Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання відповідного права в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтував тим, що [INFO] помер [PERSON] , який був батьком позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема з земельної ділянки з кадастровим номером 6125286400:02:001:0306, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2182 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , відносно якої спадкодавцю рішенням Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 884 від 01.10.2021 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою» був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність. Проте [PERSON] помер, не встигнувши завершити процедуру приватизації земельної ділянки, а саме зареєструвати право власності на земельну ділянку на своє ім`я. Спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом є позивач, який подав до органу нотаріату заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Однак оформити спадкові права на вказане вище нерухоме майно позивач не має можливості через відсутність правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцю. За таких підстав позивач просить визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на завершення приватизації та реєстрації на ім`я [PERSON] права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6125286400:02:001:0306, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2182 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , дозвіл на розроблення проекту землеустрою якої спадкодавець отримав за життя відповідно до рішення Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 884 від 01.10.2021 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою». 10.10.2023 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 13.11.2023 та визначений учасникам справи строк для подання заяв по суті справи. 13.11.2023 витребувана від Тернопільської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчена копія спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Оголошена перерва у підготовчому засіданні до 04.12.2023. У підготовче засідання 04.12.2023 позивач [PERSON] та його представник адвокат Дяків О.Я. не з`явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Не заперечувала проти постановлення рішення у підготовчому засіданні. У підготовче засідання 04.12.2023 представник відповідача Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до\~ч.\~3,\~4\~ст.\~200\~ЦПК України\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 206\~цього Кодексу. Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Суд встановив, що рішенням Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 884 від 01.10.2021 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою» наданий дозвіл [PERSON] на складення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,2182 га, у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у його користуванні, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). На підставі договору № 636 від 07.12.2021 ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] виготовлена технічна документація щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої на [ADDRESS] (а.с. 15-33). Згідно з довідкою виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 1233 від 11.10.2023 (а.с. 50) [PERSON] був наданий дозвіл на складення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у його користуванні, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Однак у рішенні помилково зазначено, що земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] , в той час як сформованій земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6125286400:02:001:0306, відповідно до якого місцем розташування земельної ділянки є [ADDRESS] . Так само згідно з витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 12.09.2023 (а.с. 34) земельна ділянка з кадастровим номером 6125286400:02:001:0306 розташована за адресою: [ADDRESS] . З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4600731702023 від 04.10.2023 (а.с. 35-38) вбачається, що 18.02.2022 відділом Держземагентства у Тернопільському районі внесені відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 6125286400:02:001:0306 площею 0,2182 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Указане дає підстави дійти висновку, що місцем розташування земельної ділянки з кадастровим номером 6125286400:02:001:0306, право на завершення приватизації та реєстрації якої належало спадкодавцю, є саме провулок, а не [ADDRESS] . Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі за текстом ЗК України) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так само ч. 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. При цьому згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. При цьому системний аналіз положень ЗК України свідчить про те, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України. Разом з тим, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 350/67/15-ц та постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 128/1911/15-ц, від 30.06.2020 у справі № 623/633/17, від 25.03.2020 у справі № 158/1672/17, від 29.08.2019 у справі № 554/1195/17, від 04.11.2020 у справі № 545/1631/19, від 24.12.2021 у справі № 343/1341/20, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки. Таким чином у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, свідчить про те, що початком процедури безоплатної приватизації земельної ділянки є звернення громадянина, зацікавленого у такій приватизації, до відповідного компетентного органу (органу місцевого самоврядування) із заявою про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Вказані висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.11.2022 у справі № 692/769/21 та від 08.12.2022 у справі № 692/768/21. Так само відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 23.11.2022 у справі № 752/1229/21, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю, входить до складу спадщини. З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що право на завершення процедури приватизації земельної ділянки з кадастровим номером 6125286400:02:001:0306, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2182 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яку [PERSON] розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю, входить до складу спадщини після його смерті. Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Так, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 11). Після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі на право на завершення процедури приватизації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6125286400:02:001:0306, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2182 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , дозвіл на розроблення проекту землеустрою якої спадкодавець отримав за життя відповідно до рішення Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 884 від 01.10.2021 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою». Спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом є син спадкодавця [PERSON] , що підтверджується заповітом від 13.01.2016, посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Федірко Г.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 26 (а.с. 12). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] встановлений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.01.2016 у справі № 607/342/16-ц (а.с. 20). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Острівського старостинського округу Великоберезовицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 749 від 02.12.2022 (а.с. 74). Разом з тим постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темніковою Л.Г. № 1820/02-31 від 08.09.2023 (а.с. 14) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2182 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про право власності на майно, що підлягає державній реєстрації. З урахуванням викладених обставин суд доходить переконання, що позов підлягає задоволенню шляхом визнання за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на завершення процедури приватизації та реєстрації на ім`я [PERSON] права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6125286400:02:001:0306, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2182 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , дозвіл на розроблення проекту землеустрою якої спадкодавець отримав за життя відповідно до рішення Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 884 від 01.10.2021 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою». За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved