Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

16.08.2023 [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та просив суд змінити розмір аліментів, визначених судовим наказом Сихівського районного суду м.Львова у справі № 464/1016/23 від 14.03.2023 року та стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що перебував з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі до 07.08.2019, мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач разом із сином залишилися проживати в квартирі, яка належить його (позивача) матері за адресою: [ADDRESS] . Сам він після розірвання шлюбу створив нову родину із [PERSON] , має із нею спільну дитину - [PERSON] , [INFO] та проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що продовжує допомагати колишній дружині та сину, регулярно здійснює переказ коштів на харчування, одяг, інші інтереси дитини, оплачує комунальні послуги за місцем мешкання відповідача із сином. Відповідач не працює та не виконує свого обов`язку щодо забезпечення дитини. Він не згодний із розміром аліментів, встановлених судом в судовому наказі в розмірі частки його доходу щомісяця, оскільки він не є пропорційним до фактичних витрат на дитину. Зазначив, що його витрати стали більшими у зв`язку із зміною сімейного стану та перебуванні на утриманні більше людей: дружина, дочка і син. Оскільки зміна сімейного стану є самостійною підставою для зменшення розміру аліментів, просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав у ньому зазначених та просив задовольнити. Додатково пояснив, що він несе витрати по оплаті гуртків сина, оплачує комунальні послуги за місцем мешкання сина та колишньої дружини, щомісяця вносить грошові кошти на депозит, який відкрив для сина. Крім того, під час зустрічей із сином він, також, передає йому грошові кошти на особисті потреби. Під час спілкування із сином останній повідомив йому, що його мати іноді позичає у сина грошові кошти, які передані йому батьком. Вважає, що розмір аліментів, стягнутих із нього за судовим наказом, підлягає зменшенню з огляду на його фактичні добровільні виплати щодо утримання сина. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, з підстав у ньому зазначених та просила задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомила, не подала відзив на позовну заяву. З урахуванням того, що позивач та його представник не заперечують проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, вислухав пояснення позивача, доводи представника позивача, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.06.2006 року. На підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07.08.2019 у справі № 464/6547/18 шлюб між ними розірваний. Рішення суду набрало законної сили 17.09.2019 - а.с.10. Мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 14.01.2015 - а.с.11. На підставі судового наказу Сихівського районного суду м.Львова від 14.03.2023 у справі 464/1016/23 із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного вику та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.02.2023 і до досягнення ним повноліття - а.с.9. Позивач [PERSON] створив нову родину та має із [PERSON] спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Мешкає разом із родиною за адресою: [ADDRESS] - а.с.12 - 14. Згідно довідки за місцем роботи позивача від 22.03.2023, загальна сума доходу [PERSON] за період з вересня 2022 по лютий 2023 без урахування аліментів становить 345 788,03 грн - а.с.15. Згідно Витягу про державну реєстрацію прав від 09.10.2012 № 35773170, квартира, в якій мешкає відповідач із сином за адресою: [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05.10.2012 - а.с.17. Згідно виписки по картці [PERSON] в АТ «Універсал Банк» від 12.05.2023, за період з листопада 2020 - по лютий 2023, позивач перераховував грошові кошти відповідачу щомісяця в сумі 4000 грн, в березні 2023- 1040 грн - а.с.20-22. Згідно виписки по Депозиту №90.30.0001583451 від 25.05.2022, позивачем відкритий депозит, на який щомісяця ним перераховуються грошові кошти - а.с.38-40. Згідно квитанцій АТ «Універсал Банк», позивачем [PERSON] здійснювалася оплата комунальних послуг за період 2022-2023р.р. за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає відповідач разом із спільним із позивачем сином. - а.с. 127-151. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік»: установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Таким чином мінімальний гарантований розмір аліментів у 2023 становить для дітей віком від 6 до 18 років - 1416,50 грн. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, конструкція зазначеної статті 192 СК України визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22). Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Верховний Суд України в постанові від 05лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно зі ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїхвимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що змінився сімейний стан платника аліментів [PERSON] , який створив нову родину та має на утриманні малолітню дитину, а тому наявні підстави для зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , 2015 року народження. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог та зменшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Визначений розмір аліментів буде відповідати потребам дитини, критеріям виваженості, розумності та справедливості. На підставі викладеного та

Outcome: approved