Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

До Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла заява представника заявниці [PERSON] - адвоката Усової Олени Володимирівни, заінтересовані особи: [PERSON] , Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту народження дитини жіночої статі [PERSON] , яка народилася [INFO] у місті Енергодар Запорізької області , Україна, від батьків, що не перебувають у шлюбі: мати - [PERSON] , [INFO] , громадянка України, уродженка села Іванівка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, Україна, батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець міста Енергодар Запорізької області. В обґрунтування заяви зазначено, що заявник, [PERSON] , [INFO] , проживаючі з 2020 року однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , не перебуваючи в офіційному шлюбі, народила доньку [PERSON] , [INFO] . Медичним документом, що посвідчує народження заявницею дитини є медичне свідоцтво про народження №29 від 27.02.2023, видане лікарем [PERSON] , відповідно до якого остання підтверджує, що [PERSON] , яка проживає у [ADDRESS] , в акушерському гінекологічному відділенні, народила [INFO] о 12 годині 03 хвилині, дівчинку, вагою 2830 грами, яка народилася доношеною, при одноплідних пологах, від першої за рахунком вагітністю, при перших пологах. Зазначене місце народження дитини є тимчасово окупованою територією України, визначено Верховною Радою України Законом України від 15.04.2014 за № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території». Оскільки донька [PERSON] та [PERSON] народилась у місті Енергодар Запорізької області, де діяльність державних органів влади України, у тому числі відділів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється через тимчасову окупацію даної території, через загрозу відібрання дитини виникла необхідність отримати документи на доньку які є недійсними в Україні та не створюють правових наслідків: «Справка о рождении № Р-09338», «Свидетельство об установлении отцовства», «Свидетельство о рождении» на [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] перебувають на тимчасово окупованій території України і не мають можливості її покинути, у зв`язку із чим на час подання цієї заяви реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась. Встановлення факту народження дитини заявниці необхідне для реєстрації народження дитини, оскільки заявниця позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини у позасудовому порядку, у зв`язку із чим [PERSON] змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території. [PERSON] , який є батьком дитини і залучений у якості заінтересованої особи у справі не заперечує проти встановлення факту народження їх із заявницею спільної дитини, про що надав відповідну заяву. Заявниця та її представник у судове засідання не з`явилась, при зверненні до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України просили провести розгляд справи без участі заявниці та їх представника. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явився. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ. В чинному законодавстві відсутні положення, які б визначали якими документами має бути посвідчено факт народження особи на тимчасово окупованій території. Згідно з пункту 7 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Для встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до статті 293 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з частин 3, 4 статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживаючі з 2020 року однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , не перебуваючи в офіційному шлюбі, народила доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до медичного свідоцтва про народження дитини № 29 від 27.02.2023, яке видане «Государственным бюджетным учреджением здравоохранения «Энергодарская спецыализированная медико-санитарная часть» [PERSON] , яка проживає у [ADDRESS] , в акушерському гінекологічному відділенні, народила [INFO] о 12 годині 03 хвилині, дівчинку вагою 2830 грами. Зазначене місце народження дитини є тимчасово окупованою територією України, визначено Верховною Радою України Законом України від 15.04.2014 за № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території». Оскільки донька [PERSON] та [PERSON] народилась у місті Енергодар Запорізької області, де діяльність державних органів влади України, у тому числі відділів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється через тимчасову окупацію даної території, через загрозу відібрання дитини виникла необхідність отримати документи на доньку які є недійсними в Україні та не створюють правових наслідків: «Справка о рождении № Р-09338», «Свидетельство об установлении отцовства», «Свидетельство о рождении» на [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] перебувають на тимчасово окупованій території України і не мають можливості її покинути, у зв`язку із чим на час подання цієї заяви реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась. [PERSON] не заперечує проти встановлення факту народження їх із заявницею спільної дитини, про що надав відповідну заяву. Встановлення факту народження дитини необхідно заявниці для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. Згідно частини 1 статті 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження із моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно з положеннями частини 2 статті 135 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до частини 1, 3 статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до статті 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції «Про права дитини» від 20 жовтня 1989 року, дитина має право бути зареєстрована зараз же після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Державна реєстрація народження дитини, не була проведена на території України, оскільки народилася на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про держану реєстрацію актів цивільного стану». Оцінюючи надані до суду документи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви в цій справі та встановлення факту народження дитини жіночої статі [PERSON] , яка народилася [INFO] о 12 год. 03 хв. в місті Енергодар, Запорізької область, Україна. Відповідно до частини 4 статті 317, пункт 8 статті 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved