Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

30 серпня 2023 року [PERSON] через свого представника адвоката Шовкова О.С. звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] , 3-я особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Дзюбенко Анатолій Петрович, у якому просить суд визнати договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Дзюбенком А.П. 14 жовтня 2022 року за реєстровим №286 недійсним; скасувати рішення державного реєстратора,- приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального Харківської області Дзюбенко А.П. від 14 жовтня 2022 року за № 65140033, на підставі якого проведена державна реєстрація права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за відповідачем, [PERSON] , номер запису про право власності: 48147460, дата державної реєстрації: 14.10.2022, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1801953663101; скасувати державну реєстрацію права власності на ім`я відповідача на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] та поновити державну реєстрацію права власності на вказану квартиру на ім`я позивача; скасувати рішення державного реєстратора,- приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального Харківської області Дзюбенко А.П. від 14 жовтня 2022 року за № 65140579 від 14.10.2022 року, на підставі якого проведена державна реєстрація обтяження, номер запису про обтяження: 48148037, дата державної реєстрації: 14.10.2022, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1801953663101; вид обтяження заборона на нерухоме майно, опис предмета обтяження: двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , обтяжувач: [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] ; припинити обтяження, номер обтяження: 48148037, дата державної реєстрації: 14.10.2022, вид обтяження заборона на нерухоме майно, опис предмета обтяження: двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , обтяжувач: [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , підстава для державної реєстрації: договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Дзюбенком А.П. 14 жовтня 2022 року за реєстровим №286, повернути сторони за договором у первісний стан та зобов`язати їх повернути одна одній у натурі все одержане на виконання договору (провести двосторонню реституцію); стягнути з відповідача, [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] на користь позивача, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , сплачений судовий збір у розмірі 1073,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що за станом свого здоров`я та у зв`язку з похилим віком не має можливості самостійно піклуватися про себе, а тому 14 жовтня 2022 року між нею та відповідачем, [PERSON] , помилково був укладений договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Дзюбенком А.П. 14 жовтня 2022 року за реєстровим № 286, за яким належна їй на праві особистої приватної власності квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , перейшла у власність до відповідача. Вказана квартира є її єдиним житлом та належала їй на підставі наступних правовстановлюючих документів: Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Губською Вітою Анатоліївною 03 квітня 2019 року за реєстровим № 384; Свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду Харківської міської ради народних депутатів 02 лютого 1998 року, реєстраційний № 9-98-109026, згідно до розпорядження від 02 лютого 1998 року за 6102. Також позивачка зазначає, що на початку весни 2023 року у них з відповідачем виник спір щодо користування квартирою, а саме: набувач наполягає на проведенні капітального ремонту квартири, реєстрації та проживання в квартирі третіх осіб, без її згоди та порушенням її індивідуального простору, оскільки вона є людиною похилого віку (88 років), тривалий час хворіє і для неї важливим є спокій, дотримання режиму дня, здоровий сон та постійний догляд. Своє право на здійснення вищевказаних дій відповідач мотивувала тим, що вона є власником квартири на підставі договору довічного утримання (догляду), а вона як Відчужувач по Договору має тільки право довічного проживання в квартирі. При ретельному ознайомленні з текстом Договору встановила, що згідно з п. 1 Договору вона як Відчужувач за Договором передала у власності гр. [PERSON] (Набувач за Договором) квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , взамін чого Набувач зобов`язувалася забезпечувати її утриманням та доглядом довічно на умовах, встановлених даним Договором. Проте, дії відповідача призвели лише до її переживань, соціальних, так і психоемоційних змін. Крім того, Відповідач не виконує взяті на себе обов`язки, які передбачені договором, не звертає уваги на потреби і стан її здоров`я, не забезпечує харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою, і взагалі відмовляється доглядати. Вона змушена звертатись за допомогою до інших сусідів, просити придбати продукти, приготувати їжу, придбати одяг, медикаменти й т.ін. Жодної допомоги від Відповідача вона не мала і не має за весь період з моменту підписання договору. В результаті чого у неї з`явилось відчуття власної непотрібності, ніби вона стала тягарем для оточення через потреби у догляді та забезпеченні спокою, через що почала втрачати впевненість в собі, виникли складнощі у процесі сприйняття нової інформації, з`явилося почуття самотності й ізольованості, змінився режим сну, виникла напруга і стрес, що призводять до складнощів з адаптацією до нових ситуацій, загостренні недугів. Згідно до п. 3 Договору відповідач, [PERSON] , зобов`язувалася довічно повністю утримувати її, забезпечувати харчуванням, одягом, необхідною допомогою і залишити їй право довічного проживання у відчужуваній квартирі. Отже, Вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду, допомоги) визначена сторонами в сумі, що дорівнює мінімальному прожитковому мінімуму на місяць. Натомість, відповідач у зв`язку зі спором, що виник, припинив догляд, мотивувавши свої дії, тим, що її подальші розпорядження відповідач буде здійснювати після врегулювання питань щодо проведення ремонтних робіт та вселення до оселі третіх осіб. Крім цього позивач посилається на те, що при укладенні вищевказаного договору довічного утримання (догляду) вона помилилась щодо обставин, які мають для неї істотне значення, а саме: вона не мала намір передавати право власності на вказану квартиру за життя, а вважала, що укладає спадковий договір, за яким набувач набуває право власності тільки після її смерті. В результаті вказаної помилки в розумінні природи правочину між нею та відповідачем виник спір щодо користування квартирою, що і змусило звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 31 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року підготовче провадження у справі закрито, призначено судовий розгляд по суті. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Шовков О.С. у судове засідання не з`явились, звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. 3-я особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Дзюбенко А.П. у судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, у задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 14 жовтня 2022 року [PERSON] (далі Відчужувач) та [PERSON] (далі Набувач) уклали Договір довічного утримання (далі Договір), який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Дзюбенком А.П., який зареєстрований в реєстрі за №287. Відповідно до п.1 Договору відчужувач передав у власність Набувачеві, а Набувач прийняв у власність квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , взамін чого Набувач зобов`язався забезпечувати Відчужувача утриманням та доглядом на умовах, встановлених даним договором. Згідно з п. 3 Договору [PERSON] зобов`язалась довічно повністю утримувати [PERSON] , забезпечувати її харчуванням, одягом, необхідною допомогою і залишає їй право довічного проживання у відчужуваній квартирі. Вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду, допомоги) визначена сторонами в сумі, що дорівнює прожитковому мінімуму на місяць. П. 5 Договору передбачено, що цей договір може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов та відмови від добровільного розірвання однією із сторін у судовому порядку. Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як передбачено статтею 627 ЦК України та відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахування вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладеним в належній формі, якщо сторони дійшли згоди з приводу всіх суттєвих умов договору (ст. 638 ЦК України). Загальні положення про договір визначені розділом ІІ Глави 52 Цивільного Кодексу України. Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини 1 статті 209 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно (ст. 744 ЦК). Відповідно до статті 745 ЦК договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу (ст. 748 ЦК). Як передбачено частинами першою та другою статті 749 ЦК України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.\~Якщо обов`язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності. Відповідно до статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду:\~1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини;\~2) на вимогу набувача.\~Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. У разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.\~У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню (ч. 1 ст. 756 ЦК). Позивач вказує, що відповідач не виконує взяті на себе обов`язки, які передбачені Договором, не звертає уваги на потреби і стан її здоров`я, не забезпечує харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою, і взагалі відмовляється доглядати. Вона змушена звертатись за допомогою до інших сусідів, просити придбати продукти, приготувати їжу, придбати одяг, медикаменти й т.ін. Жодної допомоги від Відповідача вона не мала і не має за весь період з моменту підписання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідач відзив та свої докази на спростування доводів та доказів сторони позивача не надала, а тому суд виходить з доказів, які надані позивачем. Судом встановлено, що відповідач не виконує умови укладеного між нею та позивачем договору довічного утримання, передбачені п. 3, крім того навесні 2023 року між позивачем та відповідачем виник спір щодо користування квартирою, а саме: відповідач наполягає на проведенні капітального ремонту квартири, реєстрації та проживання в квартирі третіх осіб, без її згоди. Відповідно до договору довічного утримання виконання обов`язків набувачем є безумовним, тобто не ставиться в залежність від наявності відповідного звернення відчужувача чи інших причин, що набувач вважатиме об`єктивними для можливого невиконання договору. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ним розпоряджень позивача, зазначених у договорі (в матеріалах справи відсутні дані, що свідчать про протилежне). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в частині визнання договору довічного утримання недійсним. Що стосується позовних вимог в частині скасування рішення державного реєстратора,- приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального Харківської області Дзюбенко А.П. від 14 жовтня 2022 року за № 65140033, на підставі якого проведена державна реєстрація права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за відповідачем, [PERSON] , номер запису про право власності: 48147460, дата державної реєстрації: 14.10.2022, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1801953663101; скасування державної реєстрації права власності на ім`я відповідача на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] та поновити державну реєстрацію права власності на вказану квартиру на ім`я позивача; скасування рішення державного реєстратора,- приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального Харківської області Дзюбенко А.П. від 14 жовтня 2022 року за № 65140579 від 14.10.2022 року, на підставі якого проведена державна реєстрація обтяження, номер запису про обтяження: 48148037, дата державної реєстрації: 14.10.2022, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1801953663101; вид обтяження заборона на нерухоме майно, опис предмета обтяження: двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , обтяжувач: [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] ; припинення обтяження, номер обтяження: 48148037, дата державної реєстрації: 14.10.2022, вид обтяження заборона на нерухоме майно, опис предмета обтяження: двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , обтяжувач: [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , підстава для державної реєстрації: договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Дзюбенком А.П. 14 жовтня 2022 року за реєстровим №286, повернення сторін за договором у первісний стан та зобов`язати їх повернути одна одній у натурі все одержане на виконання договору (провести двосторонню реституцію), суд виходить з наступного. Відповідно до Договору довічного утримання від 12.08.2017 року, приватним нотаріусом вчинено посвідчувальний напис про заборону відчуження квартири, яка є предметом даного договору. Відповідно до п.9\~ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості, що підлягають державній реєстрації. Вказане свідчить про те, що накладення та зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна є виключною компетенцією нотаріуса та не належить до повноважень суду. Більше того, згідно підпункту 5.1 пункту 5 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. А тому рішення суду про розірвання договору довічного утримання є підставою для нотаріуса для зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна. Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання суду дискреційних повноважень єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням суду є контроль за легітимністю прийняття рішень. Виходячи зі змісту положень ЦПК України щодо компетенції суду, останній не може підміняти інший орган та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції іншого органу. Судовий захист повинен сприяти відновленню порушеного права особи, яка звернулася за таким захистом. Отже, на думку суду, є безпідставними вимоги позивача про те, що слід застосувати наслідки розірвання договору, а саме повернути сторони до початкового положення, оскільки саме за законом позивач набуває право власності на нерухоме майно, яке нею передане набувачу за договором, в разі розірвання договору довічного утримання. Реєстрація права власності на нерухоме майно за відчужувачем (в даному випадку [PERSON] ) після розірвання договору довічного утримання здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та на підставі цього судового рішення. Таким чином, з огляду на імперативні приписи законодавства в частині обов`язку нотаріуса зняти заборону відчуження на підставі судового рішення про визнання договору довічного утримання (догляду) недійсним, враховуючи задоволення позовної вимоги про визнання недійсним такого договору, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині зняття заборони відчуження нерухомого майна та повернення сторін до початкового положення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,00 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: partial