Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

У вересні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, підписаним від його імені та на передбачених законом підставах адвокатом Козирєвою Т.О. до відповідача [PERSON] , про зміну розміру аліментів. У обґрунтування позову послався на те, що знаходився з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який 24.09.2019 року розірваний. Від сумісного життя у них з відповідачкою народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьком яких є позивач по справі. Згідно судового наказу Новоодеського районного суду Миколаїввської області від 25.10.2017 р., позивач виплачує на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця , починаючи з 12.10.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. В зв`язку зі зміною матеріального становища позивача в порівнянні з матеріальним становищем відповідача на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, перебуванням позивача у іншому шлюбі, де є спільні діти, перебуванні на утриманні позивача трьох дітей від другого шлюбу, хворою матері, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу Новоодеського районного суду Миколаїввської області від 25.10.2017 р. на на користь відповідача в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів до 1\\8 частки всіх його видів доходу. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила про його задоволення та розгляд справи за їх з позивачем відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що у сторін за час спільного перебування у шлюбі з 20.02.2013 р., народилося двоє спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких являється позивач по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] та [NUMBER] . Неповнолітні діти проживають разом з відповідачем. \~ \~ \~ \~24.09.2019 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджено рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області по справі № 482/456/19. \~ \~ \~ \~Судовим наказом Новоодеського районного суду від 25.10.2017 року, з позивача було стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 12.10.2017 року до досягнення дітьми повноліття, що підтверджено судовим наказом Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25.10.2017 за № 482/1755/17. \~ \~ \~ \~Позивач з 09.08.2023 р. перебуває у шлюбі з іншою жінкою [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від цього шлюбу позивач має трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , які, відповідно до досліджених письмових доказів, проживають разом з позивачем і знаходяться на його утриманні. Також судом досліджено виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1873 від 21.03.2023 р., № 3530/149 від 30.03.2023 р., № 3660 від 26.05.2023 р., № 4303 від 26.06.2023 р., виписний епікриз (історія хвороби № 3075/724) від 04.05.2023 р., виданих на ім`я [PERSON] , [INFO] . Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі\~Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він має трьох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Суд погоджується із позивачем, що матеріальне і сімейне становище його змінилося у зв`язку з народженням у другому шлюбі трьох дітей, які знаходяться на утриманні позивача. Зазначена обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та вінших випадках, передбачених цим Кодексом. Народження дитини спричинило зміну матеріального стану позивача, позаяк зазначена обставина очевидно потребує додаткових фінансових витрат. Отже, суд вважає, що є підстави для зменшення попередньо встановленого судовим наказом розміру аліментів, але не в тому розмірі, який заявлений позивачем. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Позивачем не надано суду доказу, який стосується його матеріального становища, зокрема довідку про доходи, про наявність чи відсутність майна, чи змінилися доходи, тощо. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що мати позивача - [PERSON] , дійсно перебуває на його утриманні Враховуючи встановлений\~судом факт\~зміни сімейного\~становища позивача,\~народження трьох\~дітей від\~другого шлюбу\~і перебування\~їх у\~нього на\~утриманні, виходячи\~з інтересів\~дітей від\~першого шлюбу\~та принципів\~розумності і\~справедливостісуд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та зміни розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частки до 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходів). У відповідності до положень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved