Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Гиря А.В., повноваження якої підтверджені ордером на надання правничої (правової) допомоги та не обмежені договором, звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. за №9585 від 28.09.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 13330 грн. 99 коп. та стягнути з відповідача понесені судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. На обґрунтування позову представник позивача зазначила, що у відкритому доступі в реєстрі виконавчих проваджень Мулько М.Є. дізнався, що відносно нього відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. виконавче провадження № 68666527, де стягувачем є ТОВ «Вердикт Капітал». Оскільки [PERSON] не отримував жодного документа від приватного виконавця, він звернувся з відповідним запитом. 21.09.2023, ознайомившись з документами виконавчого провадження, виявлено, що предметом стягнення за виконавчим провадженням є заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал», який є правонаступником ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», яке є правонаступником АТ «УкрСиббанк». Заборгованість виникла за кредитним договором № 96270789000 від 11.03.2020. Загальна сума стягнення за виконавчим провадженням становить 14987 грн. 17 коп. Вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки відсутнє підтвердження безспірної заборгованості боржника. Окрім того, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вказала, що [PERSON] не було повідомлено про зміну кредитора у зобов`язанні. З урахуванням викладеного просила позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ч.2 ст. 191 ЦПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Представник позивача [PERSON] адвокат Гиря А.В. в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у тексті позову та просила їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. та приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. - у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були належним чином повідомлені. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 28.092021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 9585, про стягнення боргу з [PERSON] , як боржника за кредитним договором № 96270789000 від 11.03.2020, укладеним з АТ «УкрСиббнак», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору № 198 про відступлення прав вимоги від 25.01.2021 є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору № 04/26/01/2021/1 про відступлення прав вимоги від 26.01.2021 є ТОВ «Вердикт Капітал». Загальна сума стягнення становить 13330 грн. 99 коп. за період з 26.01.2021 по 13.07.2021. На підставі вищевказаного виконавчого напису 16.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. було відкрито виконавче провадження № 68666527. В матеріалах справи відсутній договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Інвестхіллс Веста», та між ТОВ «ФК «Інвестхіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал», також відсутні письмове підтвердження отримання повідомлення [PERSON] про відступлення прав вимоги. Жодна сторона таких доказів не надавала та про їх витребування не клопотала. Суд вважає, що характер правовідносин, що склались між сторонами, жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості. Так, судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі в тому числі глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 №296/5, пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1\~Закону України\~«Про нотаріат» (далі - Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів здійснюється згідно глави 14\~Закону та глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з статтею 87\~Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє\~виконавчі написи,\~якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем\~та за\~умови,\~що з\~дня виникнення\~права вимоги\~минуло не\~більше трьох\~років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 зробила такий висновок про застосування вказаної норми права: «Строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений статтею 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку» (пункт 80 вказаної постанови). Відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені до переліку кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, при цьому для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, що не посвідчений нотаріально, та виписки з рахунку боржника. З виконавчого напису вбачається, що кредитний договір не був посвідчений нотаріально. Також суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такої. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. З наданих суду документів не вбачається, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем у розмірі заборгованості, як зазначено у виконавчому написі. ТОВ «Вердикт Капітал», як відповідач у справі, не довів, що ним нотаріусу надавалися документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, не було доведено суду відступлення права вимоги та отримання [PERSON] письмової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № 96270789000 від 11.03.2020. З цих підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачем при\~подачі позову\~до суду\~були понесені\~судові витрати\~зі сплати\~судового збору\~у розмірі\~1073\~грн.\~60\~коп.,\~які слід\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~відповідно до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України.\~

Outcome: approved