Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та просить з врахуванням зміни предмету позову: стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» на користь [PERSON] грошові коштів у розмірі 50,00 грн., 3 % річних у розмірі 5,00 грн. , пеню у розмірі 33,57 грн., втрат від інфляції у розмірі 22,46 грн. ( інфляційне збільшення боргу), моральної шкоди в розмірі 4173, 00 грн. та витрат на надання професійної правничої допомоги в розмірі 2500, 00 грн. В обгрунтування позовних вимог послався на те, що на його контрактний особистий телефонний номер [NUMBER] номер SIM карти [NUMBER] , що належить [PERSON] від CASHBERRY Т «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» налійшли дзвінки та текстові повідомлення про кредит та сплату грошей. 11.12.2019 позивач сплатив відповідачу у Святошинському відділенні Печерської філії АТ КБ Приватбанк , вул. Якуба Коласа, 12, - 50,00 грн., що підтверджено квитанцією 0.0.1549450105.1 від 11.11.2019 , Код квитанції 1805-6443-8827-8022, ключ 3090156898. У квитанції зазначено особисте прізвище ім?я по батькові та ідентифікаційний код позивача. [PERSON] звернувся до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» з інформаційними запитами. Відповідач не виконав обов?язок надавача послуг. Не надав правдиву інформацію, а тому має повернути особисті кошти позивача. Вважає, що відповідач безпідставно отримав вказані кошти. Вказує, що практика відповідача, нечесна, недобросовісна, пов?язана з нестичною поведінкоо, із приниженням репутаці, створення не зручностей , негативних емоції, переживань сім?ї. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.01.2023 року у справі відкрито провадження за загальними правилами позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засіадння не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Відповідно до квитанції №0.0.1549450105.1 від 11.11.2019 [PERSON] сплатив на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» 50,00 грн. - призначення платежу: кредит 1000962912 від 02.12.2019 [PERSON] ІН [NUMBER] (а.с. 5). Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» злійснювало дзвінки та текстові повідомлення на телефон позивача (а.с. 19, 11-23). 18.12.2019р. на адресу ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» було направлено запити на отримання інформації (а.с.26-28, 29-31). 18.02.2020 р. на адресу ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» було направлено запит на отримання інформації (а.с.32-34). Відповідач не надав відповідачу документальне обгрунтування правочину, доказів нзявності правовідносин між відповідачем та позивачем, кошти не повернув. Встановлено, що [PERSON] неодноразово звертався до відтовідача з письмовими запитами на інформацію з метою отримання обгрунтування правочину. Відповідач не надав третій особі [PERSON] інформацію, документальне обгрунтування право грошової вимоги відповідача до позивача, стягнення прострочених відсотків за договором кредиту №10000962911 та покладання обов?язку [PERSON] на [PERSON] . Відповідно до квитанції №0.0.194251 4238.1 від 15.12.2020 [PERSON] сплатив на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» 4800,00 грн. - призначення платежу: повернення кошів за договором №10000962911 віл 14.09.2019р. [PERSON] , ІПН [NUMBER] (a.c. 159, 189). Згідно ч. І ст.76 ЦПК України, доказами с будь-які фактичні дані, на підставі жих суд встановлоє наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦІК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування нори цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ?я сторін, та, враховуючи обов?язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов?язана повернути потерпілому це майно. Оскільки кредитні відносини виникли між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та [PERSON] , а не з позивачем, то відповідач не мав права зараховувавти його кошти в рахунок погашення прострочених відсотків за кредитним договором №10000962911 від 14.09.2019 укладеним між [PERSON] та відповідачем. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50,00 грн., 3 % річних у розмірі 5,00 грн., пенюу розмірі 33,57 грн., втрати від інфляції у розмірі 22,46 грн. (інфляційне збільшення боргу). Доказів на спростування доводів позивача суду не надано. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить із засад розумності, поміркованості і справедливості, з урахуванням обставин справи та наслідків, що наступили для позивача, який зазнав душевних страждань унаслідок продажу йому товару, наданої послуги неналежної якості. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Виходячи з положення статті 23 ЦК України, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суду необхідно встановити характер завданої моральної шкоди, глибину і тривалість моральних та фізичних страждань потерпілого, настання негативних змін у його житті, можливість відновлення стану, який мав потерпілий до нещасного випадку чи професійного захворювання. Як роз`яснено у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Факт спричинення позивачу моральної шкоди, на переконання суду, знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в судовому порядку. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заявлена вимога про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висноввку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надано: договір про надання правової допомоги від 08.12.2022 року, акт / звіт №1 від 06.02.2023 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 08.12.2022 року, згідно з яким вартість послуг склала 1500, 00 грн., акт/звіт №2 від 08.06.2023 року приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 08.12.2022 року, згідно з яким вартість послуг склала 1000, 00 грн. Загальний розмір витрат на правничу допомогу становить 2500 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене, складність справи, тривалість затраченого часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає достатнім розміром стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених на правничу допомогу у розмірі 2500 грн. 00 коп., З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved