Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивував тим, що 19.04.2023 року донька позивача [PERSON] , [INFO] пішла гратися на вулицю з друзями. Приблизно о 16.30 годині, коли [PERSON] знаходилася біля магазину «Гастроном», хлопчик син відповідача, [PERSON] , [INFO] кинув невідомим предметом по [PERSON] , внаслідок чого розбився телефон дочки позивача моделі айфон Х-R (вартість з доставкою 12874 грн.). Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та підтримання позову. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає частково, погоджується сплачувати в подальшому частинами. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (позов з додатками, відзив, довідку ФОП [PERSON] ), враховуючи, що відповідач визнала позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування матеріальної шкоди за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2статті 1166 Цивільного Кодексу України). Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно зі статтею 1192 Цивільного Кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК України доказуванню підлягає: 1) факт спричинення шкоди; 2) протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, 3) причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Суд констатує, що в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. На підтвердження факту спричинення шкоди та її розміру позивачем було надано суду довідку ФОП [PERSON] про визначення загальної вартості ремонту телефону, в якій зазначено, що даний телефон потребує ремонту після механічного пошкодження, а саме: -Заміна екрану телефону 4000 грн. -Заміна батареї (акумулятор) 1000 грн. -Заміна основної камери 1400 грн. Загальна вартість ремонту телефону складає 6400 грн. Реальна вартість пошкодженого майна становить 12874 грн. Судом встановлено і це підтверджено матеріалами справи, зокрема відповідач у відзиві підтвердила, що дійсно її син [PERSON] , підкинув вгору монету і при падінні монета влучила в екран мобільного телефону дочки позивача, внаслідок чого було пошкоджено телефон [PERSON] . З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованим, та доведеним належними доказами, а тому підлягає задоволенню. Щодо стягнення моральної шкоди. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума 1000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, що він зазнав у зв`язку з пошкодженням телефону доньки [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн..

Outcome: partial