Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Романків І.М., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначено, що сторони по справі з 23 травня 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання в шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні відносини, протягом п`яти місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з позивачкою. На підставі викладеного [PERSON] вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та є перешкодою у реалізації її прав, а тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, представник позивачки адвокат Романків І.М. направив на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності та у відсутності його довірительки, позовні пимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився повторно, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223, 280 ЦПК України. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази, які надані лише позивачкою, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 23 травня 2018 року між [PERSON] і [PERSON] у Рогатинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 31. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 23 травня 2018 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 04 листопада 2020 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Згідно копії витягу від 31 липня 2023 року №345, сформованого адміністратором [PERSON] , про зареєстрованих у житловому будинку осіб, [PERSON] зареєстрована і проживає по [ADDRESS] разом з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] . За статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно статті 24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За статтею 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом вказаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин. Отже, з наведеного вбачається, що застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком. Позивачка скористалася своїм правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Згідно статті 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки встановлено, що сторони протягом тривалого часу не підтримують сімейні стосунки, не заявили клопотань щодо примирення, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заяви про відновлення дошлюбного прізвища позивачка до суду не подавала. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, за змістом якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, надала суду квитанцію від 04 жовтня 2023 року про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, тому на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved