Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

Короткий виклад обставин справи Приватне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму завданих матеріальних збитків спричинених ДТП на загальну суму 2\~861,51 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 2\~000 грн., трьох процентів річних на суму 143,51 грн. та інфляції за весь час прострочення у розмірі 718,00 грн., а також суму сплаченого судового збору. Позов обґрунтовано тим, що 04.02.2019 р. близько 03 год. 44 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2103», д.н.з. [NUMBER] по вул. Лесі Українки, в с. Середнє (м-н Іванівка) Ужгородського району, допустив лобове зіткнення. В результаті вказаного ДТП було пошкоджено залізобетонну опору № 6 Л-1 «Табір» від КТП-138, яка є власністю Приватного акціонерного товариства «Закарпатгяобленерго». Внаслідок пошкодження вищезазначеної опори, вона стала непридатною для подальшої експлуатації та потребувала заміни, чим ПрАТ «Закарпатгяобленерго» було завдано матеріальної шкоди. Належність пошкодженої залізобетонної опори Товариству підтверджується Довідкою на підтвердження факту належності ПЛ-0,4 кВ та електроопори ПрАТ «Закарпаттяобленерго» від 22.06.2023 р. за №540-18/500. Розмір завданих Товариству збитків у результаті вказаного ДТП, згідно Акту прийому виконаних робіт за лютий 2019 року, об`єкт: ПЛ-0,4 кВ Л-1 від ТП-138 смт. Середнє, м-н Іванівка, складає 7691,48 грн. Вказана сума складається з вартості нової опори, встановленої замість збитої, робіт по демонтажу збитої опори та монтажу нової, монтажу та демонтажу проводу СІП на анкерній ділянці ПЛ напругою 0,4 кВ, а також вартості супутніх матеріалів та робіт, які використовувалися та проводилися під час заміни збитої опори. При цьому, всі роботи проводилися з використанням нових матеріалів, які не перебували раніше в експлуатації, без амортизації та без зношення. 3 метою отримання відомостей про винуватця вказаної дорожньо-транспортної події до Ужгородського ВП Ужгородського РВП ГУНП в Закарпатській області було подано заяву. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2019 р. по справі 308/2228/19 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 2103», н.з. [NUMBER] , та осіб, що на законних підставах його експлуатують, була застрахована згідно полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AM 8095440 у страховій компанії Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Еталон». 03.09.2019р. страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» на суму 5 691,48 грн., таким чином, страховик частково відшкодував суму заподіяної майнової шкоди Товариству. Окрім того, зазначено що грошові кошти в сумі 7 691,48 грн. є витратами, які ПрАТ «Закарпатгяобленерго» зробило для відновлення свого порушення права (реальні збитки), а кошти в розмірі 5 691,48 грн. являють собою суму страхового відшкодування, таким чином різниця суми, що залишилась не відшкодованою складає 2000 грн. Як зазначає позивач, за основу для розрахунку страхового відшкодування ТОВ «Страхова компанія «Еталон» було взято до уваги саме суму з наданого акту прийому-передачі виконаних робіт - 7691,48 грн., однак під час здійснення страхового відшкодування була вирахувана франшиза, як це передбачено Законом, і до сплати підлягала сума страхового відшкодування в розмірі 5 691,48 грн. Франшиза за полісом AM - 8095440 становить 2000,00 грн. У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦПК України ПрАТ «Закарпатгяобленерго» проведено розрахунок інфляційних та трьох відсотків річних по [PERSON] на суму 861,51 грн. 18.01.2021 на адресу відповідача була направлена вимога про відшкодування збитків та станом на день подання позовної заяви останнім не було здійснено жодних дій з метою відшкодування збитків. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.07.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (виклику) сторін. 12.09.2023 на адресу суду від представника позивача поступило клопотання про долучення доказів, а саме копії постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2019 по справі №308/2228/19, вказано що даний доказ не є новим, оскільки копія такої постанови розрукованої із ЄРДР була додана до позовної заяви. Також, до клопотання додано докази його направлення віддповідачу. 23.10.2023 та 27.11.2023 представником позивача подано клопотання про долучення доказів з доказами направлення відповідачу. Представник позивача - адвокат Кльофа В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснення надав аналогічні викладеним у позовній заяві. Доповнив, що у позовній заяві, довідці на підтвердження факту належності ПЛ-0,4 кВ та електроопори ПрАТ «Закарпаттяобленерго» від 22.06.2023 р. за №540-18/500, заяві від 06.02.2019 р. до Ужгородського районного відділення поліції ГУНП в Закарпатській області та вимозі про відшкодування понесених збитків від 18.01.2021 до відповідача, було зазначено, що дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON] , внаслідок якої було пошкоджено залізобетонну опору №6 ПЛ-0,4 кВ Л-1 «Табір» від КТП-138, відбулась 04.02.2019 р. Разом з тим, вказує що фактично така ДТП відбулась саме 02.02.2019 р., що підтверджується постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2019 р. по справі №308/2228/19, листом Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 25.02.2019 р., протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 059566 від 02.02.2019 р. із схемою ДТП. Таким чином, зазначення в позовній заяві, довідці на підтвердження факту належності ПЛ-0,4 кВ та електроопори ПрАТ «Закарпаттяобленерго» від 22.06.2023 р. за № 540-18/500, заяві від 06.02.2019 р. до Ужгородського районного відділення поліції ГУНП в Закарпатській області та вимозі про відшкодування понесених збитків від 18.01.2021 р. до відповідача зазначення дати ДТП та, відповідно, завдання збитків є помилкою при підготовці матеріалів для подання до суду, викликаною первинним зазначенням дати ДТП 04.02.2019 р. в доповідній записці від 07.02.2019 р., коли позивачу було відомо достеменно тільки про факт ДТП, за участю невстановленого автомобіля і водія, та про факт пошкодження залізобетонної опори № 6 ПЛ-0,4 кВ Л-1 «Табір» від КТП-138 в смт. Середнє. Додатково дата ДТП та завдання збитків підтверджується копією оперативного журналу Ужгородського РЕМ, на с. 90 якого зазначено, що саме 02.02.2019 р. о 03:50 дано розпорядження черговому оперативно-виїзної бригади [PERSON] виконати огляд ПЛ-0,4 кВ Л-1 «Табір» від КТП -138 в Іванівці (що є мікрорайоном або ж присілком смт. Середнє). Також, на с. 90 оперативного журналу Ужгородського РЕМ зазначено, серед іншого, що о 04:51 02.02.2019 р. отримано повідомлення ОВБ [PERSON] , що на Пл-0,4 кВ Л-1 «Табір» від КТП-138 збита підставна опора № 6. Крім того, ні 03.02.2019, ні 04.02.2019 жодних інших ДТП чи фактів пошкодження обладнання позивача в оперативному журналі не зафіксовано. Таким чином, факт вчинення ДТП [PERSON] та пошкодження залізобетонної опори № 6 ПЛ-0,4 кВ Л-1 «Табір» мав місце саме 02.02.2019 р., а зазначення дати 04.02.2019 р. є помилкою при підготовці матеріалів до суду, тому просив врахувати наведене при ухваленні рішення суду. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2019 р. по справі №308/2228/19, гр. [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. У вказаній постанові встановлено, що 02 лютого 2019 року о 02 год. 45 хв. в смт. Середнє, по вул. Л.Українки, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2103, державний номерний знак [NUMBER] , не впорався з керуванням та не вибрав безпечної швидкості і допустив зіткнення з електроопорою, тим самим порушив п.п. 12.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Також до матеріалів справи додано копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 059566 від 02.02.2019 відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП, копію схеми місця ДТП яке трапилось 02.02.2019 о 02 год.35 хв. в смт. Середнє, вул. Л. Українки, в якій зображено електроопору та транспортний засіб ВАЗ 2103 д.н.з. [NUMBER] , зазначено пошкодження, фотозображення пошкодженої електроопори. Довідкою №540-18/500 від 22.06.2023 року підтверджується факт належності ПЛ-0,4 кВ та електроопори ПрАТ «Закарпаттяобленерго». Відповідно до копії Акту прийому виконаних робіт за лютий 2019 року розмір завданих Товариству збитків у результаті ДТП, що відбулось 04.02.2019 р. по вул. Лесі Українки, в с. Середнє (м-н Іванівка), Ужгородський район Закарпатська область складає 7691,48 грн. Згідно копії листа страхової компанії «Еталон» від 12.09.2019 р. за № 01-04-15618 та роздруківки даних по полісу АМ-8095440, підтверджується, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , який на момент ДТП керував транспортним засобом ВАЗ 2103, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в Страховій компанії «Еталон», дата початку дії полісу 06.10.2018, дата закінчення дії полісу 05.10.2019, ліміт по майну за вказаним полісом становить - 100000.00, франшиза 2000.00. З копії банківської виписки за 03.09.2019 р. слідує, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Еталон» здійснило виплату страхового відшкодування «по дог. АМ/8095440 від 06.10.2018 р. зг. с/а 712-15618р.» на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» на суму 5 691,48 грн. Відповідно до розрахунку основного боргу [PERSON] сума заборгованості становить 2000 грн. Відповідно до Розрахунку інфляційних та трьох річних відсотків по [PERSON] нарахована сума трьох процентів річних на суму 143,51 грн. та інфляції за весь час прострочення у розмірі 718,00 грн. До матеріалів справи додано копію вимоги про відшкодування понесених збитків №154-25/324 від 18.01.2021 року, яка адресована [PERSON] про відшкодування понесених збитків, у зв`язку з пошкодженням та заміною залізобетонної опори № 7 ПЛ-0,4 кВ Л-5 від СКТП-112 у розмірі 2000 грн., яка була надіслана рекомендованим повідомленням, номер відправлення 8800026177095. Також до матеріалів справи представником позивача було додано копію листа Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 25.02.2019 р. за №1035/106/25/2-19, у якому серед іншого зазначено, що 02.02.2019 близько 02.35 год. в смт. Середнє мікрорайоні Іванівка мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля під керуванням гр. [PERSON] , який допустив зіткнення із залізобетонною опорою. Копією опорної схеми ПІЛ-0,4 кВ Л-1 КТП -138-02 Середне, підтверджується розміщення опори [ADDRESS] , з якої вбачається, що основна (магістральна) частина зазначеної ПЛ-0,4 кВ проходить по вул. Лесі Українки в смт. Середнє, на якій розміщена і опора №6. \~Згідно копії оперативного журналу №1 ПрАТ «Закарпаттяобленерго» УжРЕМ 2019р. на стор. 90 зазначено, що 02.02.2019 р. о 03:50 дано розпорядження черговому оперативно-виїзної бригади (далі - ОВБ) Буксар С. виконати огляд ПЛ-0,4 кВ Л-1 «Табір» від КТП -138 в Іванівка. Також, зазначено, що о 04:51 02.02.2019 р. отримано повідомлення ОВБ [PERSON] , що на Пл-0,4 кВ Л-1 «Табір» від КТП-138 збита підставна опора № 6.\~ Відповідно до довідки Ужгородської філії ПрАТ «Закарпаттяобленерго» від 27.11.2023 p. зa №540-18/1223, залізобетонна опора № 6 ПЛ-0,4 кВ Л-1 «Табір» від КТП- 138, знаходиться на балансі і належить ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та була пошкоджена внаслідок ДТП 02.02.2019р., розміщена по [ADDRESS] ті її місце розміщення не змінювалось з 01.01.2019 р. У довідці ПрАТ «Закарпаттяобленерго» від 01.12.2023 № 154-25/9127 підписаної генеральним директором Білак Олександром зазначено, що залізобетонна опора №6 від ПЛ-0,4 кВ Л-1 «Табір» від КТП -138 була пошкоджена саме 02.02.2019, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю [PERSON] . Зазначення дати «04.02.2019» у довідці від 22.06.2023 р. за № 540-18/500 та інших документах, поданих ПрАТ «Закарпаттяобленерго», які або копії яких долучені до матеріалів справи №308/11257/23, вважати правильним у редакції «02.02.2019». Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступних висновків. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України). У частині 1 статті 16\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи захисту цивільних справ та інтересів судом. Так, до способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України відноситься, зокрема, відшкодування збитків, відшкодування майнової шкоди . За змістом статей 12 та 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-траспортної пригоди. Як слідує із матеріалів справи 02 лютого 2019 року о 02 год. 45 хв. в смт. Середнє, по вул. Л.Українки, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2103, державний номерний знак [NUMBER] , не впорався з керуванням та не вибрав безпечної швидкості і допустив зіткнення з електроопорою. Вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП встановлена постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2019 року у справі 308/2228/19, яка набрала законної сили. Так, у відповідності до ч.6 ст.82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з позицією викладеною у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли не було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки. - незалежно від наявності вини. Таким чином зобов`язання винуватця з відшкодування збитків завданих транспортним засобом відшкодовується незалежно від його вини. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентуються ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 3 вказаного Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно \~ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 22.1 статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 2103», д.н.з. [NUMBER] , на час вчинення [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «СК Еталон» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/8095440 від 06.10.2018 р, отже така взяла на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником. Згідно Акту прийому виконаних робіт за лютий 2019 року розмір завданих позивачу збитків у результаті ДТП, що відбулось 02.02.2019 р. по вул. Лесі Українки, в с. Середнє (м-н Іванівка), Ужгородський район Закарпатська область становить - 7691,48 грн. 03.09.2019 р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Еталон» здійснило виплату страхового відшкодування «по дог. АМ/8095440 від 06.10.2018 р. зг. с/а 712-15618р.» на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» на суму 5 691,48 грн. З наведеного слідує, що страхове відшкодування було зменшено на суму франшизи 2\~000 грн. Так, у відповідності до пункту 36.6. статті 36\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Крім того, відповідно до частин першої, другої статті 22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194\~ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таким чином, оскільки суму страхового відшкодування, завданого позивачу пошкодженням електроопори внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, була виплачена ТОВ «СК «Еталон» в розмірі 5691, 48 грн., за вирахуванням франшизи, тому саме із [PERSON] , як винної особи у вчиненні ДТП, слід стягненню на користь позивача суму франшизи в розмірі 2000,00 грн. Крім стягнення суми франшизи, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду в своїй Постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) сформулювала правовий висновок про те, що у ст.\~625\~ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Законодавством передбачене нарахування пені за відповідне прострочення відповідача у разі його наявності. Як встановлено судом, вимога про відшкодування збитків направлена відповідачу 18.01.2021 року, відтак з цього часу в позивача виникло право на стягнення сум за ст. 625 ЦК України. З наданого представником позивача інфляційних та трьох відсотків річних по [PERSON] вбачається, що розмір нарахованих трьох процентів річних від простроченої суми за період з 01.02.2021 складає 143,51 грн., а інфляційне збільшення суми боргу 718,00 грн., а всього 861,51 грн. Суд також приймає до уваги наданий представником позивача розрахунок та вважає, що саме така сума підлягає стягненню із [PERSON] на користь позивача. Відтак, позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем зобов`язання про стягнення з нього збитків, відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов не подано. Суд у даній справі також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). На підставі викладеного, суд вважає, що вказана позовна заява підставна та обґрунтована, а викладені в ній обставини знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved