Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 5311,80 доларів США. На обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що 25.12.2007 року між публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №7-К, згідно умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 17000,00 дол. США, на придбання нерухомості, на строк з 25.12.2007 по 25.12.2027, зі сплатою процентів за користування кредитом у межах терміну кредитування процентна ставка у розмірі 12,9% річних. Однак, відповідач всупереч умов договору своїх зобов`язань перед позивачем не виконала, внаслідок чого станом на 04.06.2023 року за відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 5311 доларів США 80 центів. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позову, проти постановлення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справу повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду відповідач не подала, жодних заяв чи клопотань не надіслала. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 25.12.2007 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір №7-К, згідно якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 17000 доларів США, на строк до 25.12.2027. Із розрахунку заборгованості за вищезазначеним кредитним договором вбачається, що станом на 04.06.2023 року за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 5311 доларів США 80 центів, з яких: 4187,44 доларів США - заборгованість по кредиту поточна, 426,00 доларів США - заборгованість по кредиту прострочена, 57,06 доларів США - заборгованість по процентах поточна, 641,03 доларів США - заборгованість по процентах прострочена, 0,26 доларів США - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами, 0,01 доларів США - заборгованість по сумі 3% річних нарахованих в порядку ч.2 ст.625 ЦК України за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами. Доказів щодо сплати коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надала. Отже, між сторонами виникли кредитні правовідносини, тому при вирішенні вказаного спору суд керувався умовами кредитного договору та ст.526 ЦК України, відповідно до якої Цивільного кодексу України інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості у розмірі 5311,80 доларів США за кредитним договором №7-К від 25.12.2007 підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення суми судових витрат, суд керувався вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із платіжного доручення від 02.06.2023 року позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2916,19 гривень. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат у вказаному розмірі. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 527, 610-612, 627- 629,638 ЦК України,

Outcome: approved