Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача: Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Камет-Сталь» про стягнення заробітної плати. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 01.08.1996 року, він, [PERSON] , [INFO] , відповідно до Наказу № 846-к від 25.07.1996 був прийнятий в новопрокатний цех Дніпровського металургійного комбінату ім. Ф.Е. Дзержинського майстром по ремонту електроустаткування стану 1200. Відповідно до розпорядження про реєстрацію № 101-р від 28.02.1997 Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського перейменований у Відкрите акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського». 01.07.2003 року [PERSON] переведений там же майстром по ремонту основного технологічного електроустаткування (розпорядження № 715 к від 27.06.2003). 30.01.2006 року призначений там же старшим майстром по ремонту основного технологічного електрообладнання (наказ 85 к від 30.01.2006). 17.11.2008 року робоче місце атестоване (постанова 992 від 29.12.2006). В зв?язку з приведенням найменування професії у відповідність з Класифікатором професій ДК 003:2005 призначений там же старшим майстром по ремонту електроустаткування (розпорядження 2839 від 17.11.2008). Відповідно до наказу від 479 від 23.05.2011 року Відкрите акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» з 23.05.2011 року перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського». 16.09.2013 року робоче місце атестоване за списком № 2 розділ III підрозділ 3 позиція 3.3 б затвердженому постановою КМУ від 16.01.2003 № 36 (постанова № 659 від 26.12.2012). В зв?язку з удосконаленням структури управління комбінату переведений в ремонтно-сервісний центр начальником ділянки технічного обслуговування і ремонту електроустаткування прокатного виробництва електроенергоремонтного цеху (наказ 1000 від 20.08.2013, розпорядження 1567 від 30.08.2013). Відповідно до наказу від 25.01.2017 № 84 Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» з 25.01.2017 року перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат». 13.03.2019 року призначений електриком прокатного цеху (розпорядження 341 від 11.03.2019). 02.08.2021 року звільнений у зв?язку з переведенням до ПРАТ «ДКХЗ» за п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ № 840 від 02.08.2021). 03.08.2021 прийнятий в прокатний цех Приватного акціонерного товариства «Дніпровський коксохімічний завод» електриком прокатного цеху за переведенням з ПАТ «ДМК» (наказ № 221 к від 02.08.2021). Відповідно до наказу від 11.02.2022 року № 163 Приватне акціонерне товариство «Дніпровський коксохімічний завод» з 11.02.2022 року перейменовано у Приватне акціонерне товариство «Камет-Сталь». 3 25 лютого 2022 року [PERSON] призначено на посаду командира взводу управління батареї мінометної батареї батальйону оперативного призначення (ВОС - 0304003) внаслідок прибуття для проходження військової служби за призовом під час мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 із Кам?янського РТЦК та СП Дніпропетровської області. В зв`язку з повномасштабним вторгненням на територію України російської федерації 24.02.2022 року, як зазначалося вище, [PERSON] було мобілізовано із [INFO] . Відповідно до наказу Командира військової частини [NUMBER] Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної Гвардії України (по стройовій частині) зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення старшого лейтенанта запасу [PERSON] та призначено на посаду командира взводу управління батареї мінометної батареї батальйону оперативного призначення (ВОС - 0304003). Таким чином, з цього моменту, а саме з 25.02.2022 року і на момент пред`явлення цього позову, [PERSON] виконує свій обов`язок щодо захисту Батьківщини, передбачений ст. 65 Конституції України. Натомість, можливість реалізувати своє право, передбачене ст. 43 Конституції України щодо вибору праці, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, обмежується. 3 моменту мобілізації [PERSON] , а саме з 25.02.2022 року по липень 2022 року останній отримував середній заробіток, як вид соціальних гарантій для працівників, які приєдналися до лав Збройних Сил України відповідно до ст. 119 К3пП України (в редакції, що діяла на момент укладення Контракту). З 19 липня 2022 року виплати середнього заробітку [PERSON] з боку Приватного акціонерного товариство «Камет-Сталь» припинилися в зв`язку з набранням чинності 19.07.2022 року Закону України «Про внесення змін в деякі закони України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 №2352-IX (далі - Закон № 2352-IX) в ст. 119 КЗпП України внесені зміни, якими виключено норми щодо збереження роботодавцями середнього заробітку за працівниками, які призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби. Таким чином, оскільки на момент мобілізації [PERSON] нормами чинного законодавства, а саме, ст. 119 КЗпП України, було передбачено і гарантовано останньому збереження середнього заробітку при проходженні ним служби, а Конституція України закріплює принцип незворотності дії закону у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, припинення нарахування та виплат позивачу середнього заробітку відповідачем незаконне, необґрунтоване та таке, що суперечить законодавству та Конституції України. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Камет-Сталь» (код ЄДРПОУ 05393085) поновити [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) нарахування та виплати середнього заробітку, починаючи з 19 липня 2022 року до закінчення проходження служби [PERSON] в Збройних Силах України. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Камет-Сталь» надав суду відзив, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, посилаючись на наступне. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 №2352-ІХ був прийнятий Верховною Радою України відповідно до конституційних повноважень, який набув чинності 19 липня 2022 року. Зазначеним законом було реформовано деякі питання у сфері трудових правовідносин та внесено зміни до Кодексу законів про працю, Закону України «Про відпустки», Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Так, з урахуванням внесених змін відповідно до ч. 3 ст. 119 КЗпП за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Тобто, з 19.07.2022 року у ПРАТ«КАМЕТ-СТАЛ» відсутній обов`язок виплачувати середній заробіток [PERSON] , оскільки за такими працівниками зберігається лише місце роботи і посада, проте не зберігається середній заробіток. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив на позовну заяву. В судовому засіданні представник відповідача Приватного акціонерного\~товариства «Камет-Сталь»\~-\~Мілінчук Л.В.\~заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у відзиві на позовну заяву. ІІ. Процесуальні дії по справі. 26 квітня 2023 р. ухвалою суду відкрито провадження по справі. 21\~липня 2023\~р.\~ухвалою суду\~задоволено клопотання\~представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Камет-Сталь» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 04 вересня 2023 р. ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Камет-Сталь» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 01 листопада 2023 р. ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Камет-Сталь» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 29 листопада 2023 р. ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Камет-Сталь» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. IІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст правовідносин з посиланням на докази. 03.08.2021 року [PERSON] прийнятий в прокатний цех Приватного акціонерного товариства «Дніпровський коксохімічний завод» електриком прокатного цеху за переведенням з ПАТ «ДМК» (наказ № 221 к від 02.08.2021 року). Відповідно до наказу від 11.02.2022 № 163 Приватне акціонерне товариство «Дніпровський коксохімічний завод» з 11.02.2022 перейменовано у Приватне акціонерне товариство «Камет-Сталь» (а.с.16-17). Відповідно до витягу з наказу № 19 Командира військової частини [NUMBER] Центрального оперативно-територіального об?єднання Національної Гвардії України (по стройовій частині) від 11.03.2022 року зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення старшого лейтенанта запасу [PERSON] , який прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022, із [INFO] і призначено на посаду командира взводу управління батареї мінометної батареї батальйону оперативного призначення (ВОС-0304003), з «25» лютого 2022 року (а.с.14). В матеріалах справи також міститься тимчасове посвідчення офіцера запасу № [NUMBER] [PERSON] (а.с.15). Згідно довідки №270 від 29.03.2023 року, виданої Приватним акціонерним товариством «Камет-Сталь», [PERSON] , вбачається, що останній отримував заробітню плату з січня 2022 року по липень 2022 року (а.с.13). ІV. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Статтею 46 Конституції України\~закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до п.1 ч.2\~ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»\~проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Відповідно до ч. 2\~ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»\~громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті\~53\~і частиною другою статті\~57 Закону України «Про освіту»,частиною другою статті\~44, частиною першою статті\~54\~і частиною третьою статті\~63 Закону України «Про фахову передвищу освіту»,частиною другою статті 46 Закону України «Про вищу освіту». Згідно з ч.3 ст.119\~КЗпП України в редакції, що діяла на момент призову під час мобілізації [PERSON] , за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до\~Закону України\~«Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента\~України №64/2022 на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався та діє в теперішній час. Відтак, починаючи з 24 лютого 2022 року в Україні діє режим особливого періоду, визначений ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо оптимізації\~трудових відносин»\~від 01\~липня 2022\~року №2352-ІХ внесені\~зміни, зокрема, у частину третю статті 119 КЗпП України, а саме у частині третій статті 119 слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада». Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (п. 1 Прикінцевих та перехідних положень), 18 липня 2022 року опублікований в газеті «Голос України» №147. Закон України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо оптимізації\~трудових відносин»\~від 01\~липня 2022\~року №2352-ІХ прийнятий\~Верховною Радою України відповідно до її конституційних повноважень. В ухвалі Конституційного Суду України від 09 липня 1998 року №6-уп/98 зазначено, що за юридичною позицією Конституційного Суду України загальновизнаним є те, що з прийняттям нормативно-правового акта в новій редакції втрачають чинність норми акта в попередній редакції. Крім того,\~Закон України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо оптимізації\~трудових відносин»\~від 01\~липня 2022\~року №2352-ІХ не\~містить посилань на застосування його положень лише щодо осіб, які призвані на військову службу після набрання ним чинності. На теперішній час Закон України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо оптимізації\~трудових відносин»\~від 01\~липня 2022\~року №\~2352-ІХ є\~чинним та обов`язковим до виконання. Таким чином, із набранням чинності\~Закону № 2352-IX\~відбулись зміни у регулюванні трудових відносин за участі працівників призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом тобто з 19 липня 2022 року роботодавець звільнений від обов`язку збереження середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу, зі збереженням за цими працівниками лише місця роботи і посади. Відтак, обов`язок роботодавця щодо збереження за такими категоріями працівників середнього заробітку передбачався включно до дня, що передує дню набранням чинності цим Законом (18 липня 2022 року). З 19 липня 2022 року правові підстави для збереження середнього заробітку за таким працівником відсутні. Відповідно до частини першої\~статті 94 КЗпП України\~заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Аналогічне положення закріплені в\~статті 21 КЗпП України, відповідно до якої роботодавець зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату на виконану ним роботу, визначену трудовою угодою. Позивач у цій справі не виконує роботу, визначену трудовим договором між ним та відповідачем, унаслідок призиву на військову службу, а отримує грошове забезпечення військовослужбовця в установленому\~законом\~розмірі. Звільнивши з 19 липня 2022 року роботодавців від обов`язку з виплати щомісячного забезпечення мобілізованим працівникам, 28 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», згідно з якою компенсував скасування збереження середньомісячної заробітної плати одночасним збільшенням грошового забезпечення військовослужбовцям за місцем проходження служби. З огляду на наведене, враховуючи обставини справи та норми закону, суд вважає, що обов`язок роботодавця щодо збереження за [PERSON] середнього заробітку передбачався включно до дня, що передує дню набранням чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», і дії відповідача Приватного акціонерного товариства «Камет-Сталь» щодо припинення нарахування та виплати середнього заробітку є правомірними. Припинення відповідачем нарахування та виплати середнього заробітку позивачу було спрямовано на приведення трудових правовідносин з позивачем у відповідність до вимог Закону. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 червня 2023 року у справі № 172/666/22 (провадження № 61-1929св23). А тому повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). V. Судові витрати. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак позивач звільнений від сплати судового збору в силу п.п. 1, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати у вигляді судового збору слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed