Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

Позивачка, яка є особою з інвалідністю та яка за станом здоров"я не може виїхати за місцем проживання відповідача, з огляду на приписи ч 2 ст 28 ЦПК України, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 січня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 33. В обгрунтуваня вказала, що розбіжності у поглядах на життя та погані взаємовідносини призвели до припинення спілкування як подружжя, що призвело до втрати почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Дітей подружжя немає. Спору щодо спільно нажитого майна також. З 2015 року подружні стосунки припинені. На переконання позивача подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Вони не проживають разом як чоловік та дружина, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не піклуються один про одного та взагалі не підтримують шлюбних відносин. За таких обставин, позивач просить суд розірвати шлюб, не застосовуючи при цьому заходів та не визначаючи часу на примирення. Позивач надав заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримала. Не заперечувала проти постановки заочного рішення. Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з"явився. Відзиву на позов не подав. За таких обставин суд дійшов висновку про наявніст підстав задля ухвалення заочного рішення в справі, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч.8 ст.178, ст. 280- 282 ЦПК України, про що постановлено відповідну ухвалу 06.12.2023 року. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, дійшов наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.01.2013 року, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2013 року, зареєстрованого 25 січня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 33. (ас 6). Подружні стосунки припинено сторонами з 2015 року. Дітей немає. Спору щодо спільно нажитого майна також, що випливає зі змісту позову (ас 1-3). Позивачка, є особою з інвалідністю другої групи (ас9) та за станом здоров"я не може виїхати за останнім відомим їй місцем проживання відповідача ( ас 16-22), тому скористалася правом вибору підсудності з огляду на приписи ч 2 ст 28 ЦПК України. Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу, не відновлюють сімейних відносин, не згідні на примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, тому позов слід задовольнити. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити відповідачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією шлюбу, тобто " [PERSON] ", за її вказівкою. Питання розподілу судових витрат сторонами не ставилося. На підставі викладеного, ст.105, 110,112 СК України,

Outcome: approved