Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві позивач посилається на те, що у сторін у справі, які не перебували в офіційному шлюбі, народилися спільна донька [PERSON] , [INFO] , про що Ужгородським районним відділом реєстрації актів цивільного стану видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] , № запису 34. На даний час сторони спільно не проживають, спільна донька [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачкою. Про способи виконання обов`язку утримувати дітей в досудовому порядку вони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Відповідач взагалі не бере ніякої участі в утриманні дитини, коштів та матеріальної допомоги дитині не надає, позивачка змушена самостійно нести всі витрати на утримання спільної дитини сторін. Відповідач офіційно не працевлаштований, проте працює на ринку, де має власні торговельні точки, має непоганий та стабільний заробіток, проте, доказів, що він має офіційний прибуток у позивачки не має. Тому просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме: стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 5000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення ним повноліття. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.10.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. 25.10.2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити в задоволенні позовної заяви. В обґрунтування відзиву посилається на те, що відповідач [PERSON] , стверджує, що вказані в позовній заяві громадянкою [PERSON] обставини не відповідають дійсності, а своїми діями позивачка, шляхом зловживання процесуальними правами, вводить суд в оману. Зокрема, між відповідачем та громадянкою [PERSON] було досягнуто домовленості про те, що дитина проживає з нею, а відповідач кожної другої п`ятниці місяця забирає доньку з Великодобронського закладу дошкільної освіти (ясла-садка) Добронської сільської ради Ужгородського району, що підтверджується довідкою згаданого закладу освіти №01 -33/261 від 20.10.2023. Крім того, питання розв`язання спору між відповідачем та позивачкою [PERSON] щодо визначення способів участі у вихованні дитини було розглянуто виконавчим комітетом Великодобронської сільської ради Ужгородського району. Зокрема, рішенням виконавчого комітету Великодобронської сільської ради №47 від 30.06.2023 «Про визначення способів участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо», а саме відповідачу визначено спосіб участі у вихованні кожні другі вихідні тижня з п`ятниці після обіду до понеділка до обіду. Також у цей час, коли дитина з відповідачем, він нею займається разом з своїми батьками у них вдома, особисто купляє необхідні їй речі в якості одягу та ліки. Дані обставини можуть підтвердити наступі свідки, які є сусідами або з якими підтримуються постійні дружні відносини, а саме: 1) [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] ; 2) [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] ; 3) [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] . Щодо наявності у відповідача торговельних точок на ринку повідомив наступне. У відповідача ніяких торговельних точок на ринку немає, оскільки він не є приватним підприємцем, офіційного працевлаштування немає. Відповідач особисто вдома займається сільським господарством, тобто вирощує у невеликих кількостях городину, яку продає на ринку його матір. З виручених таким чином коштів вони живуть всією родиною, яка складається з відповідача, його матері та його сина [PERSON] , [INFO] , який народжений від попередніх його цивільних шлюбних відносин з громадянкою [PERSON] , яка залишила дитину йому на виховання, а сама проживає за межами України в Румунії. Вказані факти підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданої Великодобронською сільською радою №1034 від 23.10.2023, характеристикою, виданою на відповідача Великодобронською сільською радою №832 від 25.10.2023, свідоцтвом про народження сина [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 11.08.2009, паспортом сина [PERSON] № [NUMBER] від 09.08.2023, орган що видав 2123, витягом з Реєстру територіальної громади №2023/007207992 від 08.09.2023, згідно якого місце реєстрації сина - теж саме, що і його. Крім того, рішенням виконавчого комітету Великодобронської сільської ради Ужгородського району «Про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] » №46 від 30.06.2023, визначено місце проживання його сина від колишніх відносин з ним. Тобто, окрім невеликих заробітків, він має також утримувати і свою матір і свого сина [PERSON] . Тому визначений громадянкою [PERSON] розмір аліментів у твердій грошовій сумі у 5000 гривень для нього не є реальним і платити їх він не зможе. Тому вважає, що позовні вимоги позивача в цій частині є необґрунтованими, базуються на припущеннях. 31.10.2023 представником позивача адвокатом Михалків Б.С. до суду подано відповідь на відзив, згідно з якої вказує, що свої доводи відповідач обґрунтовує тими обставинами, що рішенням виконавчого комітету Великодобронської сільської ради Ужгородського району визначено порядок участі батька (відповідача) у вихованні малолітньої доньки сторін, відповідно до якого відповідач має право забирати дитину з дитячого садка та перебувати з дитиною кожні другі вихідні місяця. Крім того, відповідач, як підставу для часткового задоволення позовних вимог, зазначає у відзиві про факт перебування на його утриманні іншої малолітньої дитини, яка народжена у цивільному шлюбі з іншою жінкою та утримання своєї матері. Проте, на думку позивачки, такі доводи не можуть бути підставою для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Факт наявності рішення органу опіки і піклування виконавчого комітету Великодобронської сільської ради Ужгородського району, на думку позивачки, свідчить тільки про визначення способів участі батька у вихованні спільної доньки, оскільки, дійсно між сторонами був наявний спір, який був викликаний негативною поведінкою відповідача відносно позивачки. Проте, таке рішення ніяким чином не впливає на обов`язок відповідача, як батька дитини, утримувати спільну дитину, оскільки дитина переважну більшість часу проживає з матір`ю, таким рішенням не врегульовані та не можуть бути врегульовані питання утримання дитини батьком та інші майнові питання, а той факт, що рішенням органу опіки і піклування визначено конкретні способи участі відповідача у вихованні дитини не свідчить про те, що відповідач користується таким правом постійно. По-друге, відповідач зазначає, що на його утримання перебувають інші непрацездатні особи, а саме син: [PERSON] , 2009 року народження, та мати [PERSON] , 1971 року народження. Разом з тим, у відзиві відповідач зазначає, що мати його сина [PERSON] , [PERSON] проживає окремо від дитини у Румунії, не надає жодну фінансову допомогу