Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд надати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] додатковий шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; звільнити позивача від сплати судового збору. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 23.10.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків. На виконання вимог вказаної ухвали суду 30.10.2023 представник позивача - адвокат Козіка Катерина Павлівна подала до суду заяву про усунення недоліків, до якої додала позов у новій редакції. В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] .. Останнє місце реєстрації померлої [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Інших спадкоємців окрім позивача, у померлої немає. Він є спадкоємцем за законом, однак, у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Причиною цього став тяжкий стан здоров`я позивача, перенесення декількох інфарктів та оперативних втручань. Після стабілізації стану здоров`я позивача ним було уповноважено його дружину [PERSON] , [INFO] , оформити належне позивачу спадкове майно. 20 вересня 2023 року внаслідок звернення до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Вангородського Віталія Васильовича із заявою про прийняття спадщини за законом та видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , була отримана письмова відмова у зв`язку з пропущенням строку у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №74027203 від 20.09.2023 заведені спадкові справи після померлої [PERSON] , [INFO] , відсутні. Також у позові міститься клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору через скрутний фінансовий стан, який не дозволяє оплатити судовий збір у встановленому законом розмірі. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 06.11.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.12.2023. Представник відповідача у підготовче засідання не прибув, 04.12.2023 до суду відповідачем подано заяву за вх. №5062 про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Краснопільської селищної ради. Позивач та його представник у підготовче засідання не прибули. 04.12.2023 до суду позивач та його представник подали заяви (вх. № 5065 та № 5064 відповідно), у яких підтримали позовні вимоги та просили суд проводити розгляд справи за їхньої відсутності. Неявка сторін, належним чином повідомлених про дату і місце проведення судового засідання, з урахуванням поданих учасниками заяв не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представників сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Можливість ухвалення рішення судом за результатами підготовчого засідання у випадку визнання позову відповідачем передбачена частиною 3 статті 200, частиною четвертою статті 206 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, які виникли між учасниками справи, врегульовано положеннями Книги шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України. За змістом статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивач відповідає визначенню спадкоємця, яке надано у статті 1222 даного Кодексу. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини позивач разом із спадкодавцем не проживав. Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Судом встановлено, що померла мати позивача [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу «Центр надання адміністративних послуг» Краснопільської селищної ради Сумської області № 01245/249-1091 від 07.06.2023. Єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] є її син [PERSON] , він є спадкоємцем за законом першої черги. У встановлений шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини так як переніс декілька інфарктів та операційних втручань, про що свідчать Виписка із медичної карти амбулаторного хворого від 14.06.2023. Відповідно до Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 14.06.2023, Довідки КНП «Сільська лікарська амбулаторія Миропільської сільської ради №28 від 22.06.2022, Витягу №146 від 16.01.2023 із протоколу засідання ЛКК №11, витягу №148 від 17.01.2023 із протоколу засідання ЛКК Сумської ЦРЛ №9 позивач є хворим з числа постійно лежачих, має значні порушення статики та ходи, когнітивні розлади, потребує постійного стороннього догляду. З матеріалів справи вбачається, що строк для прийняття спадщини після смерті матері пропущений позивачем з об`єктивних причин, оскільки позивач переніс декілька хвороб та оперативних втручань. Також з 24.02.2022 по 26.03.2022 Краснопільська селищна територіальна громада, в якій проживав позивач була тимчасово окупована рф та з 25.05.2022 знаходиться в переліку територій можливих бойових дій відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтергації тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309. Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою\~згодою спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину,\~спадкоємець,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини,\~може подати\~заяву про\~прийняття спадщини\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування за\~місцем відкриття\~спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі №6-1320цс17 від 23.08.2017; у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі №6-496 цс17. Незначний термін пропуску строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини є поважною причиною для звернення до суду за визначенням додаткового строку. Вказану правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 у справі № 681/203/17-ц. Згідно узагальнення про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування а місцем відкриття спадщини. Належним відповідачем у справі є Краснопільська селищна рада Сумської області. Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та частиною четвертою статті 10 ЦПК суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно зі статтею 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. \~ \~ \~ \~Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. \~ \~ \~ \~Ураховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Нормами статей 12, 13\~ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України). Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно із частинами 5, 6 статті 81\~ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, які беруть участь у справі. Доказуванню не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було встановлено, що позивач не мав об`єктивної можливості потрапити на прийом до нотаріуса вчасно для подання заяви про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тяжкою хворобою татимчасовою окупацією території, де проживав позивач. Наведене свідчить про поважність пропуску [PERSON] строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та наявність підстав його поновлення. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, враховуючи відсутність спору про спадщину, доходить висновку про задоволення позову та визначення позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] . Достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини суд вважає надання йому строку тривалістю шість місяців з дня набрання рішенням законної сили. Щодо клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне. Позивач просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що він є внутрішньо переміщеною особою, потребує постійного стороннього догляду та постійного прийому медикаментів, матеріальний стан є вкрай скрутним, що позбавляє позивача можливості сплатити судовий збір у встановленому розмірі, а відтак і позбавляє права на судовий захист. На підтвердження тяжкого фінансового становища позивачем надана довідка про доходи № 0225662168051217 від 27.10.2023, видана Головним управлінням Пенсійного фонду України, при цьому як зазначено у клопотанні, значна частина пенсійних виплат йде на купівлю медикаментів, необхідних позивачеві. Дослідивши докази, надані на підтвердження вказаних обставин, суд вважає, що клопотання про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Аналогічні положення містяться також у ст.8 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити від сплати судового збору за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Відповідно до ст.17 закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ є джерелом права в Україні. За змістом практики застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», оплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового стану заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансового стану заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя. Таким чином розмір судового збору має визначатися з урахуванням конкретних обставин справи, включаючи фінансову спроможність заявника сплатити його, що має суттєве значення для встановлення того, чи може особа використати своє право доступу до суду. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що з метою дотримання балансу між інтересами держави у отриманні судового збору за подання позову та правом позивача на доступ до правосуддя, позивача слід звільнити від сплати судового збору, відтак суд вважає клопотання позивача таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved