Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Представник позивача 31.08.2023 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача та просила: визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію, опубліковану [INFO] о 09:30 на веб-сайті lenta.ua за посиланням [INFO] статтю під назвою «На власників Аст-холдингу сім`ю Колесник відкрили кримінальне провадження за фінансування війни проти України», зокрема: «засновника відомого агрохолдингу «АСТ» [PERSON] , його сестру [PERSON] та їх партнера [PERSON] поліція підозрює у посяганні на територіальну цілісність України»; згідно з фабулою кримінального провадження, розслідуванням якого займається слідче управління Головного управління Національної поліції у м. Києві, Колесник з [PERSON] займались фінансуванням дій, вчинених з метою насильницької зміни та захоплення влади в Україні, а також змін меж її території, шляхом військового нападу збройних сил Російської Федерації»; «як так сталось, що людина зі списку Forbes, власник великого агрохолдингу потрапив у поле зору правоохоронців як людина, що працює на ворога». Судячи з інформації, яку надали нам джерела, близькі до [PERSON], а також з даних у відкритих джерелах, нічого дивного у цьому немає»; « [PERSON] прославився рядом скандалів із рейдерським захопленням агропідприємств, а також схемами по заволодінню коштів українських банків. Відома історія про те, як в селі Паволоч Житомирської області біля 300 «тітушок» з бітами та вогнепальною зброєю напали на співробітників охоронної фірми, яка охороняла урожай кукурудзи. В результаті один охоронець загинув, ще 15 поранено. Таким чином [PERSON] намагався вивезти 49 тисяч тонн врожаю, заарештованого судом на користь банку «ПУМБ» в якого агрохолдинг [PERSON] взяв кредит у 17 млн. доларів та 7 млн. гривень і не збирався його повертати. І така схема, за свідченням ряду українських аграріїв, що постраждали від дій [PERSON] , скоріше не винятки, а система побудови «успішного» бізнесу: брати кредити, техніку, посівні матеріали та не розраховуватись за них, втягуючи партнерів у довгі тяжби, підкуповуючи суди і так далі»; «А приблизно в 2018 році, за даними видання delo.ua , [PERSON] почав співпрацювати з агробізнесом [PERSON] . І це вже може як ніщо краще пояснити, звідки на [PERSON] , його сестру та партнера [PERSON] з`явилось кримінальне провадження за фактом фінансування ворога». «В свою чергу, підприємці, які постраждали від схем [PERSON] по не виплаті їм боргів та фінансових зобов`язань стверджують, що [PERSON] може мати підприємства на непідконтрольних Україні територіях Луганської та Донецької областей, на які він міг переводити кошти, отримані шахрайським шляхом, таким чином фінансуючи терористичні організації «ЛНР» та «ДНР»; зобов`язати відповідача не пізніше наступного дня після набрання законної сили судовим рішенням у даній справі видалити публікацію (статтю), поширену на веб-сайті lenta.ua за посиланням [INFO] статтю під назвою «На власників Аст-холдингу сім`ю Колесник відкрили кримінальне провадження за фінансування війни проти України»; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.; судові витрати та витрати на правову допомогу покласти на відповідача. 04.09.2023 ухвалою суду справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. 25.09.2023 представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, посилаючись на ЗУ «Про авторське право і суміжні права» вказав, що: позивач мав залучити до участі в справі в якості співвідповідача автора спірної публікації «На власників Аст-холдингу сім`ю Колесник відкрили кримінальне провадження за фінансування війни проти України» - [PERSON] ; відповідач не є власником веб-сайту « LENTA.UA » і не є власником торгівельної марки LENTA, ні реєстрантом доменного імені lenta.ua, ні власником облікового запису, ні замовником хостингових послуг; відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, але з початку війни підприємницьку діяльність не здійснює, ФОП [PERSON] не надає інформаційні послуги. Представник відповідача, [PERSON] , посилаючи на ст. 30 ЗУ «Про інформацію» вказав, що позивач має довести, що оспорювана позивачем інформація є недостовірною, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено, що відповідач є власником веб-сайту або автором спірної публікації, тому вимога про відшкодування моральної шкоди є безпідставною за відсутності вини відповідача. Відповідно до ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Звертаючись до суду з позовною заявою до відповідача представник позивача вказала про те, що поширена інформація не є оціночним судженням, викладена в стверджувальній формі та має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про причетність позивача до співпраці з особами, які мають негативну репутацію. Поширення публікації відбулось у відкритий спосіб, її побачили 1706 осіб про що зазначено на веб-сайті. 04.12.2023 в судовому засіданні ухвалою суду, занесену до протоколу судового засідання, відмовлено представнику позивача у задоволенні клопотання про залучення в якості співвідповідача [PERSON] і прийняття заяви про збільшення позовних вимог. 04.12.2023 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, розгляд справи призначено по суті. Представник позивача Кузьміна К.О. 04.12.2023 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] 04.12.2023 просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] є фізичною особою-підприємцем та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , здійснює інші види видавничої діяльності ( а.с. 28-31). Згідно до Звіту за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет, здійсненого Дочірнім підприємством «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» за замовленням представника позивача [PERSON] , 28 липня 2023 року було проведено фіксацію і дослідження змісту веб-сторінки за адресою у мережі Інтернет: [INFO] і за результатами перевірки веб-сайту https://lenta.ua , що включає досліджувану веб-сторінку було встановлено, що доменне ім`я lenta .ua зареєстровано 25.05.2006, реєстратор ТОВ «Українські торговельні марки», відомості про реєстранта приховано ( а.с. 32-35). Відповідно до довідки з відомостями про власника веб-сайту про його встановлення від 01.08.2023 №167/2023-Д представнику позивача повідомлено про те, що доменне ім`я lenta.ua було зареєстровано на підставі свідоцтва на знак для товарів і послуг № [NUMBER] власником за інформацією Спеціальної інформаційної системи УКРНОІВІ є [PERSON] ( [ADDRESS] , шляхом аналізу інформації, розміщеної в мережі Інтернет було встановлено, що власник доменного імені lenta.ua [PERSON] безоплатно передав це доменне ім`я фізичній особі-підприємцю [PERSON] з метою створення цікавого, корисного та якісного видання з перспективою та патріотичною проукраїнською позицією ( а.с. 43-50). 28.08.2023 Офісом Генерального прокурора на запит представника позивача [PERSON] повідомлено про те, що за результатами опрацювання масиву даних Реєстру станом на 23.08.2023 кримінальні провадження, які містять дані про притягнення [PERSON] , [INFO] до кримінальної відповідальності як підозрюваного, обвинуваченого не встановлені ( а.с. 74). Представник позивача додала до позовної заяви статтю під назвою «На власників АСТ-холдингу сім`ю Колесник відкрили кримінальне провадження за фінансування війни проти України, опубліковану 24.07.2023 о 09:30 на веб- сайті https://lenta.ua/ невідомим автором. У статті зазначено про те, що: «у розпорядженні видання Lenta.UA опинився витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань в якому ще 21 квітня 2022 року було зареєстровано кримінальне провадження №42022100000000153 за частиною 3 статті 110-2 Кримінального Кодексу України. [PERSON] - колишній акціонер, керівник скандально відомого агрохолдингу «ТАКО», який у 2014 році був доведений різними схемами до банкрутства після чого на його базі був побудований холдинг «Аграрні системні технології (АСТ), який складається з розгалуженої системи з майже 50 підприємств, оформлених переважно на [PERSON] , доньку [PERSON] . [PERSON] близький партнер [PERSON], який в холдингу «ТАКО» працював директором департаменту логістики…». Публікація містить персональні дані позивача, але не містить інформації про осіб щодо яких було відкрито кримінальне провадження №42022100000000153. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про інформацію», захист інформації - сукупність правових, адміністративних, організаційних, технічних та інших заходів, що забезпечують збереження, цілісність інформації та належний порядок доступу до неї. Згідно із ст. 10 ЗУ «Про захист персональних даних», використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб`єктам відносин, пов`язаних із персональними даними, що здійснюються за згодою суб`єкта персональних даних чи відповідно до закону. Згідно із ст. 11 ЗУ «Про захист персональних даних», підставами для обробки персональних даних є : згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних; захист життєво важливих інтересів суб`єкта персональних даних; необхідність виконання обов`язку володільця персональних даних, який передбачений законом; необхідність захисту законних інтересів володільця персональних даних або третьої особи, якій передаються персональні дані, крім випадків, коли потреби захисту основоположних прав і свобод суб`єкта персональних даних у зв`язку з обробкою його даних переважають такі інтереси. Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про захист персональних даних», про передачу персональних даних третій особі володілець персональних даних протягом десяти робочих днів повідомляє суб`єкта персональних даних, якщо цього вимагають умови його згоди або інше не передбачено законом. Повідомлення, зазначені у частині першій цієї статті, не здійснюються у разі: 1) передачі персональних даних за запитами при виконанні завдань оперативно-розшукової чи контррозвідувальної діяльності, боротьби з тероризмом; 2) виконання органами державної влади та органами місцевого самоврядування своїх повноважень, передбачених законом; 3) здійснення обробки персональних даних в історичних, статистичних чи наукових цілях; 4) повідомлення суб`єкта персональних даних відповідно до вимог частини другої статті 12 цього Закону. Згідно із ст. 24 ЗУ «Про захист персональних даних», володільці, розпорядники персональних даних та треті особи зобов`язані забезпечити захист цих даних від випадкових втрати або знищення, від незаконної обробки, у тому числі незаконного знищення чи доступу до персональних даних. В органах державної влади, органах місцевого самоврядування, а також у володільцях чи розпорядниках персональних даних, що здійснюють обробку персональних даних, яка підлягає повідомленню відповідно до цього Закону, створюється (визначається) структурний підрозділ або відповідальна особа, що організовує роботу, пов`язану із захистом персональних даних при їх обробці. Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про захист персональних даних», обмеження дії статей 6, 7 і 8 цього Закону може здійснюватися у випадках, передбачених законом, наскільки це необхідно у демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, економічного добробуту або захисту прав і свобод суб`єктів персональних даних чи інших осіб. Дозволяється обробка персональних даних без застосування положень цього Закону, якщо така обробка здійснюється: фізичною особою виключно для особистих чи побутових потреб; виключно для журналістських та творчих цілей, за умови забезпечення балансу між правом на повагу до особистого життя та правом на свободу вираження поглядів. Представник позивача звертаючись до суду вказала про те, що публікацію на веб- сайті https://lenta.ua/ було поширено необмеженому колу осіб, а згодом іншими ЗМІ відбулось поширення публікації, але звинувачення у кримінальних правопорушеннях не підтверджено, інформація про [PERSON] є недостовірною, не є оціночним судженням, оскільки повідомляє про причетність [PERSON] про співпрацю з особами, які мають негативну ділову репутацію. Представник відповідача, [PERSON] додав до відзиву публікацію за адресою ( [INFO] ) про розміщення профайлу [PERSON] і [PERSON] серед 100 найбагатших українців 2020 ( а.с. 171). Таким чином [PERSON] та [PERSON] не забороняли поширювати інформацію за адресою: ( [INFO] ). Представник відповідача, [PERSON] додав до відзиву публікацію, датовану 17.12.2018 російською мовою ( а.с. 173-175). 25.10.2023 представником відповідача надано відповідь на відзив, зазначено про те, що інформація про належного відповідача опублікована з даних Єдиного державного реєстру судових рішень та сайту «Судова влада України» ( а.с. 195-200). 08.11.2023 в судовому засіданні до матеріалів справи залучено додаткові пояснення представника позивача. До додаткових пояснень додано копію листа до газети «Шепетівський вісник» за вих. №0111/2023 від 01.11.2023, а також відповідь редакції газети «Шепетівський вісник» за вих. №21 від 07.11.2023 відповідно до якої вказано про те, що громадсько-політична газета «Шепетівський вісник» була заснована 07.11.1925 та жодного дня не здійснювала публікації російською мовою ( а.с. 1-11). Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Згідно із ч.6 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших медіа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж медіа в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь та спростування у тому ж медіа є неможливими у зв`язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому медіа, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню, крім випадку неумисного повідомлення викривачем недостовірної інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" в порядку, передбаченому зазначеним Законом, яка підлягає спростуванню. 01.08.2023 представник позивача звернулась із запитом до Інтернет-видання Lenta.ua за адресою: [ADDRESS] та просила надати інформацію про автора статтей, власника веб-сайту, головного редактора Інтернет-видання ( а.с. 117-118). Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009, належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК України в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації. Відповідно до п.1, п.5 ст. 1 ЗУ «Про авторське право і суміжні права»: автор - фізична особа, яка своєю творчою діяльністю створила твір; веб-сайт - сукупність даних, електронної (цифрової) інформації, зокрема об`єктів авторського права та/або суміжних прав тощо, пов`язаних між собою і структурованих у межах адреси веб-сайту та/або облікового запису власника такого веб-сайту, доступ до яких здійснюється через адресу в мережі Інтернет, що може складатися з доменного імені, записів про каталоги або виклики та/або числової адреси за Інтернет-протоколом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно із ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Таким чином, дослідивши статтю під назвою «На власників АСТ-холдингу сім`ю Колесник відкрили кримінальне провадження за фінансування війни проти України, поширену [INFO] о 09:30 на веб- сайті https://lenta.ua/ невідомим автором, оцінивши докази, додані сторонами разом з позовом та відзивом, поясненнями представників вбачається, що ФОП [PERSON] не визнає позовні вимоги, заперечує оприлюднення статті саме 24.07.2023, а також зазначає про відсутність доступу до матеріалу, опублікованого за посиланням https://lenta.ua/. З огляду на викладене, зважаючи на те, що позивачем не надано доказів, що відповідач є автором публікації на веб- сайті https://lenta.ua/ або власником веб-сайту, суд не вбачає порушення прав позивача беззаперечно відповідачем, тому у задоволенні позову слід відмовити. Інші доводи позивача не спростовують висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову та не потребують детального обгрунтування.

Outcome: dismissed