Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення попередньої оплати у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтував тим, що 24.09.2020 між позивачем та [PERSON] укладений договір будівельного підряду (далі за текстом Договір), за умовами якого відповідач своїми силами, засобами та матеріалами зобов`язується виконати повний комплекс робіт, пов`язаних з будівництвом індивідуального житлового будинку загальною площею 150 кв. м на належній замовнику на праві приватної власності земельній ділянці з кадастровим номером 612586700:02:001:0510, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . На виконання умов Договору позивач здійснив відповідачу попередню оплату на загальну суму 56650 доларів США, а саме: 24.09.2020 10000 доларів США; 25.09.2020 17650 доларів США; 09.05.2021 19000 доларів США, 25.05.2021 10000 доларів США, що підтверджується власноруч здійсненими записами відповідача на примірнику Договору. Відповідно до п. 3.2 Договору відповідач зобов`язався виконати роботи у термін до 2021 року (строк ведення будинку в експлуатацію та завершення оформлення усіх необхідних документів на об`єкт). Однак дані зобов`язання за Договором відповідач не виконав та будівельні роботи у вказані строки не завершив. Позивач зазначив, що 15.09.2022 звертався до відповідача з письмовою претензією, у якій просив впродовж 5-ти днів з моменту отримання листа письмово повідомити про хід виконання робіт згідно з Договором та планову дату їх завершення, а також надати обґрунтований розрахунок понесених витрат з відповідним підтвердженням їх розміру. Однак відповідач відповідь на вказану претензію позивачу не надав. Також позивач зазначив, що 21.04.2023 звертався до відповідача з повідомленням про відмову від виконання Договору та з вимогою повернути позичу попередню оплату у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за Договором. Однак відповідач відповідь на вказане повідомлення та вимогу позивачу не надав. При цьому згідно з висновком експерта № 06/03 від 29.03.2023 за результатами проведення експертного дослідження наявних документальних матеріалів, стану забудови, аналізу містобудівної ситуації та відповідності забудови чинним будівельним, санітарним та іншим чинним нормативним актам в галузі будівництва, експерт встановив, що орієнтовна вартість виконаних відповідачем робіт складає 74065 грн, що за курсом Національного банку України станом на день подачі позову становить 2025,84 доларів США. За таких підстав позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] невикористану частину попередньої оплати за договором будівельного підряду від 24.09.2020 у сумі 54624,16 доларів США. 25.05.2023 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 21.06.2023 та визначений учасникам справи строк для подання заяв по суті справи. 21.06.2023 підготовче засідання відкладене на 14.08.2023 за клопотанням представника відповідача. 03.07.2023 через канцелярію Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області представник відповідача адвокат Сагайдак В.В. подав відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав та просив у позові відмовити повністю. У підготовчому засіданні 13.09.2023 без виходу до нарадчої кімнати усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч. 7, 8 ст. 178 ЦПК України відмовлено у прийнятті даного відзиву у зв`язку з пропуском встановленого судом строку для подання такого відзиву. 14.08.2023 підготовче засідання відкладене на 13.09.2023 за клопотанням представника відповідача. 13.09.2023 без виходу до нарадчої кімнати усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті на 10.10.2023. 10.10.2023 судовий розгляд справи не відбувався у зв`язку з зайнятістю головуючої судді Марциновської І.В. в іншому провадженні. Судове засідання призначене на 14.11.2023. 14.11.2023 розгляд справи не здійснювався у зв`язку з оголошенням на території Тернопільської області повітряної тривоги. Судове засідання призначене на 11.12.2023. У судовому засіданні 11.12.2023 позивач [PERSON] та його представники адвокати Варода П.Б. та Бакалець І.Г. позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили позов задовольнити повністю. У судовому засіданні 11.12.2023 представник відповідача адвокат Бабій Н.І. позов не визнав та просив у позові відмовити. Вказав, що відповідач виконував свої зобов`язання за договором, однак внаслідок форс-мажорних обставин був позбавлений можливості виконати зобов`язання в повному обсязі, зокрема, у зв`язку з введеним карантином та воєнним станом. Також зазначив, що на виконання умов договору відповідач придбав дороговартісне обладнання багаторазового використання, яке станом на даний час перебуває у власності відповідача. Вказав, що відповідач не повідомляв письмово позивача про наявність обставин, за яких необхідно змінити строк дії договору, а також визнавав, що письмово такий строк сторонами не змінювався. Не заперечував, що позивач в повному обсязі виконував усі умови договору. Також представник відповідача погодився з висновком експерта № 06/03 від 29.03.2023 щодо оцінки вартості робіт. У судове засідання 11.12.2023 відповідач [PERSON] не з`явився, однак приймає участь у судовому процесі через свого представника. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~зокрема,\~є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням договору будівельного підряду, та регулюються главою 61 ЦК України. Відповідно до ч. 1-2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб (ст. 839 ЦК України). Згідно зі ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу. При цьому згідно зі ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. Суд встановив, що 24.09.2020 [PERSON] (замовник) та [PERSON] (підрядник) уклали договір будівельного підряду (а.с. 8-10). Відповідно до п. 1.1 Договору підрядник зобов`язався своїми силами, засобами та матеріалами виконати повний комплекс робіт, пов`язаних з будівництвом індивідуального житлового будинку (надалі за текстом Об`єкт) загальною площею 150 кв. м у відповідності до завдання замовника, яке є додатком до даного договору. Проектна документація готується підрядником на основі тех. завдання замовника та входить у вартість оплати підряду, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи. Підрядник здійснює повне документально оформлення необхідних дозвільних документів на будівництво (початок і завершення) та здає будинок в експлуатацію від імені замовника. На виконання цього замовник уповноважує підрядника діяти від його імені і зобов`язується передати підряднику відповідну довіреність при необхідності. Підрядник здійснює повне документальне оформлення необхідних технічних умов щодо інженерного забезпечення об`єкту та є відповідальним за дотримання містобудівних та планувальних вимог та обмежень, в тому числі здійснювати підключення Об`єкту до зовнішніх інженерних комунікацій з оформлення всіх необхідних для цього документів (п. 1.2 Договору). Згідно з п. 1.3 Договору забезпечення будівництва об`єкту якісними матеріалами, обладнанням та іншим устаткування покладається на підрядника, марки та виробники яких узгоджуються попередньо із замовником. Відповідно до п. 1.4 Договору будівництво Об`єкту здійснюється на належній замовнику на праві приватної власності земельній ділянці з кадастровим номером 612586700:02:001:0510, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 1.5 Договору сторони погодили виключний обсяг та перелік робіт на Об`єкті, який входить у вартість будівництва і буде виконаний підрядником. Згідно з п. 3.1, 3.2 Договору підрядник здійснює роботи в терміни, обумовлені із замовником. Підрядник виконує роботи у термін до 2021 року (строк введення будинку в експлуатацію та завершення оформлення усіх необхідних документів на об`єкт). Під датою завершення робіт за даним договором сторони розуміють дату підписання кінцевого акту прийому-передачі робіт. Загальна сума підрядних робіт будівництва та здачі в експлуатацію будинку, що виконуються підрядником за цим Договором є певною визначається в національній валюті України - гривні, що еквівалентно доларам США за курсом гривні до долара США, встановленим по міжбанку. Вартість підрядних робіт оплачується замовником шляхом 90% доларів США до початку виконання робіт а решту 10% після завершення робіт за Договором (п. 5.1, 5.2 Договору). Відповідно до п. 5.4 Договору розрахунок за договором здійснюється в готівковій формі. Підтвердженням одержання коштів є написання відповідної розписки підрядником. Відтак суд вважає доведеними обставини щодо укладення [PERSON] та [PERSON] договору будівельного підряду від 24.09.2020, за умовами якого підрядник [PERSON] зобов`язався виконати комплекс робіт, пов`язаних з будівництвом індивідуального житлового будинку загальною площею 150 кв. м, на належній замовнику на праві приватної власності земельній ділянці з кадастровим номером 612586700:02:001:0510, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в термін до 2021 року, а замовник [PERSON] зобов`язався здійснити оплату виконаних підрядником послуг. Також доведеним\~є факт\~виконання позивачем\~свого зобов`язання\~за цим\~договором та\~оплата відповідачу\~відповідно до\~п.\~5.1,\~5.2\~Договору коштів на загальну суму 56650 доларів США, а саме: 24.09.2020 10000 доларів США; 25.09.2020 17650 доларів США; 09.05.2021 19000 доларів США, 25.05.2021 10000 доларів США. Такі обставини підтверджуються власноруч здійсненими записами відповідача на примірнику Договору. При цьому суд звертає увагу, що під час укладення договору сторони є вільними у виборі умов договору, на власний розсуд та за взаємною згодою визначають умови, порядок розрахунків і платежів, а тому доходить висновку, що попереднє зазначення сторонами, що загальна сума підрядних робіт будівництва та здачі в експлуатацію будинку, що виконуються підрядником за Договором, визначається в національній валюті України, однак надалі визначення, що така сума є еквівалентною доларам США, свідчить про узгодження сторонами можливості розрахунків в іноземній валюті. Так само учасники процесу у судовому засіданні не заперечували, що сторони в усному порядку погодили порядок розрахунків за Договором в іноземній валюті. Так, ст. 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). При цьому\~відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~611\~ЦК України\~у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: 1)\~припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; 2)\~зміна умов\~зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Права замовника під час виконання роботи підрядником передбачені ст. 849 ЦК України, відповідно до якої: замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника; якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків; якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника; замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. Правовий аналіз ст. 849 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що вони встановлюють три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки такої відмови. Отже, в залежності від підстави розірвання договору підряду настають різні правові наслідки захисту сторонами такого договору своїх прав та інтересів у процесі його виконання. Положеннями ч. 1, 3 ст. 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Таким чином із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом. Указані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 904/7804/16. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, як встановив суд вище, згідно з п. 3.1, 3.2 Договору підрядник здійснює роботи в терміни, обумовлені із замовником. Підрядник виконує роботи у термін до 2021 року (строк введення будинку в експлуатацію та завершення оформлення усіх необхідних документів на об`єкт). За невиконання чи неналежне виконання зобов`язань сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором. У разі недотримання строку завершення будівництва даного індивідуального житлового будинку та здачі його в експлуатацію понад 1 місяць від визначеного строку у даному договорі, а також за порушення передбачених строків усунення недоліків Підрядник сплачує пеню у розмірі за кожен тиждень прострочення. Підрядник несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам під час виконання даного договору (п. 8.1, 8.2 Договору). Відповідно до п. 8.5 Договору у разі порушення підрядником будь-яких інших умов даної угоди, то замовних вправі в односторонньому порядку відмовитися від виконання договору, вимагати усунення недоліків чи її грошову компенсацію. При цьому згідно з п. 10.1, 10.2, 10.3 Договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань по цьому договору, якщо таке невиконання є наслідком дій обставин непереборної сили, таких як: стихійні лиха, воєнні дії, страйки, масові безпорядки, акти органів державної влади, якщо такі обставини роблять неможливим виконання цього договору. При виникненні вищезазначених обставин сторона, що зазнала впливу таких обставин, зобов`язана протягом 3 днів повідомити про це іншу сторону. Виникнення обставин непереборної сили підтверджується компетентним державним органом. Несвоєчасне повідомлення про виникнення обставин непереборної сили позбавляє сторону права посилатись на них в подальшому. Суд встановив, що відповідач умови договору у повному обсязі у строк до 2021 року не виконав. Указані обставини визнавались та не заперечувались учасниками процесу у судовому засіданні. 15.09.2022 [PERSON] звертався до відповідача з письмовою претензією, у якій просив впродовж 5-ти днів з моменту отримання листа письмово повідомити про хід виконання робіт згідно з Договором та планову дату їх завершення, а також надати обґрунтований розрахунок понесених витрат з відповідним підтвердженням їх розміру (а.с. 11). Однак відповідач відповідь на вказану претензію позивачу не надав, що не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні. Крім цього, 21.04.2023 [PERSON] звертався до [PERSON] з повідомленням про відмову від виконання Договору та з вимогою повернути позичу попередню оплату у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за Договором (а.с. 16). Так,\~в обґрунтування\~своїх заперечень\~щодо заявлених\~позовних вимог\~представник відповідача\~зазначив,\~що мали\~місце форс-мажорні\~обставини,\~які виникли у зв`язку з введеним карантином та воєнним станом. Щодо цих доводів сторони відповідача суд зазначає таке. Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Також відповідно до пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (далі за текстом Регламент), форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - це надзвичайні та невідворотні обставини, які об`єктивно впливають на виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків за законодавчими та іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу. Відповідно до п. 3.2 Регламенту не вважаються форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) фінансова та економічна криза, дефолт, зростання офіційного та комерційного курсів іноземної валюти до національної валюти, недодержання/порушення своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів тощо. Відповідно до Регламенту саме торгово-промислові палати уповноваженні на засвідчення настання обставин непереборної сили. Згідно з ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Таким чином у разі виникнення форс-мажорних обставин слід звертатись до торгово-промислової палати задля отримання сертифіката про форс-мажорні обставини. Разом з тим відповідач не довів факт звернення до торгово-промислової палати з метою отримання відповідного сертифікату, який засвідчує наявність у нього форс-мажорних обставин у зв`язку з введеним карантином та воєнним станом. При цьому воєнний стан на території України введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні з 24.02.2022, тобто вже після закінчення строку дії Договору, а тому не міг бути обставиною, яка перешкодила відповідачу виконати свої зобов`язання за Договором у строк до 2021 року. При цьому відповідач не надав докази письмового повідомлення позивача про наявність обставин, що перешкоджають завершенню будівельних робіт у погоджені сторонами строки, та про необхідність продовжити строк виконання робіт, як то визначено умовами Договору. Такі обставини свідчать про те, що відповідач був зобов`язаний виконати усі роботи, обумовлені Договором, до кінця 2021 року. Так само у судовому засіданні представник відповідача не заперечував, що позивач в повному обсязі виконував зобов`язання за Договором, а також те, що відповідач не звертався до позивача з відповідними претензіями внаслідок неналежного виконання позивачем Договору. З урахуванням викладених обставин в сукупності суд доходить висновку, що відповідач не довів наявність обставин непереборної сили, що вплинули на виконання ним зобов`язань за Договором, а тому позивач наділений правом в односторонньому порядку відмовитися від виконання Договору. Так, загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. За змістом\~ч.\~1\~ст.\~1212\~ЦК України\~безпідставно набутим\~майном є\~майно,\~набуте особою\~або збережене\~нею у\~себе за\~рахунок іншої\~особи (потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави є: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для зміни майнового стану цих осіб. Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на безпосередній вимозі закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі ст. 1212 ЦК України зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17. Аналогічні правові позиції щодо можливості застосування положень ч. 4 ст. 849 ЦК України та можливість стягнення з підрядника на користь замовника коштів внесеної передоплати після припинення дії договору підряду викладені у постановах Верховного Суду від 15.02.2019 у справі № 910/21154/17, від 25.02.2021 у справі № 904/7804/16. Як встановив суд вище, на виконання\~позивачем свого\~зобов`язання за\~Договором позивач\~надав відповідачу\~кошти на загальну суму 56650 доларів США. Поряд з цим згідно з експертним висновком за результатами проведення експертного дослідження № 06/03 від 29.03.2023 (а.с. 21-23) за результатами проведення експертного дослідження наявних документальних матеріалів, стану забудови, аналізу містобудівної ситуації та відповідності забудови чинним будівельним, санітарним та іншим чинним нормативним актам в галузі будівництва, експертом встановлено, що орієнтована вартість виконаного комплексу робіт, пов`язаного з будівництвом індивідуального житлового будинку загальною площею 150 кв. м, на належній замовнику на праві приватної власності земельній ділянці з кадастровим номером 612586700:02:001:0510, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , складає 74065 грн. При цьому у судовому засіданні експертний висновок за результатами проведення експертного дослідження № 06/03 від 29.03.2023 представником відповідача визнавався та не оспорювався. З урахуванням викладених обставин суд вважає доведеним, що вартість виконаних відповідачем робіт за Договором складає 74065 грн, що за курсом Національного банку України станом на день подачі позову становить 2025,84 доларів США, в той час як позивач на\~виконання умов\~Договору надав\~відповідачу кошти на загальну суму 56650 доларів США. У подальшому позивач в односторонньому порядку на підставі ст. 849 ЦК України відмовився від укладеного з відповідачем договору підряду, а відтак у відповідача виник обов`язок щодо повернення безпідставно набутих коштів, сплачених позивачем за цим договором. При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що надані позивачем кошти були використані також на придбання дорого вартісного устаткування та на оренду приміщення для виконання робіт. Докази на підтвердження цих обставин, а також на підтвердження вартості таких витрат відповідач суду не надав. За таких обставин суд доходить висновку, що невикористану частину попередньої оплати за договором будівельного підряду від 24.09.2020 у сумі 54624,16 доларів США (56650 доларів США - 2025,84 доларів США = 54624,16 доларів США) слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] . За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 13420 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 1-21к від 10.05.2023 (а.с. 43). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо розподілу судових витрат, які поніс відповідач у зв`язку з розглядом цієї справи, суд зазначає таке. Так, у поданій позовній заяві [PERSON] зазначив, що у зв`язку з розглядом даної справи планує понести судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 22800 грн. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Разом з тим до закінчення судових дебатів у справі позивач [PERSON] та його представники адвокати Варода П.Б. та Бакалець І.Г. не подали до суду докази на підтвердження розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. Так само позивач та його представники не подали заяву про намір подати такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а також не заявили таку заяву в усному порядку у судовому засіданні. З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що заяву позивача [PERSON] про розподіл понесених позивачем судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 22800 грн слід залишити без розгляду.

Outcome: approved