Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Позивач Виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про позбавлення батьківських прав, третя особа - [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28.08.2023 року службою у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області одержано усне повідомлення від мешканців громади щодо небезпечних умов, у яких перебуває малолітня [PERSON] . Під час проведення перевірки встановлено наступне. Умови для проживання, виховання і розвитку дитини за адресою мешкання родини не створені: у помешканні брудно, чути сморід від паління, перегару та бруду. Спальне місце дитини у неналежному стані, постільна білизна частково відсутня, частково брудна, одяг дитини також брудний, дівчинка виглядає неохайно. Дорослі не дотримуються гігієни та не слідкують за гігієною дитини. Засоби гігієни дитини відсутні. Продукти харчування в обмеженій кількості. Батьки дитини перебувають у стані з ознаками алкогольного сп`яніння. Перебування малолітньої [PERSON] у зазначених умовах становить безпосередню загрозу для життя та здоров`я дитини. Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини від 28.08.2023 року, складеним щодо малолітньої [PERSON] , дитині в даній родині дуже небезпечно, і слід вживати заходів щодо негайного відібрання доньки у батьків. З`ясовано, що [PERSON] , [PERSON] протягом тривалого часу усвідомлено, безпідставно ухиляються від виконання передбачених чинним законодавством України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов для проживання, виховання і розвитку своєї дитини. Малолітня [PERSON] перебуває на обліку в Службі у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області як дитина, що перебуває в складних життєвих обставинах, з підстав неналежного виконання батьками своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини. Родині гр. [PERSON] , [PERSON] надавалися соціальні послуги комунальною установою «Центр надання соціальних послуг» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, до роботи з сім`єю залучалися благодійні організації. Спеціалістами служби у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області батькам дитини неодноразово роз`яснено передбачені чинним законодавством України батьківські обов`язки, про відповідальність за їх невиконання попереджено. Однак [PERSON] , [PERSON] не змінили свого ставлення до доньки на краще. Батьки дитини не працюють, не мають стабільного доходу, систематично вживають алкогольні напої. У сім`ї часто бувають сторонні чоловіки у стані алкогольного сп`яніння, відбуваються розпивання алкогольних напоїв, гучні скандали, бійки, в тому числі й у присутності малолітньої [PERSON] . Коли батьки перебувають у стані алкогольного сп`яніння, дитина залишається без належного нагляду і догляду, наражається на небезпеку. У зв`язку з викладеним вище працівниками поліції неодноразово складалися адміністративні протоколи щодо притягнення [PERSON] , [PERSON] до адміністративної відповідальності. Тому позивач просить суд позбавити відповідачів батьківських прав та стягнути з них аліменти на утримання дитини. Передати дитину [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування - виконавчому комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, для вжиття заходів щодо подальшого її влаштування відповідно до вимог чинного законодавства. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 04.10.2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження, та встановлено сторонам строк на реалізацію процесуального права подачі заяв по суті позовних вимог. Ухвалою від 06.11.2023 року завершено підготовче провадження та призначено судове засідання на 29.11.2023 року. Відповідачі відзив на позовну заяву не подали. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування позовні вимоги підтримала, просила позбавити [PERSON] , [PERSON] , батьківських прав, оскільки відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки, розвитком, умовами проживання, здоров'ям її не цікавляться, не можуть забезпечити належне виховання, лікування, розвиток, зловживають алкогольними напоями. Вимоги супроводу не виконувались, за той період, який надавався батькам для усунення недоліків, що свідчить про їх незацікавленість. Було складено план соціального супроводу, [PERSON] спочатку влаштувалась на роботу, але потім її покинула. [PERSON] частіш за все уникає будь-яких розмов і просто йде, а мати іноді поводиться агресивно під час відвідування їх квартири соціальними службами та співробітниками поліції. Зафіксовані факти перебування в належному відповідачам житлі сторонніх осіб в стані алкогольного сп'яніння, а дитина проводить час на вулиці в компанії хлопців, які значно старші за неї, а саме 13-14 років. Третя особа [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, пояснила, що дитина тимчасово проживає із нею та її родиною, вона забезпечує її всім необхідним, піклується про навчання, виховання, лікування, харчування, створила умови для проживання. Дитина любить своїх батьків, любить маму, але умови для неї були створені неналежні. За той час поки дитина знаходиться в її родині мама відвідувала дитину в школі і приносила їй мандаринки та цукерки «Черв`ячки», що їй відомо зі слів дитини, а також булочку. Дитині мати телефонувала, але у цей час перебувала у стані алкогольного сп'яніння. За ті три місяці, що дитина перебуває у неї, мама своєї поведінки не виправила. Дитина казала, що батько бив, вона була голодна. Перші дні вона ховала їжу, не довіряла чоловіку [PERSON] , не пускала його в хату, тому він був змушений ночувати в машині. Відповідач [PERSON] позов визнала частково, в частині стягнення аліментів, просила повернути їй дитину, стверджувала, що зробила висновки для себе, а тому створить в подальшому належні умови для дитини. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, допитавши свідків, опитавши малолітню [PERSON] , [INFO] , в присутності педагога, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Судом встановлено, що факт родинних відносин малолітньої [PERSON] , [INFO] , з відповідачами [PERSON] , [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] перебувають у шлюбі (а.с. 11). Відповідно до наказу ДСГП від 07.07.2021 року № 152-ОД-21 малолітню [PERSON] , взято на облік службою у справах дітей управління соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 12). Відповідно до характеристики наданої КНДЗ № 8, [PERSON] , [INFO] , відвідує дитячий садок з 3 р. 7 м. Вихованням дівчинки займаються батьки. Характеристика посередня (а.с. 13). Відповідно до характеристики наданої КНДЗ № 8, [PERSON] , [INFO] , виховується в групі «Дзвіночки» (для дітей з особливим освітніми проблемами). Виховується у повній неблагонадійній сім`ї (батьки зловживають алкоголем). [PERSON] , [PERSON] приділяють увагу дитині, але не стабільно (коли не вживають алкоголь), неодноразово приходили забирати дитину у нетверезому стані. Відвідування садочка стає нестабільним, коли батьки вживають алкоголь (а.с. 14). Відповідно до характеристики наданої учениці 1-Б класу Вільногірського ліцею № 5 [PERSON] , окрім відомостей щодо дитини, вказано, що батьки не мають постійної роботи, мама приводить та забирає, характеристика посередня (а.с. 15). Згідно з актом обстеження умов проживання від 29.06.2022 року, складеного, головним спеціалістом з питань опіки та піклування ССД ДСГП, вбачається, що з метою перевірки умов проживання, створених для малолітньої [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , було проведено обстеження умов проживання, результат відвідування - створені мінімальні умови, батьки часто зловживають алкогольними напоями, не мають роботи не доглядають за донькою у квартирі брудно і сморід (а.с. 16). Згідно з актом обстеження умов проживання від 30.06.2022 року, складеного, головним спеціалістом з питань опіки та піклування ССД ДСГП, вбачається, що з метою перевірки умов проживання, створених для малолітньої [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , було проведено обстеження умов проживання, результат відвідування - створені часткові умови, батькам було рекомендовано влаштуватися на роботу або стати на облік у ЦЗ. Також рекомендовано пройти тестування в ІРЦ Вільногірської міської ради для визначення освітніх потреб дитини (а.с. 17). Згідно з актом обстеження умов проживання від 10.11.2022 року, складеного, головним спеціалістом з питань опіки та піклування ССД ДСГП, вбачається, що з метою перевірки умов проживання, створених для малолітньої [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , було проведено обстеження умов проживання, результат відвідування - у родині є проблеми, які вони не можуть вирішити самостійно, тому представники БО «Надія» уклали з матір'ю договір про підтримання родини та надання допомоги у подоланні складних обставин (а.с. 18) Згідно з актом обстеження умов проживання від 08.02.2023 року, складеного, головним спеціалістом з питань опіки та піклування ССД ДСГП, вбачається, що з метою перевірки умов проживання, створених для малолітньої [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , було проведено обстеження умов проживання, результат відвідування - створені недостатні умови. Дитину у супроводі матері та спеціаліста ССД ДСГП госпіталізовано до педіатричного відділення (а.с. 19). Згідно з актом обстеження умов проживання від 18.04.2023 року, складеного, головним спеціалістом з питань опіки та піклування ССД ДСГП, вбачається, що з метою перевірки умов проживання, створених для малолітньої [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , було проведено обстеження умов проживання, результат відвідування - для проживання, навчання створені незадовільні умови. батьки вживають алкогольні напої, не працюють, мають нестабільні заробітки. Матір [PERSON] письмово попередили про відповідальність щодо забезпечення необхідних умов життя дитини, батько гр. [PERSON] зробив вигляд, що не розуміє про що йдеться (а.с. 20) Згідно з актом обстеження умов проживання від 21.04.2023 року, складеного, головним спеціалістом з питань опіки та піклування ССД ДСГП, вбачається, що з метою перевірки умов проживання, створених для малолітньої [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , було проведено обстеження умов проживання, результат відвідування - для проживання, розвитку, утримання створені часткові умови, психологічний стан не задовільний, дитина бачить п'яних батьків та їх родичів, матір письмово попереджено про відповідальність щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання і навчання своєї дитини (а.с. 21). Згідно з актом обстеження умов проживання від 17.08.2023 року, складеного, головним спеціалістом з питань опіки та піклування ССД ДСГП, вбачається, що з метою перевірки умов проживання, створених для малолітньої [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , було проведено обстеження умов проживання, результат відвідування - створено мінімальні умови, мати неспроможна працевлаштуватися, батько не отримав інвалідність. Мати планує працевлаштуватися (а.с. 22). Батьки дитини [PERSON] , [PERSON] попереджались службою у справах дітей з питання виконання ними батьківських обов'язків (а.с. 23-33). [PERSON] надавала письмові пояснення з приводу перебування в їх житлі стороннього чоловіка у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 34, 35). За відомостями поліції 11.10.2020 року [PERSON] пиячила та не забрала додому свою малолітню доньку [PERSON] , [INFO] з дитячого садку № 8, м. Вільногірськ. З 09.10.2020 року по 12.10.2020 року вона зловживала алкогольними напоями та забула, що зранку 12.10.2020 року відвела дитину до дошкільного навчального закладу. В ході відпрацювання матеріалу було встановлено, що дівчинка дійсно знаходилась в дитячому садку № 8, м. Вільногірськ, будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було. Начальнику УСССДМ ДСГП направлено лист вказаного змісту з проханням взяти родину під соціальний супровід (а.с. 36). Згідно довідки від 03.08.2021 року за вих. № 444-6745 [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності на протязі року за ст. 183 КУпАП - 20 разів, за ст. 178 ч. 1 КУпАП, за ст. 178 ч. 2 КУпАП, за ст. 184 ч. 1 КУпАП, ч. 2 ст. 184 КУпАП, [PERSON] притягався до відповідальності за ст. 178 ч. 2 КУпАП, ст. 175-1 ч. 1 КУпАП, ст. 184 ч. 1 КУаАП (а.с. 37). [PERSON] упродовж 2023 зверталась на лінію «102» за фактом зникнення її малолітньої доньки [PERSON] , 2015 р.н., 4 рази. Інформацію зареєстровано до єдиного обліку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події за № 1461 від 26.05.2023, № 1736 від 18.06.2023, № 1896 від 01.07.2023, № 2182 від 25.07.2023 року, надані повідомлення не знаходили свого підтвердження, дитина не зникала та жертвою злочину не була (а.с. 38). 23.09.2023 року о 20:45 [PERSON] повідомила про зникнення [PERSON] , яка забрала останні ключі від квартири та втекла гуляти. Встановлено, що дитина не зникла, [PERSON] перебувалп в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 39). В листі від 17.02.2023 року за вих. № 01-16/39-23 міститься інформація щодо обставин відібрання дитини [PERSON] , яка потребувала лікарської допомоги (а.с. 41). Згідно з актами проведення оцінки потреб сім`ї/особи 08.02.2023 року - 16.02.2023 року, [PERSON] та [PERSON] не працюють та мають підробіток, в квартирі було брудно, речі складені не охайно, тобто розкидані по всій квартирі. В квартирі знаходився брат [PERSON] . На кухні брудно, троє дорослих людей, розпивали спиртні напої (а.с. 42-48). Оцінку рівня безпеки дитини проведено 08.02.2023 року (небезпечно) та 28.08.2023 року (дуже небезпечно), що підтверджується відповідними актами. Перебування малолітньої [PERSON] у виявлених умовах становить безпосередню загрозу для життя та здоров`я дитини. Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини від 28.08.2023 року, складеним щодо малолітньої [PERSON] , дитині в даній родині дуже небезпечно, і слід вживати заходів щодо негайного відібрання доньки у батьків (а.с. 49-56). Виконавчим комітетом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 28.08.2023 року № 324/0/7-23 вирішено негайно відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] та [PERSON] . Визнати доцільним позбавлення їх батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . Службі у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області вжити заходів щодо подальшого влаштування дитини та звернення з відповідним позовом до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області у визначений відповідно до вимог чинного законодавства України термін (а.с. 58, 59). Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 28.08.2023 року № 325/0/7-23 влаштовано малолітню [PERSON] до родини патронатного виховання (а.с. 60). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка працює в секторі ювенальної превенції, пояснила, що знайома з родиною [PERSON] починаючи з березня 2023 року. Неодноразово траплялись випадки, коли перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння [PERSON] забувала, що дитина пішла на прогулянку і телефонувала в поліцію, що дитина зникла. Неодноразово складались протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП. Вона постійно обіцяла, що виправиться, але нічого не виправилось. До неї вживались заходи, проводили бесіди, але це допомогло. Дитина часто була без нагляду, гуляла з хлопцями старшого віку. [PERSON] та [PERSON] вживають алкогольні напої, ведуть неналежний спосіб життя, дитина була недоглянута. Родині була надана допомога у проходженні дитиною комісії до першого класу, тому, що мама не могла забезпечити проходження самостійно. Під час чергового відвідування родини у них в квартирі перебував чоловік, одягнутий у жіночу кофту та у стані алкогольного сп'яніння, який назвався другом [PERSON] та [PERSON] , а також інший чоловік у стані алкогольного сп'яніння, який назвався братом [PERSON] . За три місяці після відібрання дитини [PERSON] не виправила свою поведінку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] працює у Центрі надання соціальних послуг Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, працює з родиною [PERSON] з грудня 2022 року, є фахівцем з соціальної роботи. Близько півроку кожного тижня відвідували цю родину. Спілкувались з мамою, батько на контакт не йшов, вони часто перебували у стані алкогольного сп'яніння. Дитина не доглянута, гуляла на вулиці без нагляду з хлопцями старшого віку. Батьки не знали де вона. Дитину мали водити до психолога, але батьки відвели її лише один або два рази. Вона хороша дівчинка, але потребує додаткових занять, вона не вміє повністю говорити речення та пропускала заняття. На деякий час після відвідування соціальної служби ситуація покращувалась, але потім все поверталось, як було, в хаті було брудно, запасів їжі не було. Коли дитину забрали, то [PERSON] намагалась працевлаштуватися, але після тижня роботи вона на роботу не вийшла. В плані було закодуватися, це могла забезпечити благодійна організація, але [PERSON] відмовилась. Свідок [PERSON] пояснила, що працює у службі у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області. З родиною [PERSON] познайомилась на початку 2019 року. До служби у справах дітей надійшов лист з дитячого садочка, що батьки [PERSON] прийшли в нетверезому стані, тому їм не хотіли віддавати дитину, вони вчинили сварку, довелося викликати поліцію. [PERSON] та [PERSON] вживають алкогольні напої, не працюють. Умови проживання для дитини подані неналежні. В квартирі брудно, проживають тварини, яких ніхто не вигулював. [PERSON] часто телефонувала, що дитина пропала, одного разу вона сама відвела дитину в садочок і забула, інші рази дитина гуляла. Коли надійшло повідомлення, що дитина хворіє, було здійснено вихід за місцем проживання родини, то в квартирі перебувала матір дитини, а чоловік, нібито брат батька дитини, перебував в стані сильного алкогольного сп'яніння. Лікар оглянула дитину, встановила, що дитину треба лікувати, для цього її потрібно було помістити до лікарні, але матір влаштувала істерику, поводила себе агресивно, хоча співробітники поліції її не чіпали, вона кричала їм лайливі слова. Дитина злякалась. Соціальні служби родині допомагають, спочатку покращення тривало 2-3 тижні, а тепер лише кілька днів. Дитина погано розмовляє, її навчанню треба приділяти додаткову увагу, вона залишилась на другий рік у першому класі, дитина має косоокість, але мама з цим нічого не робить. Дитина занедбана, сама гуляє на вулиці з хлопцями 13-14 років. [PERSON] мало приділяє уваги дитині, [PERSON] вживає алкогольні напої, роботи не має. З родиною працював благодійний фонд, запропонували закодуватися безкоштовно, але результату немає. Опитана в судовому засіданні малолітня [PERSON] , [INFO] пояснила, що вона хоче проживати з [PERSON] (третьою особою), але і з мамою також. Зараз вона проживає в сім`ї [PERSON] , перейшла до іншого навчального закладу у м. Вільногірську, мама відвідувала її у школі, приносила їй мандаринку та цукерки «Черв`ячки», а також булочку. Коли вона жила із батьками у неї був мобільний телефон та самокат, але їх здали в ломбард. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Аналогічні положення закріплені у ст. 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначенні інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Суд враховує правову позицію, висловлену Верховним Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 303/3102/19 від 18.08.2021 року про те, що з досягненням віку десяти років у дитини з'являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Стаття 164 СК України встановлює перелік підстав позбавлення батьків батьківських прав. Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України однією з підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні по справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olssonv. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansenv. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Із рішення Європейського суду з прав людини у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року вбачається, що вказане рішення підтвердило сталу позицію Європейського Суду, яка зводиться до визначення насамперед «якнайкращих інтересів дитини», а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін. Суд враховує що орган опіки та піклування - виконком Вільногірської міської ради Дніпропетровської області вважає доцільним позбавлення [PERSON] , [PERSON] батьківських прав, тому виходячи з інтересів дитини, суд дійшов висновку, що відповідачів слід позбавити батьківських прав. Прихильність дитини до її матері очевидна, однак суд погоджується із рішенням органу опіки та піклування та керується найвищими інтересами дитини, враховуючи конкретні обставини справи, умови життя дитини, а також те, що в процесі розгляду доведено ухилення відповідачів від виконання батьківських обов'язків. В даному випадку, згідно з наданими доказами суд доходить висновку, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дитини, свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками і не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, стан її здоров'я, не утримують її матеріально, хоча мали б це робити, тобто з власної волі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, поведінку не змінили попри надану родині допомогу та соціальний супровід на протязі тривалого проміжку часу. Вагомих та поважних причин щодо того, що у відповідачів існують перешкоди для здійснення своїх батьківських обов'язків - суду не надано. Суд вважає за необхідне у зв'язку із задоволенням позову в цій частині передати малолітню [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування - виконавчому комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, для вжиття заходів щодо подальшого їх улаштування відповідно до вимог чинного законодавства. Слід зазначити, що позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з обов`язку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття і вважає, що в цій частині позов також підлягає задоволенню. Розмір в якому просять стягнути з відповідачів аліменти суд вважає обґрунтованим, достатнім та таким, що відповідає обставинам справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору слід стягнути з відповідачів на користь держави з кожного по 5 368,00 грн.

Outcome: approved