Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

25.01.2023 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з посиланням на ст. 136 СК України, про оспорювання батьківства. Позивач посилається на те, що 25 червня 2004 року між ним та [PERSON] було вкладено шлюб, який в подальшому був розірваний 07 грудня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . Також вказує,що після розлучення сторони не спілкувались, однак в липні 2012 року почали підтримувати дружні стосунки, після чого вже у липні 2012 року [PERSON] повідомила, що чекає на дитину від позивача. Позивач зазначає, що у зв`язку із тим, що протягом шлюбу у відповідача не наступала вагітність, але позивач дуже хотів мати дітей, дана новина була для позивача дуже радісна і сумнівів на той час з приводу батьківства у нього не викликала. Після вказаного вище [INFO] у сторін народилась дитина: донька [PERSON] . Однак, проаналізувавши хронологію спільного життя між сторонами, беручи до уваги обставини, що з відповідачем однією родиною позивач не проживав з грудня 2011 року, оскільки був розлучений по липень 2012 року (на момент, коли стало відомо про вагітність) і той факт, що дитина народилась на 9-му місяці вагітності, заклало сумнів у позивача щодо кровного споріднення з донькою [PERSON] . З урахування вищевказаних обставин позивач вважає за необхідне звернутися до суду з позовом про оспорювання батьківства. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 17.02.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про оспорювання батьківства. Призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 30.03.2023 року. 08.03.2023 року на адресу суду від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на позовну заяву. У судовому засіданні 30.03.2023 року позивач та його представник повідомили суду про наявність клопотання про призначення експертизи, яке підтримали в повному обсязі. У судове засідання 30.03.2023 року відповідач не з`явилась, про причини поважності відсутності суд не повідомила, відзиву на позов не надала. Підготовче засідання було відкладено на 25.04.2023 року. Представник позивача в підготовчому засіданні 25.04.2023 року підтримала клопотання та просила його задовольнити. Відповідач в підготовче засідання 25.04.2023 року не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, шляхом надіслання ухвали та повістки на її адресу, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Представник третьої\~особи:\~Відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Одесі Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса) в підготовче засідання 25.04.2023 року не з`явився, але 08.03.2023 року на електронну пошту суду надав відзив на позовну заяву в якому просив розгляд справи породити без його участі. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.04.2023 року було призначено у справі судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] ?, провадження у справі №947/3501/23 зупинено. 16.06.2023 року до Київського районного суду м. Одеси Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» надійшло повідомлення про неможливість виконання експертизи у зв`язку з неприбуттям 05.06.2023 року [PERSON] та дитини [PERSON] до експертної установи. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.06.2023 року було поновлено провадження у справі 947/3501/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про оспорювання батьківства та призначено підготовче засідання на 21.09.2023 року. 22.06.2023 року від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на електронну адресу суду надійшло повідомлення, відповідно до якого, було вказано, що при реєстрації народження відомості про батька були внесені відповідно до ст. 126 СК України: «Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.» У судове засідання 21.09.2023 року позивач не з`явився, однак надав через канцелярію суду заяву про відкладення судового розгляду на іншу дату. Відповідач у судове засідання 21.09.2023 року не з`явилась, про причини поважності відсутності суд не повідомила. У судовому засіданні 21.09.2023 року було закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 26.10.2023 року. У судове засідання 26.10.2023 року представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, однак на електронну адресу суду надав повідомлення про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника та залишає вирішення справи на розгляд суду. У судове засідання 26.10.2023 року позивач не з`явився, однак 20.10.2023 року на електронну адресу суду надав заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання 26.10.2023 року не з`явилась, про причини поважності відсутності суд не повідомила. Судове засідання 26.10.2023 року було відкладено на 12.12.2023 року. У судове засідання 12.12.2023 року позивач не з`явився, однак 20.10.2023 року на електронну адресу суду надав заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання 12.12.2023 року не з`явилась, про причини поважності відсутності суд не повідомила, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином шляхом надсилання судової ухвали на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалась, відзив на позовну заяву не надала. При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Приймаючи до уваги, що судове відправлення було повернуто поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», суд зазначає, що відповідач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 25 червня 2004 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, який в подальшому був розірваний 07 грудня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . Після розлучення сторони не спілкувались, однак за твердженням позивача, в липні 2012 року почали підтримувати дружні стосунки, після чого вже у липні 2012 року [PERSON] повідомила, що чекає на дитину від позивача. Через те, що протягом шлюбу у відповідача не наступала вагітність, але позивач дуже хотів мати дітей, дана новина була для позивача дуже радісна і сумнівів на той час з приводу батьківства у нього не викликала. Після вказаного вище [INFO] у сторін народилась дитина: донька [PERSON] . Однак, проаналізувавши хронологію спільного життя між сторонами, беручи до уваги обставини, що з відповідачем однією родиною позивач не проживав з грудня 2011 року, оскільки був розлучений по липень 2012 року (на момент, коли стало відомо про вагітність) і той факт, що дитина народилась на 9-му місяці вагітності, заклало сумнів у позивача щодо кровного споріднення з донькою [PERSON] . 25.04.2023 року Київським районним судом м. Одеси за клопотанням позивача було призначено судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] ? Проведення експертизи доручено експертам Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи». Зобов`язано [PERSON] , [INFO] , для\~проведення експертизи\~з паспортом з`явитися у призначений експертом час до Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи». Зобов`язано [PERSON] разом з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , для проведення експертизи з паспортом та свідоцтвом про народження дитини з`явитися у призначений експертом час до Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи». На призначену експертом дату відповідачка не з`явилася до медичної установи. Відповідно до відповіді Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», цивільну справу №947/3501/23 було повернуто без виконання, у зв`язку із неприбуттям 05.06.2023 року [PERSON] та дитини [PERSON] до експертної установи для одночасного відбору біологічних зразків та неможливістю виконання експертизи. Відповідно до\~статті 109 ЦПК України\~у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. У роз`ясненнях, викладених у пункті 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм\~Сімейного кодексу, зокрема, частини другої статті 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до пункту 9 указаної Постанови, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень\~статті 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі, коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до\~статті 146 ЦПК України\~(посилання на\~ЦПК, який діяв станом на 2006р.) може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (в залежності від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Суд зазначає, що відповідачка мала можливість для відвідування експертної установи., оскільки по справі призначалась судово-генетична експертиза для вирішення питання, чи є позивач батьком дитини. Однак, судово-генетична експертиза не була проведена у зв`язку з неявкою відповідачки до експертної установи. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка знала про наявність в суді цивільної справи щодо оспорювання батьківства та призначення судово-генетичної експертизи, однак, ухилялася від явки для її проведення і суду не надала будь-яких доказів неявки для проведення експертизи з поважних причин. Суд приходить до висновку, що [PERSON] не зацікавлена у якнайшвидшому вирішенні справи, її дії спрямовані не на захист оспорюваного права, а на затягування судового розгляду, на свідоме розуміння неможливості проведення судової експертизи без її фізичної участі, що порушує розумні строки розгляду справи та принцип рівності сторін. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ст.\~134\~СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове Свідоцтво про народження. Судовий збір сплачений позивачем відповідно до ст.\~141\~ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved