Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

У березні 2019 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , та в уточненій редакції якої останній просив суд: -встановити факт використання опікунських прав [PERSON] на шкоду опікуваному, а саме неправомірні дії якого позбавили опікуваного [PERSON] частини будинку та частини земельної ділянки, які належали йому на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS] та виконанням рішень Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради та опікунської ради при Виконавчому комітеті Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради Шелеспанський В.І. позбавив права приватної власності [PERSON] -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 100\~000,00 грн. компенсації за завдану моральну шкоду. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, з урахуванням їх уточнень від 20.04.2019, позивач посилався на те, що він, наразі, є опікуном недієздатного [PERSON] . З огляду на те, що за час знаходження [PERSON] під опікою [PERSON] , останнім було вчинено дії не в інтересах опікуваного, що виразилося у протиправному відчуженні майна [PERSON] , а саме: частини будинку та земельної ділянки розташованих за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Відповідачем [PERSON] було надано відзив та письмові пояснення, доводи викладені в яких зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами. Так, останнім зазначено, що позивач не має повноважень на звернення до суду в інтересах [PERSON] , оскільки не є його опікуном. Також вказано про пропуск позивачем строку позовної давності, з огляду на те, що відчуження майна мало місце у 2004 році і правомірність таких дій неодноразово досліджувалася судами за позовами ініційованим [PERSON] . Позивачем [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] надано відповідь на відзив, в якому вказано про хибність висновків відповідача щодо пропуску строку позовної давності, оскільки про відчуження майна [PERSON] йому стало відомо після отримання відповіді на запит з міського архіву від 26.09.2017. Ухвалою судді Бабушкіського районного суду м.Дніпропетровська [PERSON] від 16.04.2019 позовну заяву [PERSON] залишено без руху у зв`язку з її не відповідністю приписам ЦПК України. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська [PERSON] від 25.04.2019 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні. У зв`язку із закінченням відрядження судді [PERSON] до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, справу було передано судді Женеску Е.В., якою за ухвалою від 08.10.2019 її прийнято до свого провадження та призначено до розгляду. У зв`язку із відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, справу було передано судді Сліщенку Ю.Г., яким за ухвалою від 26.02.2020 її прийнято до свого провадження та призначено до розгляду. У в`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку, справу було передано судді [PERSON] , яким за ухвалою від 24.07.2020 її прийнято до свого провадження та призначено до розгляду. У зв`язку із відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, справу було передано судді Куцеволу В.В., яким за ухвалою від 07.06.2021 її прийнято до свого провадження та вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.06.2021 відмовлено у прийнятті до розгляду заяв позивача про збільшення позовних вимог, які надійшли до суду 18.09.2020 та 19.11.2020. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.09.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено її розгляд у судовому засіданні по суті. У судове засідання, позивач, не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання, відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини не явки суд не повідомив. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до копії рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17.12.1998 прийнятого за результатами розгляду справи №2-2698/98, [PERSON] визнано недієздатним. Згідно копії рішення ВК Жовтневої районної ради м.Дніпропетровська від 19.02.1999 за №87, опікуном [PERSON] призначено [PERSON] . Відповідно до копії рішення ВК Жовтневої районної ради м.Дніпропетровська від 23.04.2004 за №187, дозволено [PERSON] продати частину будинку за адресою: [ADDRESS] , яка належить його недієздатному брату [PERSON] та зобов`язано опікуна [PERSON] включити у договір купівлі-продажу нового житла ім`я свого підопічного, [PERSON] . Згідно копії рішення ВК Жовтневої районної ради м.Дніпропетровська від 20.08.2004 за №454, дозволено [PERSON] продати частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , яка належить його недієздатному брату [PERSON] . Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 26.08.2004, [PERSON] який діє як опікун [PERSON] уклав вказаний договір з [PERSON] про відчуження частини домоволодіння [ADDRESS] . Згідно копії рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.12.2016 прийнятого за результатами розгляду справи №200/13494/16, звільнено [PERSON] від покладених на нього обов`язків опікуна щодо недієздатного [PERSON] , та призначено опікуном над останнім [PERSON] . Відповідно до копії постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.05.2018 прийнятої за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08.02.2018 (справа №201/7845/17), колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції щодо неналежного виконання своїх обов`язків як опікуна [PERSON] , оскільки останній не виконав вимоги органу опіки та піклування щодо забезпечення житловою площею [PERSON] . Також у постанові суду апеляційної інстанції зазначено, що висновок суду щодо стягнення моральної шкоди є передчасним, оскільки неправомірність дій [PERSON] при укладенні договору купівлі-продажу від 2004 року не встановлена. Правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються гл. 6 розд. IV ЦПК України. За нормою ч.2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. З огляду на те, що заявлена вимога про встановлення факту використання опікунських прав на шкоду опікуваному не несе юридичного наслідку щодо вирішення прав та обов`язків [PERSON] , оскільки його встановлення буде лише підтвердженням висновку до якого дійшли суди під час розгляду справи №201/7845/17, вказана вимога не підлягає задоволенню. Тобто факт неправомірності дій [PERSON] , в розрізі виконання опікунських обов`язків, при укладенні договору купівлі-продажу від 2004 року, не несе собою наслідків недійсності договору купівлі-продажу. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як роз`яснено у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст.76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими,\~речовими і\~електронними доказами;\~2)\~висновками експертів; 3)показаннями свідків. Положеннями ст.89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на те, що передумовою для стягнення моральної шкоди, за твердженням позивача, є протиправні дії відповідача, які полягали у протиправному позбавленні [PERSON] права власності (укладення договору купівлі-продажу частини домоволодіння), заявлена вимога про стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню, оскільки за умови відсутності оскарження/визнання договору купівлі-продажу від 2004 року недійсним, відсутній причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Outcome: dismissed