на утримання спільного сина, проте відповідач не надає таких доказів, крім довідки про реєстрацію місця проживання сина з відповідачем, що, само по собі, не може підтверджувати факту спільного проживання даних осіб, а тільки свідчити про факт реєстрації місця проживання дитини за певною адресою. Крім того, відповідач не позбавлений права на звернення до суду з відповідним позовом про стягнення з матері сина [PERSON] аліментів на утримання спільного сина у разі наявності таких обставин. Відповідач також не зазначає у своєму відзиві, яку суму коштів він витрачає щомісячно на утримання свого сина [PERSON] , чи він теж є таким, який відповідач просить стягувати з нього на утримання спільної з позивачкою доньки. Звертає увагу суду, що у даному випадку одна дитина відповідача не може бути дискримінована відносно іншої дитини щодо розміру витрат, витрати батька дітей на утримання обох дітей мають бути співрозмірними. Також не підтверджено належними доказами факт утримання відповідачем своєї матері [PERSON] , згідно наданої відповідачем довідки про місце проживання [PERSON] , дана особа 1971 року народження, тобто не є особою пенсійного віку, докази її непрацездатності, відповідно потреби утриманні відповідачем не надано. 13.11.2023 від відповідача до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, згідно з якого вказує, що у той час, коли спільна дитина позивачки і відповідача перебуває з відповідачем, він займається разом з своїми батьками з нею у них вдома, особисто купує необхідні їй речі в якості одягу. На жаль, квитанції про купівлю речей на ринку в селі Велика Добронь ніхто не видає. Підтвердженням факту проживання з позивачем в будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , його сина від попередніх відносин - [PERSON] , [INFO] , є, окрім наданих раніше документів до відзиву на позовну заяву, також і акт обстеження умов проживання від 14.06.2023. Також підтвердженням цього є і декларація про вибір лікаря №0001- 540Х-11АО від 26.02.2021, підписантом якої є батько дитини [PERSON] , [INFO] - [PERSON] . Крім того, підтвердженням проживання дитини [PERSON] зі своїм батьком [PERSON] є довідка Малодобронського ліцею Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області №301 від 08.11.2023. Враховуючи наведене, у зв`язку з тим, що він вже утримує одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , і не заперечує своє бажання утримання також свою доньку [PERSON] , [INFO] , але у межах наявних у нього фінансових можливостей, оскільки він не має фінансової можливості сплачувати кожного місяця громадянці [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 (п`яти тисяч) гривень, просить суд постановити рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі, визначеному чинним законодавством України на дитину відповідного віку, тобто 1136 гривень, або максимум 2000 гривень, на місяць з подальшою індексацією до досягнення дитиною [PERSON] повноліття. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, при цьому представник позивача подав заяву, згідно з якої позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задовольнити. Відповідач у\~дане судове\~засідання не\~з`явився,\~при цьому подав заяву, згідно з якої просить позов задовольнити частково на суму 2500 грн. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.01.2020 року (видане повторно), згідно з яким батьком дитини значиться - [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Відповідачем до матеріалів справи також додано довідку Великодобронської сільської ради від 23.10.2023 №1034 про склад сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - мати [PERSON] , син [PERSON] , брат [PERSON] , характеристику Великодобронської сільської ради від 25.10.2023 №832 про проживання відповідача разом з матір`ю, скарг не надходило; довідку Великодобронського закладу дошкільної освіти від 20.10.2023 №01-33/261 про те, що [PERSON] кожної другої п`ятниці забирає [PERSON] із закладу; копію рішення виконавчого комітету Великодобронської сільської ради від 30.06.2023 №47 про визначення способу участі у вихованні дитини; копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , копію паспорта [PERSON] , витяг з реєстру територіальної громади №2023/007207992; копію рішення виконавчого комітету Великодобронської сільської ради від 30.06.2023 №46 про визначення місця проживання дитини [PERSON] разом з батьком; фото з речами доньки; акт обстеження умов проживання; декларацію від лікаря [PERSON] ; довідку про навчання [PERSON] від 08.11.2023 №301. За змістом ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 (ратифікована Україною\~Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положенням ч. 1\~ст. 182 СК України\~передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. За правилами ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано\~ст. 184 СК України. Як встановлено судом, [PERSON] станом на момент подання позову є неповнолітньою, проживала та проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні та потребує матеріального забезпечення. Матеріалами справи не встановлено та не підтверджено, що відповідач на час розгляду справи офіційно працює та отримує постійний (сталий) дохід, однак, має на утриманні іншу неповнолітню дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, вік дитини, матеріальне становище платника аліментів, який є особою працездатного віку та на утриманні якого перебуває син від попередніх відносин [PERSON] , часткове визнання позову, а також вимоги норми ч. 2\~ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Також суд бере до уваги, що\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»\~було установлено у 2022 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня\~2618 гривень, з 1 липня\~2744 гривні, з 1 грудня\~2833 гривні. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Враховуючи викладене, а також беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, оскільки відповідач офіційно не працює та не отримує постійний (сталий) дохід, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України\~з відповідача слід стягнути на дитину\~доньку [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. Відповідно до ст. ст.\~13,\~76,\~80,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 5000 грн. щомісячно на спільну дитину позивач суду не надав, а тому у решті позовних вимог слід відмовити. Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення частково. При цьому, оскільки позов із вимогами про стягнення аліментів пред`явлений 11.09.2023, то в силу вимог ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України\~слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, то такий слід стягнути з відповідача на користь держави з урахуванням визнанння частини позовних вимог.

Outcome: partial