Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

У жовтні 2023 позивачка звернулась до суду з позовом до Зимнівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просить визначити їй додатковий строк у 2 місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася в порядку спадкування за законом після смерті її баби [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на пропуск строку з поважних причин. Позивачка в судове засідання на розгляд справи не з`явилась, подала до суду письмову заяву про можливість слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Зимнівської сільської ради Володимирського району Волинської області в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд слухати справу у його відсутності. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Березовичівської сільської ради Володимир-Волинського району, [INFO] померла [PERSON] , актовий запис № 23. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивачка по справі [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батько позивачки народився [INFO] і його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії Витяга з погосподарської книги №7 за 2001-2005 роки Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 12.09.2023, будинок з надвірними будівлями і спорудами належить [PERSON] і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до копії сертифікату на право на земельну частку(пай) Серії ВЛ № 0186545, право на земельну частку (пай) розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що перебувала у колективній власності СС «Дружба», належить [PERSON] . Як вбачається довідки № 229, виданої Зимнівською сільською радою Володимирського району Волинської області від 12.09.2023 року, [PERSON] померла [INFO] . На день смерті остання постійно проживала одна і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті залишилось спадкове майно, проте заповіт у Зимнівською сільською радою Володимирського району Волинської області від імені [PERSON] не посвідчувався. З письмових пояснень позивачки вбачається, що своєчасно прийняти спадщину після смерті своєї баби вона не змогла, у зв`язку із тим, що довгий час перебувала за кордоном на заробітках. Відповідно до відповіді завідувача Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області № 1131/01-16 від 11.10.2023 року, спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась. Стосовно вимог про визнання пропуску строку для прийняття спадщини з поважної причини та його поновлення суд виходить з наступного. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежнимі безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року). Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. З огляду на вказані фундаментальні права і гарантії, серед яких основоположним є право приватної власності, які гарантуються кожній особі як основним законом України так і міжнародним нормативним актом, суд зобов`язаний належним чином перевіряти докази, що надані позивачем в обґрунтування його права власності, та сприяти захисту такого права. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220,1222,1270 ЦК України). Відповідно дост.1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленогост.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Позивачка зазначає, що дійсно не звернулась до нотаріальної контори у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини з незалежних від неї причин, а саме перебування на заробітках за кордоном, на похорон баби не приїздила. Їй було відомо, що спадкове майно баби складалось із житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , але наміру успадковувати його вона не мала, так як будинок знаходиться в аварійному стані. Про те, що її бабі [PERSON] належало право на земельну ділянку (пай) розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що перебувала у колективній власності СС «Дружба», дізналась від знайомої. Вказане також підтверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , які містяться в матеріалах справи. Отже, суд, оцінюючи причини неприйняття спадщини позивачкою у встановлений законом строк, повинен врахувати також й принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб.\~\~ Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Враховуючи наведені норми, суд повинен враховувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому, з урахуванням встановлених обставин по справі, поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини є доведеною та обґрунтованою, внаслідок чого позов підлягає задоволенню та наданню позивачці додаткового строку в два місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved