Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання - як дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 04.06.2014. До реєстрації шлюбу під час спільного проживання в них народився син [PERSON] , [INFO] (в свідоцтві про народження сина відповідач зазначений батьком дитини). Син [PERSON] з 13.05.2015 має статус дитини-інваліда. Крім того, має тяжкі невиліковні захворювання. Дитина перебуває на інклюзивному навчанні. У зв`язку із хворобами син знаходиться на індивідуальній програмі реабілітації, в якій відображено комплекс постійних, регулярних процедур і заходів лікування з обов`язковою госпіталізацією двічі на рік, а також систематичному амбулаторному лікуванні. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виховання та забезпечення сина, виїхавши за межі України. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 19.09.2023 року з відповідача стягнено аліменти. На даний час ще жодної виплати за рішенням суду [PERSON] не здійснив і коштів для дитини не надав. [PERSON] зазначає, що єдине джерело її доходу - отримання соціальної допомоги, яка призначена синові. В даний час між сторонами триваєпроцес розірвання шлюбу, тому в позивачки виникла необхідність щодо вирішення питання про стягнення аліментів на своє утримання, як дружини, з якою проживає дитина інвалід, так як вони з відповідачем проживають окремо, а за станом здоров`я сина позивачка має бути постійно з ним, що унеможливлює її працевлаштування, відповідно вона позбавлена будь якого матеріального забезпечення. Ухвалою суду від 07.11.2023 провадження у справі відкрито за правилами глави 10 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач не з`явилася, однак представник позивача подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовну заяву підтримує та просить її задоволити. Розгляд справи просить проводити без участі сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про час та місце розгляду справи на офіційному сайті судової влади. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого 04.06.2014 р., між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 04.06.2014 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу реєстраційної служби Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківської області, про що 04.06.2014р складено відповідний актовий запис №177. Після реєстрації шлюбу в позивачки залишилося дівоче прізвище - [PERSON] (а.с.5). До реєстрації шлюбу, в них народився син - [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 01.11.2012 р., в якому відповідач зазначений батьком дитини (а.с.6). [PERSON] (син) з 13.05.2015 р. має статус дитини-інваліда, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 02.06.2016 р. (а.с.7). Окрім того, [PERSON] має захворювання: дитячий церебральний параліч, нижня спастична диплегія з руховими порушеннями ІІ рівня, еквінусні стопи, деформація обох стоп з стійкими тяжкими руховими порушеннями, когнітивна недорозвинутись з тяжким недорозвитком мовленням ІІ рівня, синдром Горнера зліва, гетерохромія райдужки, збіжна косина, амбліопія високого ступені і гіперметрофія високого ступеня, частохворіючий простудними захворюваннями). Дитина інвалід потребує постійного лікування та догляду матері, що підтверджується випискою з протоколу ЛКК №767 від 30.10.2023 року Калуського некомерційного підприємства КМЦ ПМСД Калуської міської ради (а.с.10). [PERSON] знаходиться на індивідуальній програмі реабілітації №92/58 складеній 13.06.2022 р., в якій відображено комплекс постійних, регулярних процедур і заходів лікування з обов`язковою госпіталізацією двічі на рік, а також систематичному амбулаторному лікуванні (а.с.14-15). Згідно медичного висновку про дитину інваліда віком до 18 років №58 від 24.06.2020 р., син [PERSON] отримав право на отримання державної соціальної допомоги на дітей інвалідів віком до 18 років (а.с.13). Рішенням Калуського міськрайонного суду від 19.09.2023 року (справа №345/3940) з відповідача стягнено аліменти на утримання сина [PERSON] (а.с.11-12). 19.10.2023 Калуським міськрайонним судом відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.8-9). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за І півріччя 2023 р., [PERSON] отримує соціальну допомогу (а.с.16). Як зазначено у витязі Форми ОК-5 з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 01.11.2023 р., за період з липня 2023 по жовтень 2023, у [PERSON] заробіток відсутній (а.с.17-20). Відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду від 19.09.2023 року у справі №345/3940/23 [PERSON] з 27.09.2020 по 18.08.2022 перетинав кордони України 6 разів, а тривалість його перебування за межами України в середньому триває 4 місяці, що дає суду підстави вважати, що він там працює (а.с.11). Згідно акту про фактичне місце проживання від 01.11.2023 року, складеного комісією та затвердженого Директором ТзОВ «Управляюча компанія Комфорт-дім» позивачка з сином проживають удвох за адресою [ADDRESS] . Інші члени сім`ї з нами не проживають (а.с.21). Відповідно до положень ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у одного із подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, права на утримання, незалежно від того, чи вона (він) працює та незалежно від її (його) матеріального становища. Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що у одного із подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, виникає право на утримання за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: проживання з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду і опікування нею та наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу. За таких обставин, оцінивши докази по справі в їх сукупності, співмірність вимог позивача, враховуючи стан здоров`я дитини, яка є інвалідом та вимагає постійного догляду, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача, з якою проживає дитина з інвалідністю, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що стягнення аліментів слід розпочати з часу звернення позивача до суду з позовом, тобто з 03.11.2023. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Позивач також просить стягнути понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено здійснення розподілу судових витрат на підставі поданих сторонами доказів. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 17.10.2023 між позивачем та адвокатом Вороняк Г.Є. укладено договір-доручення про надання правової допомоги (а.с.26). Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції №10/23а від 02.11.2023 року позивач сплатила на користь адвоката 5 000,00 грн. за надані послуги (а.с.28). Згідно акту прийняття-передачі наданих послуг згідно договору-доручення про надання правової допомоги від 17.10.2023, адвокатом Вороняк Г.Є. надано наступні послуги: правова консультація, складання заяв про витребування доказів, вивчення судової практики, аналіз норм права, складання позову, виготовлення копій документів (а.с.27). Крім того, до позовної заяви долучено квитанції про сплату 85,00 грн. за видачу акту про фактичне місце проживання (а.с.29-30). На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача 5 000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги та 85,00 грн. за сплату послуг видачі акту про фактичне місце проживання є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved