. В засобах масової інформації та інтернет ресурсах повідомлялося, що у зв`язку з введенням воєнного стану, перебіг строків для вчинення юридично значущих дій призупиняється, тож вона вважала, що строк для подання заяви про прийняття спадщини нею не буде пропущено. Починаючи з 12 липня 2022 року російські війська почали систематично здійснювати обстріли м.Нікополя та Нікопольського району, в тому числі, й селища Кам`янське, з важкої артилерії та РСЗВ з протилежного берегу Каховського водосховища. З 10 серпня 2022 року, згідно рішення Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, Червоногригорівську селищну територіальну громаду, до складу якого входить і селище Кам`янське, було внесено до переліку територій на яких здійснюються бойові дії. Вона проживає в місті Дніпро разом зі своєю родиною, місто [PERSON] майже не відвідує, оскільки дуже боїться за своє життя. 14.01.2023 року її квартира, де вона проживає разом зі своєю сім`єю, була пошкоджена внаслідок ракетного обстрілу міста Дніпра, про що нею надається АКТ обстеження об`єкту, пошкодження внаслідок збройної агресії російської федерації на території Соборного району міста Дніпра. У зв`язку з вищезазначеними обставинами, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] вона звернулась лише 29 серпня 2023 року, у зв`язку з чим в нотаріальній конторі приватного нотаріуса Ковтюх А.В. було заведено спадкову справу № 37/2023. Приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Ковтюх А.В., переглянувши її документи, повідомила, що строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька нею пропущено, тому постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 серпня 2023 року по спадковій справі № 37/2023 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька та рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, що була ратифікована\~Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, відповідно до\~ ст.9 Конституції України,\~є частиною національного законодавства. Частина 1 статті 6 Конвенції 1950 року визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно ст.13 Конвенції 1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини був пропущений нею з поважної причини, оскільки через повномасштабну війну російської федерації проти України, закриття державних електронних реєстрів, нефункціонування нотаріальних контор, постійними обстрілами м.Нікополя та Червоногригорівської селищної громади, в тому числі, житла, в якому вона проживає зі своєю сім`єю, тобто, суто з об`єктивних причин, але жодним чином не з її бездіяльності, вона була позбавлена можливості вчасно звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] . Через це вимушена звернутись до суду. В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягала (а.с.79), відповідачка проти задоволення позову не заперечувала (а.с.78). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер батько позивачки по справі [PERSON] (а.с.5), який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Родинні відносини зі спадкодавцем підтверджені свідоцтвом про народження позивачки, серії [NUMBER] , від 26.06.1980 року (а.с.6). Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно у вигляді двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Ткачовою Л.П. від 28 листопада 2017 року, реєстровий № 2-966 (а.с.10-11). За своє життя, на випадок своєї смерті, батько позивачки [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого належну йому квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заповідав позивачці по справі (а.с.8). Заповіт складено 04.12.2017 року та посвідчено виконуючим обов`язки старости Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, [PERSON] . Крім заповіту на ім`я позивачки, спадкодавцем був складений ще один заповіт від 08.02.2018 року відносно іншого свого майна, яке він заповідав [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 Цивільного кодексу України). Судом встановлено, що позивачка як спадкоємець за заповітом, відповідно до діючих норм чинного законодавства, статті 1269, 1270 ЦК України, не встигла у встановлений законом строк (шість місяців) подати заяву до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини. Частина 1 статті 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, в середині лютого 2022 року позивачка зверталась в порядку консультації до нотаріальної контори з приводу підготовки необхідних документів для подання заяви про прийняття спадщини. Їй було надано перелік необхідних документів та призначено дату на 25.02.2022 року на прийом до нотаріуса. 24.02.2022 року розпочалась повномасштабна війна російської федерації проти України. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні було введено воєнний стан. Стрімкий наступ російських загарбницьких військ з кількох напрямків, ракетні обстріли інфраструктури частково «паралізували» життя країни. В Україні з метою забезпечення безпеки були закриті всі електронні реєстри, в тому числі, реєстр речових прав на нерухоме майно, реєстр держгеокадастру, спадковий реєстр та інші. Декілька місяців від початку війни нотаріуси в Україні, в тому числі, в місті Нікополі Дніпропетровської області не працювали. В засобах масової інформації та інтернет ресурсах повідомлялося, що у зв`язку з введенням воєнного стану, перебіг строків для вчинення юридично значущих дій призупиняється. Починаючи з 12 липня 2022 року російські війська почали систематично здійснювати обстріли м.Нікополя та Нікопольського району, в тому числі, й селища Кам`янське, з важкої артилерії та РСЗВ з протилежного берегу Каховського водосховища. З 10 серпня 2022 року, згідно рішення Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, Червоногригорівську селищну територіальну громаду, до складу якого входить і селище Кам`янське, було внесено до переліку територій на яких здійснюються бойові дії. Позивачка проживає в місті Дніпро разом зі своєю родиною, місто [PERSON] майже не відвідує через остраху за своє життя. У зв`язку з вищезазначеними обставинами, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] позивачка звернулась лише 22.08.2023 року (а.с.48), у зв`язку з чим в нотаріальній конторі приватного нотаріуса Ковтюх А.В. було заведено спадкову справу № 37/2023 (а.с.48-71). Однак, нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій позивачці було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.23зв). Частина 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, що була ратифікована\~Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, і, відповідно до\~ ст.9 Конституції України,\~є\~частиною національного\~законодавства, визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно ст.13 Конвенції 1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено,\~що строк\~для подання\~до нотаріальної\~контори заяви\~про прийняття\~спадщини був\~пропущений позивачкою\~з поважної\~причини. Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (смерті спадкодавця) і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст.1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, а ст.1270 ЦК України регламентує для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності із ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Пленум Верховного\~Суду України\~в п.24\~постанови від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування"\~роз`яснив,\~що,\~вирішуючи питання\~визначення особі\~додаткового строку,\~суд досліджує\~поважність причини\~пропуску строку\~для прийняття\~спадщини.\~При цьому\~необхідно керуватися\~тим,\~що поважними\~є причини,\~пов`язані\~з об`єктивними,\~непереборними,\~істотними труднощами\~для спадкоємця\~на вчинення\~цих дій. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15, передбачає, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийнятгя спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин, суд вважає, що причина пропуску звернення до нотаріуса позивачем є поважною і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Враховуючи викладене та

Outcome: approved