Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.03.2015 року присуджено з позивача на користь відповідачки аліменти на спільних дітей сторін: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2/5 (дві п`ятих) частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. На підставі згаданого рішення судом видано виконавчий лист. Однак, з часу ухвалення вказаного рішення суду у позивача змінилися певні обставини. Так, батьки позивача, які проживають разом з ним за однією адресою, а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , хворіють та потребують матеріальної допомоги з боку позивача , який і надає їм таку допомогу у придбанні ліків, медичного обладнання, продуктів харчування та інше. Крім того, у позивача змінились і сімейні обставини. Після укладення шлюбу із [PERSON] , [INFO] , позивач взяв на себе обов?язок піклуватися та утримувати нову сім`ю. Тому позивач, посилаючись на норми ст. 192 СК України, зазначає, що на даний час у нього змінилось матеріальне становище. Тому він просить зменшити присуджений розмір аліментів та визначити як 1/3 (одну третю ) частку всіх видів доходу позивача. Позивач в судове засідання не з`явилася, 06.11.2023 року його представник, адвокат Костромін Н.Р. подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу\~розглядати без\~ її та \~позивача участі (а.с.29). \~ \~ Відповідачка\~\~в судове\~засідання не\~з`явилася, 23.11.2023 року її представник, адвокат Гринів Я.В. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила, оскільки позивач є працездатним та спроможним сплачувати аліменти на утримання спільних дітей сторін, оскільки належне утримання дітей обов?язком не тільки матері, але й батька. Позивач проходить службу у [NUMBER] мобільному прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військовій частині [NUMBER] ), що підтверджується доданими до матеріалів справи доказами, та вказує на його платоспроможність. Крім того, старший си сторін [PERSON] , є інвалідом - дитинства до 18 років, постійно потребує різного роду медичних реабілітацій та медичного забезпечення. Однак, позивач не цікавиться здоров?ям своєї дитини, у додаткових витратах на лікування участі не бере, а навпаки, хоче зменшити розмір аліментів. Крім того, під час розгляду справи щодо стягнення аліментів на утримання дітей, позивач погодився щодо стягнення з нього 2/5 (40 %) частки заробітної плати щомісячн. На підставі\~наведеного сторона\~відповідачки просить\~в задоволенні\~позовних вимог\~відмовити у\~зв`язку з\~їх безпідставністю(а.с.32-34). \~ В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін та їх представників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. \~ Відповідно до свідоцтв про народження, виданих повторно 26.05.2022 року, сторони є батьками: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9). Згідно з дублікатом виконавчого листа виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області 29.03.2022 року на виконання рішення вказаного суду від 31.03.2015 року, присуджено з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання вказаних дітей сторін: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2/5 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття (а.с.11). \~ Відповідно до довідок лікаря [PERSON] від 12.09.2023 року батьку позивача [PERSON] , [INFO] поставлено діагноз: некроз лівої нирки, дифузний аортокардіосклероз, двобічний гідроторакс, виразкова хвороба; матері позивача - [PERSON] , [INFO] , дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба (ризик 4 дуже високий), цукровий діабет, непроліферативна діабетична ретинопатія, катаракта, діабетична енцефалопатія, діабетична нейропатія, деформуючий остеоартроз суглобів (а.с.12,13). Відповідно до довідки про склад сімї від 19.09.2023 позивач проживає разом зі своїми батьками (а.с.14). Згідно зі свідоцтвом про шлюб від 09.09.2023 року позивач зареєстрував шлюб зі [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Згідно з частиною 7 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Посилаючись на зміну свого матеріального стану, позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів з 2/5 на 1/3 частину всіх видів його заробітку на обох дітей, але не більше п`ятдесяти відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. \~\~Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України). Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку. При цьому, частиною 1 статті 192 СК України передбачено можливість суду, зокрема, зменшити визначений за рішенням суду розмір аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. При цьому, суд акцентує увагу на тому, що піклування про дитину та її утримання є обов`язком, а не правом батьків, при цьому закон у виняткових випадках встановлює лише певні обставини, які можуть впливати на обсяг такого обов`язку. Виходячи зі змісту положень закону, принципів справедливості, розумності та моралі, на яких закон ґрунтується, батьки зобов`язані вживати активних дій з метою забезпечення своїй дитині найкращого фізичного, духовного та морального розвитку. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Суд вважає, що зменшення розміру аліментів, як про це просить позивач, з 2/5 частини на 1/3 частину його доходів на обох дітей суперечитиме інтересам дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також суд зауважує, що право дитини на утримання від батька не може бути узалежнене виключно від факту існування в нього зобов`язань перед іншими особами. Крім того, згідно з даними посвідчення серії [NUMBER] , виданого управлінням соціальної політики Коломийської міської ради Івано-Франківської області 23.05.2022 року, син сторін [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю до 18 років (а.с. 35). Таким чином, суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів у спірних правовідносинах, у зв`язку з чим не знаходить підстав для задоволення позову . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що належних та допустимих доказів того, що із моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано.\~ Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, На підставі викладеного ст.ст.180, 182, 184, 191, 192, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed