Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

10 серпня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, поданим її представником [PERSON] , про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дітей, визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позову позивач зазначила, що [PERSON] та [PERSON] 12.10.2013 р. уклали шлюб, зареєстрований Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Глобинського РУЮ у Полтавській області, актовий запис № 130,рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 20.06.2023 р. шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у позивачки з відповідачем народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] , про що видані відповідні свідоцтва про народження.За час спільного проживання відповідач постійно вчиняв домашнє насильство щодо позивачки у присутності малолітніх дітей, узв`язку з чим, [PERSON] вимушена була переїхати за адресою: [ADDRESS] ,, де проживає з співмешканцем - [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Глобинської міської ради № 110 від 26.04.2023 року встановлено дні побачень [PERSON] з дітьми [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] з 10:00 до 16:00 год по місцю проживання батька, відповідно до графіку роботи, з можливістю прогулянки по м. Глобине, за попередньою домовленістю з батьком дітей. Дане рішення виконкому відповідач ігнорує і не виконує, відповідач забороняє дітям спілкуватися з позивачкою по телефону, позивачка повністю втратила зв`язок зі своїми дітьми. [PERSON] працює, позитивно характеризується. Позивачка вважає, що конфліктні відносини між нею і її колишнім чоловіком не повинні бути перепоною в спілкуванні дітей з матір`ю, і в даному випадку і мати і батько повинні діяти в інтересах дітей та поводити себе гідно, показуючи приклад своїм дітям. Прохає: - зобов`язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми: сином - [PERSON] , [INFO] , сином - [PERSON] , [INFO] , донькою - [PERSON] , [INFO] ; - визначити місце проживання дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] за місцем проживання матері - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на підстави та обставини, викладені в ньому та просили його задовольнити. Позивач повідомила, що була змушена змінити місце проживання, в зв`язку з систематичним домашнім насильством зі сторони [PERSON] , планувала забрати дітей після того як влаштується на новому місці проживання. В даний час хоче, щоб діти проживали з нею, або бачитись з ними. Пояснила, що на даний час вона проживає з цивільним чоловіком, орендує 3-кімнатну квартиру, умови для проживання дітей створені. Заборгованість по аліментах на даний час нею сплачується. Вказала, що відповідач створює перешкоди у спілкуванні нею з дітьми: зачиняє ворота, слухавку не бере, домовитися з ним не виходить. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вказавши, що позивачка сама покинула дітей та змінила місце свого проживання; діти бажають залишитися з ним; позивач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не цікавиться їх життям та навчанням; проти спілкування дітей з матір`ю він не заперечує, перешкоди не чинитиме. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав висновок щодо місця проживання дітей, наданий Комісією. Заслухавши пояснення сторін та представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Позивач та відповідач з 12.10.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 20.06.2023 року розірвано (а.с.12). Піл час шлюбу у сторін народилося троє неповнолітніх дітей: син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.6-8). Між [PERSON] та [PERSON] виник спір стосовно визначення місця проживання та участі у спілкуванні та вихованні неповнолітніх дітей : сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про місце фактичного проживання від 18.09.2023 року за № 02-43\\377, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] в складі сім`ї: дочка [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.51). Рішенням виконавчого комітету Глобинської міської ради від 26 квітня 2023 року № 110 «Про розгляд заяви [PERSON] щодо встановлення днів побачень з дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] » встановлено дні побачень [PERSON] з дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з 10.00 год до 16.00 год по місцю проживання батька за адресою: [ADDRESS] , відповідно до графіку її роботи, з можливістю прогулянки по місту Глобине, за попередньою домовленістю з батьком дітей [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 161 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. [PERSON] (мати дітей) фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , [INFO] , співмешканець, що підтверджується довідкою про місце фактичного проживання від 24.07.2023 року (а.с.5). Згідно довідки від 19.06.2023 року № 34, [PERSON] працює в ПП «ОНВАРД ТРЕЙД» у підрозділі за адресою: м. Глобине, вул. Володимирівська,180, на посаді касира торгівельного залу з 13.06.2023 року (наказ № 279-23\\к від 12.06.2023 року). [PERSON] працює по змінному графіку. Касир торгівельного залу два дні працює і два дні відпочиває (а.с.13). За місцем роботи [PERSON] зарекомендувала себе сумлінним і відповідальним працівником, який успішно справляється зі своїми функціональними обов`язками. За характером витримана, миролюбна, сторониться конфліктних ситуацій, трудову дисципліну не порушувала, стягнень не мала, що підтверджується характеристикою з місця роботи від 01.08.2023 року за № 19-08\\23 (а.с.14). [PERSON] (батько дітей) проживає разом з дітьми та своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.51). Відповідно до характеристики з місця роботи від 20.09.2023 року за № 452, [PERSON] працює на посаді пробовідбірника у виробничій лабораторії в ТОВ «Глобинський переробний завод» з 13.03.2019 року по даний час. За час роботи зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються його професійної діяльності. Взаємовідносини з колективом хороші, підтримує співробітників в складний період, але при цьому дотримується корпоративних правил і норм. Зарекомендував себе як чесний, працьовитий робітник, який сумлінно виконує покладені на нього обов`язки (а.с.53-54). Відповідно до довідки про заробітну плату № 456 від 20.09.2023 року, дохід за період з 01.09.2022 року по 31.08.2023 року склав 178375,32 грн (а.с.55). Згідно з актом обстеження умов проживання № 204 від 12.09.2023 року, за місцем проживання дітей за адресою: [ADDRESS] створені задовільні умови для проживання, кімнати умебльовані, стан речей, постільної білизни задовільний. У Данила окрема кімната, є письмовий стіл, ліжко, комп`ютер. У Марини та Степана окрема кімната, є письмовий стіл, окремі ліжка, шафа для речей. 19.05.2022 року [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства відносно дружини [PERSON] (а.с.9). Крім того, відповідно до інформації ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області від 27.07.2023 року , [PERSON] неодноразово зверталася до ВП № 1 з приводу вчинення домашнього насильства [PERSON] (а.с.10). В судовому засіданні, син [PERSON] , [INFO] , висловив своє бажання проживати з батьком, повідомив, що там йому психологічно комфортніше, завжди допомагає ще й бабуся. Проти спілкування з мамою його ніхто не налаштовує, батько не заперечує та не перешкоджає їх спілкуванню з мамою. Мама до них зараз майже не приходить. Зазначив, що з навчанням йому допомагає тато, утримує тато, їсти готують тато і бабуся. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 29 Цивільного кодексу України,місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 1,2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Нормами статті 19 Сімейного кодексу України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до Висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Глобинської міської ради про визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Глобинської міської ради від 29.09.2023 року № 311, надавши належну оцінку усім обставинам справи, а саме: що батьком і матір`ю створено належні умови для виховання та розвитку дітей, на даний час діти проживають в атмосфері любові, турботи, захисту, встановивши, що вони вже досить тривалий час проживають разом із батьком, а отже, визначили місце їхнього проживання саме разом і з ним, і обставини, які б давали підстави для висновку визначення місця проживання дітей з матір`ю, а фактично для зміни місця їхнього проживання, вагомі підстави відсутні і з великою вірогідністю можуть стати чинниками, які спровокують вкрай негативні наслідки для дітей, у разі примусового переміщення для постійного проживання з матір`ю, Комісія вважає за доцільне визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.36-39). Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши висновок комісії, суд вважає, що за місцем постійного місця проживання дітей створено усі умови для розвитку їх особистості, побудови гармонійної картини світу та якщо забрати дітей із звичного для них середовища, вказане може призвести до їх негативного емоційного стану. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 року (справа № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18 вказала, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року. При визначенні місця проживання дитини необхідно враховувати найкращі інтереси дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Вирішуючи спори між батьками про те, з ким із них залишається дитина, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке б відповідало інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально - побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. За таких обставин, з урахуванням принципу якнайкращого забезпечення інтересів дітей, враховуючи Висновок комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Глобинської міської ради від 29.09.2023 року № 11, згідно якого Комісія вважає за доцільне визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині визначення місця проживання дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] за місцем проживання матері - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Вказане рішення суду не призведе до розлучення дітей з матір`ю, оскільки вони фактично на даний час проживають з батьком. Крім того, визначення місця проживання дітей з батьком не обмежує матір у своєму праві на спілкування з дітьми, турботи стосовно них та участь у вихованні дітей. В той ж час, відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Рішенням виконавчого комітету Глобинської міської ради №110 від 26.04.2023, встановлено порядок та способи участі матері у вихованні та спілкуванні з дітьми, які повинні виконуватись сторонами. Враховуючи викладене, позов в частині зобов`язання [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми: сином - [PERSON] , [INFO] , сином - [PERSON] , [INFO] , донькою - [PERSON] , [INFO] підлягає до задоволення.

Outcome: partial