Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

14.08.2023 відкрито провадження у справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 26.06.2021 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. У шлюбі народився син, [PERSON] , [INFO] . Однак сімейне життя не склалося, 11.08.2023 вона звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу. Після припинення у липні 2023 року ними шлюбних стосунків відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання та утримання дитини не надає. Тому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина та стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 06.12.2023 прийнято відмову [PERSON] від позову в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, закрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] в частині вимог про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина, [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивачка зменшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, а також просила стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги, в сумі 1000 грн. Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що на сьогодні з [PERSON] стягують аліменти у загальному розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання двох дітей, тому відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/10 частини його заробітку. Також зазначив, що відповідачем подано позов про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання дітей. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 28.06.2021 Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), 26.06.2021 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №92. Сторони являються батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29.07.2022 Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Відповідно до\~положень ст.\~84\~Сімейного кодексу\~України,\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років за\~умови,\~що чоловік\~може надавати\~матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Суд приймає до уваги, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому не має можливості матеріально забезпечити себе. Також, суд враховує, що відповідач являється особою працездатного віку, перебуває на військовій службі за мобілізацією, має на утриманні двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується маті ралами справи. В зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивачки про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Доказів в підтвердження неможливості надання допомоги на утримання позивачки у заявленому розмірі відповідачем не надано. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, а також те, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір в прибуток держави. Щодо витрат на правничу допомогу суд виходить з такого. Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати\~на професійну\~правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачкою надані акт №11/08/2023 від 11.08.2023, ордер про надання правничої (правової) допомоги адвокатом Кутовим Я.А., квитанція №11/08/23 про сплату 1000 грн. Разом з цим, договір про надання юридичних послуг суду не надано. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачкою не надано доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, в зв`язку з чим відсутні підстави для їх відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: approved