Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

1. Стислий виклад позиції Позивача Хмельницька районна державна адміністрація (далі Позивач, Хмельницька РДА) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач, [PERSON] , отець [PERSON] ) про усунення перешкод в користуванні державною власністю - нежитловим приміщенням Церкви-Фортеці в селі Сутківці Хмельницького району Хмельницької області, оскільки останній здійснює незаконне утримання та користування цієї релігійної споруди без наявності будь-яких документів (договорів тощо).\~ 2. Стислий виклад заперечень Відповідача Відповідач процесуальними правами не скористався. 3. Процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою від 15 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у цивільній справі за позовом Хмельницької районної державної адміністрації до [PERSON] та Управління Хмельницької єпархії української православної церкви про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням (а.с. 19, 20). Підготовчі судові засідання у справі призначались на 25 вересня, 16 жовтня, 30 жовтня та 16 листопада 2023 року (а.с. 19, 20, 28, 32, 41, 43, 48, 87). Ухвалою від 16 листопада 2023 року задоволено клопотання представника Позивача про часткове залишення позову без розгляду, а саме, позов Хмельницької районної державної адміністрації до Управління Хмельницької єпархії української православної церкви про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням залишити без розгляду (а.с. 88, 89). Ухвалою від 16 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 04 грудня 2023 року. Відповідач [PERSON] повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по суті, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення форми 119 за №№ 0600233961466, 0600234002420, 0600234002632. Він жодного разу будь-якими процесуальними правами у будь-який спосіб не скористався, у тому числі не повідомляв суд про причини неявки. Підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною другою статті 223 ЦПК України, відсутні. Представником Позивача подано письмову заяву, у якій він заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 120). Відповідно до частини першої\~ статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У справі підготовчі судові засідання призначались чотири рази. Відповідач [PERSON] відповідно до довідки старости сіл Сутківці та Лисівка Ярмолинецької селищної ради дійсно проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 12). Належне інформування судом Відповідача про дату, час та місце розгляду справи у підготовчих судових засіданнях підтверджується рекомендованими повідомленнями за номерами: 3210001181616, 0600226374512, 0600226374601, 0600229206165, 0600229206084, 0600231528536, 0600231527025, 0600231586790, телефонограмами від 26 вересня та від 17 жовтня 2023 року, які він одержав. Отже, неявка відповідача [PERSON] є системним явищем, що свідчить про обрану ним позицію. Жодного разу суд не було повідомлено про причини неявки тощо. Ці обставини у сукупності достеменно підтверджують про обізнаність щодо наявності провадження у суді. За цим умов суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі Відповідача. Його процесуальні права на захист належним чином гарантовано. 4. Рішення щодо позову Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з підстав. 5. Фактичні обставини, встановлені судом Постановою Великої Палати Верховного Суду від 06 квітня 2021 року у справі №910/10011/19 касаційну скаргу Хмельницької обласної державної адміністрації задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 26 лютого 2020 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13 липня 2020 року скасовано. Прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено повністю. У цій справі у липні 2019 року Релігійна організація (настоятель парафії Степанишин В.О.) (32134, Хмельницька обл., Ярмолинецький район, с. Сутківці, вул. Заводська, 5, код 22778817)\~ звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання протиправним та скасування розпорядження Хмельницької ОДА від 27 березня 2019 року\~ № 213/2019-р «Про реєстрацію статуту Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Покровської парафії Православної церкви України с. Сутківці Ярмолинецького району Хмельницької області» у новій редакції». Відповідно до пункту 86 постанови судами попередніх інстанцій встановлено, що передумовами звернення позивача до суду у цій справі є прийняття членами релігійної громади рішень щодо зміни підлеглості у канонічних та організаційних питаннях релігійної громади Свято-Покровської парафії села Сутківці Ярмолинецького району Хмельницької єпархії УПЦ шляхом переходу під канонічне підпорядкування управління Хмельницької єпархії ПЦУ з відповідним внесенням змін до статуту релігійної організації та подальша державна реєстрація нової редакції статуту. Держава в особі Хмельницької районної державної адміністрації є власником нерухомого майна (нежитлової нерухомості) Церкви-фортеці загальною площею 519 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна 2740469968040. Це доведено витягом з Державного реєстру речових прав від 26 травня 2023 року (а.с. 3). Окрім цього, право власності Позивача підтверджується витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва р.н. ТІ01:7610-1408-6684-0292 від 06 березня 2023 року, витягом з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна в додаток до листа Фонду державного майна України від 28 квітня 2023 року за №10-15-10516 (а.с. 68-80). Перший заступник голови Хмельницької районної державної адміністрації листом від 10 липня 2023 року за №1389/23 звернувся до [PERSON] про усунення порушень щодо незаконного користування Церквою-фортецею без правовстановлюючих документів.\~ [PERSON] 26 липня 2023 року отримав цей лист, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №2991240944719 (а.с. 4 тил.). 26 липня 2023 року представниками Хмельницької районної державної адміністрації: першим заступником голови адміністрації В. Паламарчуком, начальником відділу оборонної, мобілізаційної та режимно-секретної роботи Ю. Куликом, начальником відділу захисту та взаємодії з правоохоронними органами І. Савчуком\~ та начальником юридичного відділу управління соціального захисту населення І. Юзьвак складено акт про те, що 26 липня 2023 року близько 11.00 год. отцем [PERSON] ( [PERSON] ) та громадянами, що знаходились біля Церкви-фортеці у с. Сутківці було відмовлено у доступі до майна, власником якого є Хмельницька РДА. Представниками Хмельницької РДА прийнято рішення звернутись до ХРУП ГУНП у Хмельницькій області із заявою про вчинення правопорушення про перешкоджання доступу до майна (а.с.5). І відповідно заявою від 27 липня 2023 року за №1489/23 Позивач звернувся до начальника Хмельницького районного управління поліції ГУНП у Хмельницької області про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 6). Крім цього, заявою від 03 серпня 2023 року за №40/02-1551/23 Хмельницька РДА звернулась до керуючого Хмельницькою єпархією Української православної церкви з клопотанням посприяти припиненню незаконного використання приміщення Церкви-фортеці у с. Сутківці священнослужителем [PERSON] (а.с. 7). Свідок [PERSON] підтвердив, що 22 жовтня 2023 року він особисто бачив [PERSON] в Церкві-фортеці в с. Сутківці. Останній проводив богослужіння. На фотографіях матеріалів цивільної справи на аркушах 63-65 дійсно зображений [PERSON] в цей день в Церкві-фортеці у с. Сутківці. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що у приміщення церкви не заходили. Водночас вони підтвердили, що приїхали разом із свідком [PERSON] 22 жовтня 2023 року в Церкву-фортецю у зв`язку з розглядом скарги мешканців села Сутківці. [PERSON] зайшов і вийшов з приміщення Церкви-фортеці та усно повідомив їм, що дійсно [PERSON] (отець [PERSON] ) проводить службу. Фактичне володіння та користування приміщенням Відповідачем підтверджено також фотографіями та відеоматеріалами за 22 жовтня 2023 року, а також листом за підписом Відповідача від 18 серпня 2023 року до\~ Хмельницької РДА, що наданий Позивачем, за змістом якого визнається користування спірним приміщенням (а.с. 63-65, 83). 6. Зміст спірних правовідносин Між сторонами наявний спір щодо повернення Церкви-фортеці Позивачу як власнику з фактичного володіння та користування Відповідача. 7. Оцінка судом аргументів учасників справи, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування У справі належними та допустимими доказами доведено, що Позивач є власником майна, яке використовує Відповідач без будь-яких правових підстав. Цими діями Відповідач порушує права та законні інтереси Позивача, які слід відновити (захистити). Відповідно до висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц (пункти 40 та 43) цивільне законодавство розрізняє право володіння як складову повноважень власника (частина перша статті 317 ЦК України), як різновид речових прав на чуже майно (пункт 1 частини першої статті 395 ЦК України) та як право, що виникає на договірних засадах, тобто договірне володіння. У спірних відносинах Відповідач не заволодівав майном у розумінні права володіння як складової частини повноважень власника, а фактично заволодів та фактично користується приміщенням. Отже, незаконно привласнив собі фактичне володіння та користування як вид речових прав на чуже майно. Позивачем частково вірно ідентифіковано спосіб захисту його права. Позивач кваліфікував свій позов як віндикаційний та негаторний водночас (керувався статтями 387 та 391 ЦК України), що є взаємовиключними способами захисту прав (перший віндикаційний позов у порядку статтей 387 та 388 ЦК України подається неволодіючим (тим, що втратив титул права власності) власником приміщення до володіючого невласника (до того, хто незаконно заволодів титулом власника), а другий негаторний на підставі статті 391ЦК України подається володіючим (титульним) власником про припинення триваючого порушення фактичним володільцем та користувачем). Суд задовольняє фактично поданий негаторний позов на підставі частини першої статті 391 ЦК України (Захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння), відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При такій кореляції способу захисту права судом взято до уваги пункти 7.47 та 7.49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2023 року у справі №554/10517/16-ц (див.: п.7.47. Велика Палата Верховного Суду вже зауважувала, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально; та пункт 7.49. Задоволення судом позовної вимоги має з урахуванням вимог правовладдя (верховенства права) дозволити досягнути мети судочинства, зокрема реально відновити суб`єктивне право, яке порушив, оспорює або не визнає відповідач). За таких обставин мета Позивача спрямована на усунення перешкод йому як власнику, який не втратив титульного володіння, але позбавлений можливості фактичного володіння та користування, він прагне відновити\~ означені права. З цих же міркувань спосіб захисту шляхом виселення слід замінити на шляхом звільнення. Термін «виселення» пов`язаний з реалізацією правовідносин щодо права на житло (стаття 47 Конституції України). Підстави та порядок виселення з різних об`єктів врегульовано Житловим кодексом України (див.: статті 9, 86, 94, 97, 98, 99, 101, 104, 109, 110, 114, 124 та інші цього кодексу). Він же притаманний для захисту прав на об`єкти житлового фонду (житлової нерухомості). Спірні правовідносини склались у зв`язку з використанням Відповідачем Церкви-фортеці як об`єкта нежитлової нерухомості з метою проведення богослужіння як прояву права на свободу совісті (див.: статті 3 та 21 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації». Отже, відновлення порушеного права власника на цей тип об`єкта слід здійснити шляхом звільнення. 8. Розподіл судових витрат не здійснюється за заявою представника Позивача. На основі викладеного та

Outcome: approved