Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду міста Кременчука з позовом до Комунального підприємства «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини» про визнання батьківства. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що в 2019 році я познайомився з гр. [PERSON] , та стали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу у м. Кременчуці. Восени 2019 року [PERSON] завагітніла і [INFO] народила доньку, яку за взаємною згодою назвали [PERSON] . На обліку з приводу вагітності [PERSON] перебувала в Жіночій консультації №?2, що розташована в [ADDRESS] . З моменту коли він дізнався про вагітність визнав своє батьківство відносно дитини, у зв?язку з цим на вимогу матері надавав до жіночої консультації необхідні відомості щодо стану свого здоров`я, та як йому повідомила [PERSON] в обмінній карті вагітної він був вказаний як батько дитини. Після народження доньки він пропонував звернутися до органів ДРАЦС із заявою про реєстрацію його як батька дитини, але всупереч його бажанню та без узгодження зі ним мати дитини провела реєстрацію її народження у відповідності до вимог ст. 135 СК України, тобто батьком дитини вказала гр. [PERSON] , але ім`я та по батькові батька дитини зазначила його - [PERSON] . Після народження доньки, до січня 2023 року продовжували проживати з [PERSON] як одна сім`я, спільно виховували доньку. На початку січня 2023 року [PERSON] залишила місце спільного проживання, забрала нашу доньку, та стала проживати окремо в м. Кременчуці. Їх спілкування звелося до мінімуму, але з донькою він спілкувався, забирав її на вихідні до своєї матері [PERSON] . В червні 2023 року йому повідомили про те, що [PERSON] раптово померла. Після отримання такої інформації він одразу став розшукувати доньку. Як з`ясувалося, мати залишила дитину у однієї із своїх подруг та проводила час із знайомими, де і померла. Малолітню [PERSON] співробітники поліції та органів опіки вилучили в сторонньої особи і 20.06.2023 року помістили в Кременчуцьку дитячу лікарню, де вона перебувала до 19.07.2023 року. [INFO] дитину передали до Комунального підприємства «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини», де вона перебуває по теперішній час. Просить визнати його батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Виключити з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] відомості про [PERSON] як батька дитини. Внести до актового запису N?591 від 21.05.2020 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] зміни, зазначивши його батьком дитини. Позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач Комунальне підприємство «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини» у судове засідання не з`явився, про дату розгляду повідомлявся належним чином, розгляд справи просили проводити без їх участі. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кузєва І.Ж.. надала суду заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник Кременчуцького міського відділу ДАРЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) направив на адресу суду заяву про слухання справи без його участі. Ухвалою судді від 07.08.2023 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 14.09.2023 року у справі призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу (ДНК-тест на батьківство), провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 09.11.2023 року провадження у справі відновлено. Ухвалою суду 01.12.2023 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З 2019 року [PERSON] та [PERSON] почали проживали як повноцінна сім`я без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . На початку січня 2023 року [PERSON] залишила місце спільного проживання, забрала нашу доньку, та стала проживати окремо в м. Кременчуці. Їх спілкування звелося до мінімуму, але з донькою він спілкувався, забирав її на вихідні до своєї матері [PERSON] . В червні 2023 року йому повідомили про те, що [PERSON] раптово померла. Після отримання такої інформації він одразу став розшукувати доньку. Як з`ясувалося, мати залишила дитину у однієї із своїх подруг та проводила час із знайомими, де і померла. Малолітню [PERSON] співробітники поліції та органів опіки вилучили в сторонньої особи і 20.06.2023 року помістили в Кременчуцьку дитячу лікарню, де вона перебувала до 19.07.2023 року. [PERSON] піклувався про дочку з дня її народження, утримував, виховував, опікувався. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Згідно звіту на встановлення батьківства ДНК, що біологічне батьківство учасника « [PERSON] , [INFO] » відносно учасника « [PERSON] , [INFO] » в рамках проведеного дослідження, не виключається. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідок випадкового збігу індивідуалізуючи ознак неродинних осіб, складає 99,99996%. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивач надав достатньо доказів свого батьківства. Виходячи з досліджених судом доказів, суд вважає батьківство [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо встановлення батьківства підлягають задоволенню.

Outcome: approved