Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь [PERSON] 39982,18 гривень відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу; стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 18073,80 гривень відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу; стягнення з відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог 992,40 гривень відшкодування витрат понесених у зв`язку із сплатою судового збору та 1800,0 гривень витрат понесених у зв`язку із проведенням експертизи. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.06.2022 року близько 18 год. 50 хв. по вул.Тракт Глинянський,1А у м.Львові відбулась ДТП за участю належного позивачу транспортного засобу марки «Dodge» р.н. [NUMBER] та транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 18.08.2022 року, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. Цивільно-правова відповідальність останнього застрахована у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» і незважаючи на його звернення, страхова компанія не виплатила страхового відшкодування. Згідно звіту, вартість матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості становить 39982,18 гривень і дану суму просить стягнути з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт». Крім того, згідно цього ж звіту, вартість відновлювального ремонту становить 58055,98 гривень, а різниця між вартістю відновлювального ремонту та страховим відшкодуванням - 18073,80 гривень, яку просить стягнути безпосередньо з винуватця ДТП - відповідача [PERSON] . Правом на подання відзивів відповідачі не скористались. Позовна заява поступила до суду 21.11.2022 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 26.12.2022 року, прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Визначено строк та черговість подання заяв по суті справи. У зв`язку з повторною неявкою сторони позивача, ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 26.04.2023 року, позовну заяву залишено без розгляду. Не погоджуючись з цією ухвалою представник позивача подав апеляційну скаргу. Постановою Львівського апеляційного суду від 31.08.2023 року, ухвала Личаківського районного суду м.Львова від 26.04.2023 року скасована, а справа направлена для продовження розгляду. В силу вимог Закону та враховуючи ціну позову дана справа є малозначною і підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, а тому, відповідно до вимог частини третьої статті 279 ЦПК України суд не проводив підготовчого засідання. Перед тим як закінчити з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд надав можливість кожній із сторін висловити свою позицію та надати наявні у неї докази. Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, яку останній повторив в п.22 справи «Осіпов проти України» (заява № 795/09, рішення від 08.10.2020 року), стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Пункт 1 статті 6 Конвенції надає Державам можливість на власний розсуд обирати засоби гарантування цих прав сторонам провадження (див. рішення у справі «Варданян та Нанушян проти Вірменії» (Vardanyan and Nanushyan v. Armenia), заява № 8001/07, пункт 86, від 27.10.2016 року, та наведені у ньому посилання). Отже, питання особистої присутності, форми здійснення судового розгляду, усної чи письмової, а також представництва у суді є взаємопов`язаними та мають аналізуватися у більш ширшому контексті «справедливого судового розгляду», гарантованого статтею 6 Конвенції. Суд повинен встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента. Суд забезпечив сторонам можливість ефективно представляти свою справу в суді. Розгляд справи проводився у відкритому судовому засіданні. Сторони повідомлялись про дату, місце та час розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Яцишин І.В. подав до суду клопотання про витребування у позивача для огляду оригіналу письмового доказу - звіту про визначення матеріального збитку. В судовому засіданні 23.11.2023 року оригінал вказаного письмового доказу, який добровільно був наданий представником позивача, оглянуто судом. Відтак, суд у відповідності до вимог частини п`ятої статті 12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Про існування будь-яких інших доказів, які мають важливе значення і які не були долучені до справи сторони суду не повідомляли, при тому що в силу частин другої, третьої та четвертої статті 83 ЦПК України вони повинні були подати всі свої докази разом з позовом та відзивом та в цей же строк повідомити про існування доказів, які не можуть бути подані разом з першою заявою по суті справи. Суд у відповідності до вимог частини сьомої статті 81 ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків. Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. В будь-якому випадку, право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (частина третя статті 367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції. Представник позивача 23.11.2023 року в судовому засіданні під час виступу із вступним словом позовні вимоги підтримав. Дав пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити. В подальшому, 30.11.2023 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи у його відсутності. Представники відповідачів в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причин неявки не повідомили. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Яцишина І.В. 30.11.2023 року поступила заява про проведення судового засідання без сторони відповідача. Оскільки суд забезпечив можливість учасникам справи представити свою позицію, а строки для подання доказів завершились, суд вважає за можливе завершити розгляд справи у відсутності осіб які не з`явились на підставі зібраних доказів, обсяг яких є достатнім для ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог статті 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля марки «Dodge» р.н. [NUMBER] , в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.42). 29 червня 2022 року близько 18 год. 50 хв. по вул.Тракт Глинянський,1А у м.Львові відбулась ДТП за участю належного позивачу транспортного засобу марки «Dodge» р.н. [NUMBER] та транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 18.08.2022 року (а.с.17-18), яка не оскаржувалась і набрала законної сили, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Mercedes-Benz» р.н. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» згідно полісу № 208230471, що стверджується відповідними відкритими даними про чинність полісу внутрішнього страхування (а.с.16). 11 липня 2022 року позивач склав повідомлення про ДТП (а.с.19-20), а 19.07.2022 року - заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.21). Доказів про виплату відповідачем страхового відшкодування до матеріалів справи не долучено. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 11.07.2022 року, який складено на замовлення позивача (а.с.22-34), вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «Dodge» р.н. [NUMBER] станом на 29.06.2022 року з урахуванням ПДВ на запасні деталі, але без врахування величини втрати товарної вартості становить 39982,18 гривень. Вартість відновлювального ремонту - 58055,98 гривень. З метою відшкодування завданої шкоди позивач звернувся до суду з цим позовом. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як зазначив Верховний Суд складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду справи № 288/1256/17(постанова від 08.02.2021 року) преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Оскільки згаданою вище постановою Личаківського районного суду м.Львова від 18.08.2022 року встановлено вину відповідача [PERSON] у вчиненні ДТП, суд в мажах цієї справи вказаний факт визнає преюдиційним та не буде його повторно досліджувати. Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом статті 983 ЦК України договір страхування набуває чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Отже, як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду справи № 752/6872/16-ц (постанова від 13.06.2018 року) видача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди щодо істотних умов договору. У справі яка розглядається поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на момент ДТП був чинним і доказів протилежного суду не надано. Згідно з абзацом першим пункту 22.1 статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик,

Outcome: partial