Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

22.08.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить: - припинити стягнення аліментів із [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що стягуються на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.10.2017 у справі № 274/1019/17, згідно виконавчого листа, виданого 13.10.2017 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, починаючи з 22.08.2023; - звільнити [PERSON] , [INFO] від сплати заборгованості по аліментах на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що стягуються на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.10.2017 у справі № 274/1019/17, згідно виконавчого листа, виданого 13.10.2017 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області з 01.02.2023 по 22.08.2023, в розмірі 11675, 55 грн. Короткий виклад доводів позивача, заперечень відповідача Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовано тим, що він та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду від 13.10.2017 \~ \~ \~ \~із позивача на користь відповідачки стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки доходів на утримання сина [PERSON] . Із 05 березня 2022 року, коли вже в Україні йшла війна, задля забезпечення безпеки дитини та збереження його життя та здоров`я, позивач та відповідачка домовилися про виїзд дитини за кордон до батька позивача - [PERSON] , який постійно проживає у Іспанії. Із початку березня 2023 року син позивача проживає разом з батьком позивача у місті Чирівелья сполученого Королівства Іспанії та відвідує там загальноосвітню середню школу. На даний час син повністю перебуває на фінансовому та матеріальному утримані позивача та його батьків. Окрім цього, син має тимчасове посвідчення, яке дає право проживати на території сполученого Королівства Іспанії. Будь яких претензій щодо місця проживання сина разом з дідусем відповідачка не пред`являла та не пред`являє на сьогодні. Отже, із березня 2022 року відповідачка не проживала разом з сином, перестала приділяти увагу сину, допомагати та утримувати дитину. Фактично на позивача поклала всі обов`язки по утриманні дитини. Аліменти продовжували нараховуватися та сплачуватися відповідачці, якими вона розпоряджалася на свій власний розсуд. З лютого 2023 року він перестав сплачувати аліменти, оскільки вони не йшли на утримання дитини, що утворило заборгованість по їх сплаті в розмірі 11675, 55 грн. Фактично на сьогодні він утримує їх спільну дитину, піклується про його матеріальний стан, розвиток та забезпечення всіма необхідними речами дитини його віку. У відзиві на позовну заяву відповідачка проти задоволення позову заперечила. Вказала у відзиві, що у зв`язку із цим, після початку повномасштабного вторгнення, застосування рф ракетних ударів і бомб по всій території України, що становило суттєву небезпеку для життя і здоров`я їх сина [PERSON] , вона та позивач прийняли спільне рішення щодо тимчасового виїзду сина за кордон до батька позивача [PERSON] , який проживає у Іспанії. Вона та позивач надали спільну згоду на виїзд сина за кордон. Їх син\~проживає в адміністративному центрі Чирівелья Сполученого королівства Іспанії по вул. Хоакіна Коста, 18 та зарахований до цієї школи. У січні 2023 року до неї звернувся позивач з проханням припинити стягнення із нього аліментів на утримання сина, оскільки позивач звільнився з роботи та не має іншого доходу. На його прохання, вона надала відмову. У лютому 2023 року позивач припинив утримувати їх сина і сплачувати на нього аліменти та не спілкується з сином до теперішнього часу. Наразі позивач офіційно працевлаштований в Міській комунальній аварійно-рятувальній службі та отримує заробітну плату, однак від сплати аліментів продовжує ухилятися. Протягом всього періоду проживання сина в Іспанії, вона його утримує, здійснює грошові перекази, купує йому одяг, продукти харчування, передає їх сину через друзів або водіїв автобусів. Також у серпні 2023 р. вона особисто передала сину грошові кошти під час поїздки до Іспанії. Сину відомо про розгляд даної справи в суді та він заперечує проти припинення аліментів, оскільки його майновий стан в такому випадку погіршиться. Доказів,\~що син перебуває на повному утриманні у позивача та його батьків до позову не долучено. Вважає, що поданням вищевказаного позову, позивач намагається уникнути відповідальності за несплату аліментів та ухилитися від встановленого законом і рішенням суду обов`язку щодо утримання неповнолітнього сина. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 28.08.2023 у відкритті провадження [PERSON] , в частині визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено. Ухвалою судді від 28.08.2023 позовну заяву про припинення стягнення аліментів та звільнення від боргу за аліментами залишено без руху. Недоліки позову позивач усунув 12.09.2023. Загальне позовне провадження у справі відкрито ухвалою судді від 25.09.2023. Протокольною ухвалою суду від 29.11.2023 закрито підготовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов. Відповідачка та її представник проти задоволення позову заперечили. Відповідачка вказала, що вона не заперечує проти того, щоб аліменти позивач сплачував на банківський рахунок сина. Всі грошові кошти, які вона отримувала як аліменти, вона витрачала на сина. Норми права, застосовані судом Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі\~статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Статтею 181 СК України\~встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями частин першої та другої\~статті 179 СК України\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до\~статті 197 СК України з\~урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно із частиною четвертою\~статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження, висновки суду Відповідно до свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 42). За рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 274/1019/17 від 13.10.2017 із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі частки доходу відповідача (а.с. 10-11). Виконавчий лист у справі № 274/1019/17 пред`явлено до виконання та розмір боргу позивача по сплаті аліментів станом на 30.06.2023 складає 11\~675, 55 грн (а.с. 12, 23). Сторони надали спільну згоду від 05.03.2023 на виїзд їх сина [PERSON] у супроводі [PERSON] за кордон (а.с. 13). Син сторін [PERSON] проживає у Королівстві Іспанія спільно із батьком позивача [PERSON] та має дозвіл на проживання до 04.03.2024 (а.с. 17-22). Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади - [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 43, 44). [PERSON] у серпні 2023 року від`їздила до Веленсії, що доводиться електронними квитками, маршрутними листами (а.с. 47-52). Із історії по картковому рахунку [PERSON] за період із 07.08.2023 до 22.08.2023 вбачається витрати, серед яких, платежі за кордоном у Валенсії (а.с. 50, 55-56). Хмельницький [PERSON] до суду спрямував заяву від 06.10.2023, яку озвучив на відеозапис та у якій вказав, що його мати отримані від батька аліменти використовує лише в його інтересах і на його утриманні. Він наполягав, щоб батько продовжував сплачувати аліменти в повному обсязі на користь матері. Зазначив, що із батьком не спілкується, оскільки той його ображав. Батько йому ніякої допомоги не надає. Його утримує його матір та дідусь, з яким він тимчасово проживає у Іспанії (а.с. 57 -58). Будучи допитами в якості свідка, позивач пояснив, що син [PERSON] проживає із його батьком в Іспанії із березня 2022 року. Відповідачка погодилася спочатку забрати виконавчий лист, проте цього не зробила. Він не сплачував аліменти на користь сина із лютого 2023 року, не передавав грошових коштів синові. Синові на день народження подарував подарунок. На даний час син не бере від нього слухавку. Зі слів своєї матері знає, що син на утриманні дідуся. Дитина нічого не потребує. Він не звертався нікуди із приводу нецільового використання відповідачкою грошових коштів, які він сплачував як аліменти. Свідок [PERSON] , товариш позивача, пояснив, що син позивача [PERSON] проживає за кордоном у дідуся, там навчається, відпочиває із дідусем. Йому відомо зі слів матері позивача, що позивач передавав подарунок на день народження синові. Свідок [PERSON] , мати відповідачка пояснила, що вона часто спілкується із онуком [PERSON] та дідусем [PERSON] . Її дочка постійно передає [PERSON] передачі, куди кладе одяг, солодощі, продукти, а також грошові кошти. Із лютого 2023 року було відправлено 6 посилок. У серпні цього року дочка їздила до [PERSON] . Вона йому везла все необхідне. Дочка аліменти тратить на свого сина. Дослідивши докази, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову, із таких підстав. Позивач не надав доказів, що син [PERSON] перебуває на його та його батька утриманні із березня 2022 року. Натомість, будучи допитаним у якості свідка позивач пояснив, що грошових коштів синові не пересилав та що він не звертався нікуди із приводу нецільового використання відповідачкою грошових коштів, які він сплачував як аліменти. Суд зазначає, що статтею 179 СК України\~врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Судом не встановлено нецільового використання відповідачкою аліментів, які вона отримувала на сина [PERSON] . Тому, суд вважає, що тимчасове проживання сина сторін із дідусем не є підставою для припинення стягнення аліментів із позивача, який до того ж добровільно дитину не утримував за цей період. Щодо звільнення від сплати боргу за аліментами, то слід вказати, що стаття 197 СК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення. Судом не встановленого жодної із обставин, визначених ст. 197 СК України, які б слугували підставною звільнити позивача від сплати боргу за аліментами. Розподіл судових витрат Оскільки у задоволенні позову відмовлено, а відповідачкою не заявлено про її судові витрати, визначені ст. 141 ЦПК України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Outcome: dismissed