Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

03 липня 2023 року [PERSON] , діючи через свого представника - адвоката Бойко Н.І., звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою, заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просила встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є заявниця, а також зобов`язати відділ РАЦС внести зміни до актового запису про народження № 12636 від 13 грудня 2014 року, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, зазначивши у графі «Відомості про батька» дані [PERSON] . В обґрунтування своєї заяви [PERSON] вказує на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] , вели з ним спільний побут, мали спільний бюджет, за час спільного проживання [INFO] заявниця народила дівчинку - [PERSON] , запис про батька у актовому записі про народження якої було здійснено відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 136 СК України зі слів матері, хоча батьки разом проживали з дитиною, батько опікувався донькою, виховував її. 30 березня 2022 року [PERSON] та заявниця зареєстрували шлюб. [INFO] [PERSON] помер, не встигши за життя оформити свої батьківські права та внести відповідні зміни у актовий запис про народження дитини. Відповідно до висновку експерта № 109 від 21 квітня 2023 року кровне споріднення між померлим батьком та дитиною встановлено з ймовірністю не нижче 99,9999999%. Оскільки вирішити питання щодо внесення змін до актового запису з метою отримання нового свідоцтва про народження дитини у позасудовому порядку вона не може, тому звернулася із даною заявою до суду. 05 липня 2023 року у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд. У ході розгляду справи залучено до участі в якості заінтересованих осіб: [PERSON] та [PERSON] . Заявниця у судове засідання не з`явилася, її представник суду надіслала заяву про розгляд справи у їх відсутності. Заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надали суду письмові пояснення, у яких просили слухати справу у відсутності їхнього представника, прийняти відповідне рішення на розсуд суду, а також просили врахувати відомості про батька та дитину, які мають бути зазначені у рішенні про встановлення батьківства. В матеріалах справи є клопотання заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] про розгляд справи у їх відсутності, в яких також просили задовольнити заяву [PERSON] . У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Факт, який просить встановити заявниця, потрібен їй для отримання нового свідоцтва про народження дитини із зазначенням відомостей про батька. . Письмовими матеріалами встановлено, що [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та були пов`язані спільним побутом. За час спільного проживання [INFO] заявниця народила [PERSON] , актовий запис № 12636 від 13 грудня 2014 року, вчинений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. У свідоцтві про народження батьками [PERSON] зазначені: мати - [PERSON] , а запис про батька здійснювався зі слів матері відповідно до п. 1 ст. 1 ст. 135 СК України і зазначений - [PERSON] . Після народження дитини [PERSON] проживав разом із заявницею та донькою однією сім`єю, визнавав себе батьком [PERSON] , опікувався та виховував її. 30 березня 2022 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, актовий запис № 289, вчинений Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса). [INFO] [PERSON] загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . За даними Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Відповідно до висновку експерта судово-медичного молекулярно-генетичного дослідження № 109 від 24 березня 2023 року за молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що загиблий військовослужбовець [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] з ймовірністю 99,9999999%; таким чином, батьківство практично доведене. [PERSON] та [PERSON] , які є батьками загиблого [PERSON] підтвердили, що за час свого життя син мешкав з [PERSON] , у них народилася донька - їхня онука [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з нормами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 ст. 315 ЦПК України містить перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть розглядатися судом. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду (ст. 126 СК України). За вимогами ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно зі ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова Пленуму): у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути пред`явлена матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Отже, відомості про батька дитини у актовому записі про народження [PERSON] № 12636 від 13 грудня 2014 року, вчиненому відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; спільне виховання дитини; спільне утримання дитини; докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Верховний Суд України в своїй постанові від 15.04.2021 у справі №361/2653/15-ц вказав, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). [PERSON] визнавав за життя себе батьком доньки, народженої заявницею, проживав разом з матір`ю та дитиною однієї сім`єю, піклувався про неї. Крім того, факт батьківства підтверджується висновком судово-медичного молекулярно-генетичного дослідження. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 травня 2009 року в справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Таким чином, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що доводи заявниці про батьківство стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи на підставі зібраних доказів. Вирішуючи питання про внесення змін до актового запису про народження дитини, суд зазначає таке. Нормами ст. 134 СК України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Згідно із п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.п. 2.16.4 п. 2.16 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 - на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими, оскільки необхідно встановити факт батьківства померлого [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , з внесенням змін до актового запису про народження дитини.

Outcome: approved