Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~В серпні 2023 р. позивач [PERSON] звернувся до суду до відповідачів - Лубенської об`єднаної територіальної громади Лубенського району Полтавської області в особі Лубенської міської ради та [PERSON] з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, в обґрунтування якого зазначив наступне. \~ \~ \~ \~08.10.2010 р. він уклав договір купівлі-продажу б/н, відповідно до якого продавець (ТОВ «Яромир-Агро») передав, а він, як покупець прийняв та зобов`язався оплатити будівельні матеріали, які будуть отримані після демонтажу будівель корівника [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Після укладення цього договору в його користування та володіння перейшло нерухоме майно. 24.03.2016 р. він розробив технічний паспорт на вказану нежитлову будівлю, а 13.09.2016 р. у відповідь на його заяву виконавчим комітетом Окіпської сільської ради Лубенського району було прийнято рішення про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна комплексу будівель та споруд № 2. \~ \~ \~ \~02.03.2023 р. ним було повторно розроблено технічний паспорт на зазначене нерухоме майно, а 03.05.2023 р. отримано довідку про відсутність державної реєстрації права власності на це нерухоме майно. \~ \~ \~ \~З жовтня 2010 р. він добросовісно, відкрито, безперервно користується комплексом будівель та споруд № 2 приміщенням № 2, що розташовано за межами населеного пункту, на території Лубенської територіальної громади Лубенського району (колишня Окіпська сільська рада) на земельній ділянці з кадастровим номером 5322885400:04:008:0012, що перебуває у власності відповідача [PERSON] , доглядає за цим комплексом, виконує поточні ремонти задля збереження майна, утримує його в належному стані. Оскільки він не може зареєструвати за собою право власності на нерухоме майно, яким добросовісно володіє, тому звернувся до суду за захистом своїх майнових прав із вказаним позовом. 31.08.2023 р. від відповідача Лубенської міської ради надійшов відзив, в якому останній не визнає позовні вимоги [PERSON] , вважаючи їх безпідставними, оскільки позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. 03.10.2023 р. представником позивача надана відповідь на відзив, в якій він наполягає на задоволенні позову, посилаючись на те, що в даному випадку дотримано усіх складових критеріїв для визнання права власності за набувальною давністю, а саме: позивач здатен набути у власність об`єкт нерухомого майна; об`єкт володіння не є незаконним; позивач добросовісно заволодів об`єктом нерухомого майна; позивач відкрито володіє майном, вчиняє дії щодо його покращення, неодноразово виготовляв технічні паспорти тощо; позивач цим об`єктом володіє безперервно, понад 10 років; відсутні законодавчі заборони на набуття права власності на об`єкт нерухомого майна. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надавши клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача Лубенської міської ради в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на їх безпідставність, та надав пояснення, що викладені у відзиві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився та надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу від 08.10.2010 р. ТОВ «Яромир-Агро» в особі фінансового директора передав позивачу [PERSON] , а той прийняв та зобов`язався оплатити будівельні матеріали, які будуть отримані після демонтажу будівель корівника № 2, що знаходиться в с. Окіп Лубенського району Полтавської області (арк.спр.14). 24.03.2016 р. на замовлення позивача ТОВ «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне» виготовило технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю за межами населеного пункту в с. Окіп Лубенського району (арк.спр.15-20). Відповідно до рішення виконавчого комітету Окіпської сільської ради Лубенського району № 12 від 13.09.2016 р. присвоєна поштова адреса об`єктам нерухомого майна, що знаходяться на території Окіпської сільської ради за межами населеного пункту, комплекс будівель та споруд № 2: приміщення корівника № 2 (арк.спр.21). 02.03.2023 р. на замовлення позивача ТОВ «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне» повторно виготовило технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна комплекс будівель та споруд № 2 приміщення № 2 за межами населеного пункту (колишня Окіпська сільська рада Лубенського району) (арк.спр.22-25). Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження об`єкта від 17.04.2023 р., а саме: корівника № 2 літ. «А1» за адресою: Полтавська обл., Лубенський район, Лубенська територіальна громада, розташованого за межами населеного пункту, комплексу будівель та споруд № 2 приміщення № 2 (колишня Окіпська сільська рада) встановлено, що корівник № 2 літ. «А1» - існуюча забудова, 1-о поверхова будівля, прямокутної форми, площа основи 1451,1 кв.м, загальна площа будівлі 1390,5 кв.м, висота приміщень 2,0/5,30 м, будівельний об`єм 5326,0 куб.м, також встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (арк.спр.42-50). Проте, згідно з довідкою КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» та Відомостями з Державного реєстру речових прав право власності на нерухоме майно комплекс будівель та споруд № 2 приміщення № 2 (корівник № 2) за межами населеного пункту Лубенської територіальної громади Лубенського району Полтавської області (колишня Окіпська сільська рада) не зареєстровано (арк.спр.28, 29). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №263769022 від 30.06.2021, земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 5322885400:04:008:0012 на праві приватної власності належить [PERSON] (арк.спр.41). Як свідчить наданий позивачем акт від 11.05.2023 р., складений старостою виконавчого комітету Лубенської міської ради Шапаренком В.І. за участю свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] фактично постійно безперервно, добросовісно та відкрито володіє й користується нерухомим майном: комплексом будівель та споруд № 2 приміщення № 2 за межами населеного пункту, що розташовані за адресою: Полтавська область, Лубенський район, Лубенська територіальна громада (колишня Окіпська сільська рада) загальною площею 1390,5 кв.м, починаючи з жовтня 2020 р. (арк.спр.30). В підтвердження вказаних вище обставин позивачем також надано письмові пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (арк.спр.34-40). Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що після фактичної передачі ТОВ «Яромир-Агро» йому у володіння у жовтні 2010 року та укладення 08.10.2010 договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна по теперішній час він продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти ним. Судом встановлено, що позивачу на час заволодіння вказаним нерухомим майном було відомо про те, що його власником було ТОВ «Яромир-Агро». Відповідно до вказаного договору купівлі продажу продавець передав у власність, а покупець прийняв та зобов`язався оплатити на певних умовах будівельні матеріали, які будуть отримані після демонтажу будівель корівника [ADDRESS] . Пунктом 2 цього договору визначено, що будівельні матеріали, які відчужуються, складаються з напіврам Р-21 (з підставками) в кількості 36 штук. Відповідно, позивач набув право власності на будівельні матеріали, які мали бути отримані після демонтажу корівника № 2. У пункті 6 цього договору зазначено, що продавець стверджує, що відчужуване нежиле приміщення нікому не продане, не подароване, не заставлене, в оренду не передане, в податковій заставі, спорі і під забороною (арештом) не перебуває, прав щодо нього у третіх осіб і судового спору немає. Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом усього строку набувальної давності. Разом з цим, добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2019 року у справі № 755/16913/16-ц. \~ \~ \~ \~Встановлено,\~що позивач володіє зазначеним майном на підставі певного юридичного титулу, що унеможливлює в даному випадку застосування набувальної давності як способу набуття права власності на майно. Сама по собі відкритість і безперервність користування позивачем майном не є достатньою підставою для набуття останнім права власності на це нерухоме майно за правилами статті 344 ЦК України. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно за набувальною давністю та задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України,\~оскільки у задоволенні позову було відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідачів на користь позивача відсутні. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: dismissed