Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

12.06.2023 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Талан Системс» про стягнення боргу. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до умов договору № 0209/19-19 від 02.09.2019 р. про розподіл майнових прав на службовий твір, позивач передає відповідачу належні йому майнові права на службовий твір, а відповідач повинен сплатити позивачу винагороду за передання йому цих прав. Згідно з актом прийому-передачі винагорода за передання майнових прав на твір становить 5800,00 грн. Оскільки у відповідача виник боргу за вказаним договором, який він в добровільному порядку не сплачує, тому позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь боргу, який з врахуванням інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені, становить 12255,39 грн. Крім того, позивач просить зазначити у рішення суду про нарахування трьох процентів річних на суму основного боргу, починаючи з 10.06.2023 р. і до моменту виконання рішення суду за наведеною формулою. Ухвалою від 19.06.2023 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів відповідачем отримано, про що свідчить відповідна відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з договору № 0209/19-19 від 02.09.2019 р. про розподіл майнових прав, [PERSON] передає ТОВ «Талан Системс» належні йому майнові права на службовий твір, а відповідач повинен сплатити позивачу винагороду за передання йому цих прав. Згідно з п. 3.1 договору передача товару відбувається за допомогою цифрового носія у вигляді CD-R диску, що підтверджується підписанням акту прийому-передачі службового твору та майнових прав. Так, на виконання умов договору 22.10.2019 р. сторонами складено акт прийому-передачі, у якому визначено, що винагорода за передання майнових прав на твір становить 5800,00 грн. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що винагороду за отримані майнові права на службовий твір відповідач у визначений договором строк позивачу не сплатив, у результаті чого станом на 09.06.2023 р. має борг перед позивачем в сумі 5800,00 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з пункту 6.3 договору, сторони погодили, що у випадку порушення строку розрахунку, вказаного у пункті 5.2 цього договору, роботодавець (відповідач) виплачує працівнику (позивач) пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку позивача, наведеного ним у позовній заяві, за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання в сумі 5800,00 грн. за період з 23.11.2019 р. до 09.06.2023 р. інфляційні втрати складають 2938,52 грн., три проценти річних - 616,87 грн., а пеня - 2900,00 грн. Враховуючи, що між [PERSON] та ТОВ «Талан Системс» було укладено договір 0209/19-19 від 02.09.2019 р. про розподіл майнових прав на службовий твір, умови якого позивачем були виконані, шляхом надання відповідачу майнових прав на службовий твір, однак відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, винагороду за передання цих майнових прав позивачу не сплачує, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Талан Системс» на користь [PERSON] борг в сумі 12255,39 грн., з яких: 5800,00 грн. - сума боргу; 2938,52 грн. - інфляційні втрати; 616,87 грн. - три проценти річних; 2900,00 грн. - пеня. Щодо вимоги позивача про зазначення в рішенні суду про стягнення трьох процентів річних до моменту повного виконання рішення суду, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Частиною 11 цієї статті визначено, що остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Водночас, при вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. З врахуванням викладених норм закону та практики Європейського Суду з прав людини, суд з метою ефективного захисту прав позивача, вважає за можливе зазначити про нарахування трьох процентів річних у період з 04.09.2021 р. до моменту виконання рішення з врахуванням вимог законодавства України, що регулюють таке нарахування (ст. 625 ЦК України). Отже, органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання даного рішення, починаючи з 10.06.2023 р. і до моменту його виконання, необхідно здійснювати нарахування трьох процентів річних на суму основного боргу 5800,00 грн. за такою формулою: (СОБ х 3 х КДП) : КДР : 100 = сума процентів, де: СОБ - сума основного боргу; 3 - три проценти річних; КДП - кількість днів прострочення; КДР - кількість днів у році, в якому нараховуються проценти, і отриману суму стягнути з ТОВ «Талан Системс» на користь [PERSON] . Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 13328,99 грн. (12255,39 грн. + 1073,60 грн.).

Outcome: approved