Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

14 вересня 2023 року Служба у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, як орган опіки та піклування, в особі начальника Служби Лободи Т.О., звернулася до суду із позовом в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [PERSON] , стягнути з відповідачки аліменти на користь дітей та залишити малолітніх на вихованні, проживанні з батьком [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з батьком [PERSON] . В жовтні 2018 року рішенням виконавчого комітету Шевченківської сільської ради малолітні діти були вилучені із сім`ї батьків у зв`язку із невиконанням ними батьківських обов`язків. Батько малолітніх дітей здійснив всі необхідні заходи для повернення дітей в сім`ю, рішенням виконавчого комітету Шевченківської сільської ради від 28.05.2019 № 35 малолітні діти повернені батьку. Батьком дітей [PERSON] створені належні умови для проживання дітей, діти забезпечені всім необхідним. Утриманням дітей займається лише батько. [PERSON] , [PERSON] є інвалідами з дитинства, потребують постійного профілактичного лікування у спеціалізованих установах. Оздоровленням дітей займається батько. За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно. Мати дітей, відповідачка [PERSON] останні п"ять років не виконує батьківські обов`язки щодо дітей, не відвідує дітей за місцем проживання, їх навчанням та шкільним життям не цікавиться, не утримує матеріально, не займається лікуванням, розвитком, тобто повністю самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. 01 серпня 2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Згурівської селищної ради прийнято рішення про надання висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Відповідачка без поважних причин злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх малолітніх дітей, не цікавиться їхнім життям та здоров`ям, матеріальної допомоги не надає, все це є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав. Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. З ініціативи суду до участі у справі залучено, як третю особу без самостійних вимог, [PERSON] . Учасникам справи встановлено строки для подачі заяв по суті. Відповідачка [PERSON] правом на подачу відзиву не скористалась. Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання не з`явився представник позивача. Про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлений у встановленому законом порядку. Представник позивача Довженко М. подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Суд визнав можливим проводити підготовче судове засідання у відсутність представника позивача, оскільки його неявка не перешкоджає цьому. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала повністю. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачкою, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батьком дітей є [PERSON] (а.с. 16, 17 - копії свідоцтв про народження). Діти зареєстровані та проживають разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За місцем проживання батьком дітей створені належні житлово-побутові умови для проживання, діти забезпечені всім необхідним (а.с. 35 - копія акту обстеження житлово-побутових умов проживання). Батько дітей [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 34 - копія характеристики). Малолітні [PERSON] , [PERSON] мають незадовільний стан здоров`я, потребують постійного профілактичного лікування та є дітьми з інвалідністю (а.с. 27, 28 - копії медичних висновків, а.с. 29 - копії посвідчень). Діти навчаються в Лизогубовослобідському НВК «ЗОШ- І-ІІІ ступенів - дитячий садок», відповідачка навчанням та шкільним життям своїх дітей не цікавиться. Дітьми займається лише батько [PERSON] (а.с. 30, 31 - копії довідок навчального закладу, а.с. 32, 33 - копії характеристик учениць). Згідно з рішенням Виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 08 серпня 2023 року № 238 затверджено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . В обґрунтуванні даного висновку зазначено, що відповідачка без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своїх дітей, самоусунулась від їх виховання та утримання, не цікавиться їхнім життям та здоров`ям (а.с. 18 - рішення, а.с. 19-20 - висновок). Таким чином, відповідачка [PERSON] без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своїх малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , участі в житті дітей не приймає, з ними не спілкується, вихованням та утриманням не займається, все це є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей. Згідно з ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В силу положень п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово підкреслював, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках у разі доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Приймаючи рішення про позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав, суд виходить з того, що позбавлення відповідачки батьківських прав відповідає інтересам її малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] . Діти проживають разом з батьком [PERSON] , який дбає про дітей, забезпечує їх всім необхідним. В свою чергу, мати дітей, відповідачка [PERSON] з дітьми не проживає, з ними не спілкується, їхнім життям та здоров`ям не цікавиться. Все це свідчить про повну байдужість відповідачки до долі своїх дітей. Судом не встановлені поважні причини невиконання батьківських обов`язків відповідачкою. За даних обставин суд не вбачає іншого шляху забезпечення інтересів дітей, окрім як розірвання їхніх сімейних зв`язків з матір`ю. Суд вважає за необхідне позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на 2023 рік затверджений Законом «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-IX. Так, прожитковий мінімум на 2023 рік для дитини віком до 6-18 років становить 2833 грн. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Позбавлення відповідачки батьківських прав, не звільняє її від обов`язку щодо утримання дітей. Оскільки відповідачка добровільно кошти на утримання дітей не надає, з неї мають бути присуджені аліменти на дітей у твердій грошовій сумі в розмірі достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Яготин Київської області, РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , працездатної, непрацюючої, аліменти на користь малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 1417 (одна тисяча чотириста сімнадцять) гривень 00 копійок, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову 14 вересня 2023 року і до досягнення дітьми повнолітня, з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства У позовній заяві заявлена вимога щодо залишення малолітніх на вихованні, проживанні з батьком [PERSON] . Згідно з ч.ч. 3- 5 ст. 167 СК України дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим . Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Суд вважає за необхідне, оскільки діти проживають з батьком, який дбає про їх добробут, створив належні умови проживання, має позитивну характеристику, залишити малолітніх дітей на вихованні, проживанні разом з батьком [PERSON] Враховуючи те, що на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору,

Outcome: approved