Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цивільним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги мотивує тим, що з 25 вересня 1993 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого малолітніх або неповнолітніх дітей у них немає. Зазначає, що сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх стосунків, у них відсутні спільні інтереси. У зв`язку з цим вважає, що збереження шлюбу і примирення між ними не є можливим. З огляду на вказане, просив позов задовольнити. Ухвалою судді від 17 жовтня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду. Відповідач повідомлялась про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції. 24 листопада 2023 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, які скеровані відповідачу 18 жовтня 2023 року засобами поштового зв`язку, яких вона не отримала. Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи. 07 грудня 2023 року від позивача [PERSON] надійшли додаткові письмові пояснення, згідно мотивів яких він неодноразово пропонував відповідачу звернутись до органу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про розірвання шлюбу, однак остання постійно ухилялась та знаходила різні причини і обставини для того, аби не зустрітись та не подати таку, а тому він вирішив звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 вересня 1993 року, який зареєстрований Відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 вересня 1993 року, актовий запис № 2406. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві та письмових поясненнях, відсутність згоди на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved