Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

16.11.2023 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача \~Баришівської селищної ради Броварського району Київської області з позовом про визнання права власності на майно. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона 27 липня 2010 року на підставі рішення Рудницької сільської ради 18 сесії 24 скликання № 117 від 14 травня 2005 року отримала державний акт серія ЯК № 876548 на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 3220286501:19:009:0024, яка розташована на території [ADDRESS] . 28 травня 2008 року на підставі рішення №21-05-V виконавчого комітету Рудницької сільської ради Баришівського району Київської області V скликання позивачка отримала дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці розміром 0,2500 га в [ADDRESS] . На підставі даного дозволу на будівництво житлового будинку позивачкою в 2010 році було побудовано будинок розташований в [ADDRESS] , загальною площею 379,5 кв.м. житловою площею 89,9 кв.м., але у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України позивачка у встановленому законом порядку не встигла зареєструвати право власності на збудований будинок з господарськими будівлями та спорудами та її будинок у 2022 році було пошкоджено під час ведення бойових дій внаслідок воєнної агресії Російської Федерації проти України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~12 квітня 2022 року позивачка звернулася до відділення поліції № 1 Броварського РУП із заявою про факт пошкодження майна, а саме будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка була зареєстрована у ЖЄО відділення поліції №1 Броварського РУП за № 1217 та приєднана до матеріалів кримінального провадження № 12022111130000706 від 09 квітня 2022 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 438 КК України. \~ \~ \~ \~09 червня 2023 року позивачка звернулася до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області із Заявою щодо надання допомоги в проведенні капітального ремонту житлового будинку по [ADDRESS] , який було пошкоджено під час ведення бойових дій внаслідок воєнної агресії Російської Федерації проти України. \~ \~ \~ \~Листом від 22 червня 2023 року виконавчого комітету Баришівської селищної ради Броварського району Київської області позивачці було повідомлено, що вищезазначений пошкоджений об`єкт який потребує капітального ремонту повинен бути внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно для отримання компенсації на відновлення та рекомендовано звернутися до суду для встановлення права власності на нерухоме майно в разі не оформлення права на нерухоме майно. В зв`язку з тими обставинами, що будинок позивачки було пошкоджено під час ведення бойових дій внаслідок воєнної агресії Російської Федерації проти України, позивачка не може зареєструвати своє право власності в реєстрі речових прав на нерухоме майно, внаслідок чого отримати компенсацію на відновлення будинку змушена звертатися до суду з даним позовом, адже іншого шляху вирішення свого питання вона не має. Земельна ділянка розташована під житловим будинком за адресою [ADDRESS] , площею 0,2500 га, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 3220286501:19:009:0024 належить позивачці на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку від 27 липня 2010 року, державний акт серії ЯК № 876548. На підставі вищевикладених обставин позивачка просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 379,5 кв. м., житловою площею 89,9 кв.м. розташованого за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку з вищевикладеним, позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, який просила задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 16.11.2023р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 30.11.2023р. 23.11.2023р. на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача - Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області - щодо визнання позову та розгляду справи у відсутність представника відповідача. 30.11.2023 р. на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - щодо розгляду справи у відсутність позивача та його представника. Представник відповідача - Баришівської селищної ради Броварського району Київської області - у підготовче судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність, з позовним вимогами погодились у повному обсязі. Згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4\~ст. 206 ЦПК України\~передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки розташованої по [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №876548 від 27.07.2020 р. (а.с. 9). Рішенням виконавчого комітету Рудницької сільської ради Баришівського району Київської області № 21-05-V від 28.05.2008 р. позивачка отримала\~дозвіл на\~будівництво житлового\~будинку на\~земельній ділянці\~розміром 0,2500\~га в\~ [ADDRESS] (а.с. 10). На підставі дозволу на будівництво житлового будинку позивачкою в 2010 році було побудовано будинок розташований в [ADDRESS] , загальною площею 379,5 кв.м. житловою площею 89,9 кв.м., що підтверджується копією технічного паспорту від 21.04.2023 р. (а.с. 11-14). 12 квітня 2022 року позивачка звернулася до відділення поліції №1 Броварського РУП із заявою про факт пошкодження майна, а саме будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка була зареєстрована у ЖЄО відділення поліції № 1 Броварського РУП за № 1217 та приєднана до матеріалів кримінального провадження № 12022111130000706 від 09 квітня 2022 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 438 КК України, що підтверджується листом №86/109/1301/01-23 від 26.01.2023 р. Листом №99/03/-10\~від 22.06.2023\~року виконавчого\~комітету Баришівської\~селищної ради\~Броварського району\~Київської області\~позивачці було\~повідомлено,\~що вищезазначений\~пошкоджений об`єкт\~який потребує\~капітального ремонту\~повинен бути\~внесений до\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно для\~отримання компенсації\~на відновлення\~та рекомендовано\~звернутися до\~суду для\~встановлення права\~власності на\~нерухоме майно\~в разі\~не оформлення\~права на\~нерухоме майно (а.с.15). Положеннями статей\~15,\~16 ЦК,\~статтею 4 ЦПК\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої\~статті 16ЦК\~способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Так згідно ч.1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України передбачено, що Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 4 статті 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 5 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Частиною 5 статті 376 Цивільного кодексу України визначено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Правова конструкція передбачена статтею 376 Цивільного кодексу України є спеціальною нормою в регулюванні спірних правовідносин, оскільки унормовує відносини, що виникають у тих випадках, коли загальний порядок будівництва був порушений. То ж при застосуванні статті 376 Цивільного кодексу України, статті 331 та 392 цього Кодексу не застосовуються. Вказаний висновок відображено у постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі № 11/384-06. Як роз`яснено у пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема: - про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки; - про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинне будівництво; - про відшкодування витрат на будівництво, здійснене на земельній ділянці, яку особі не було відведено; - про знесення самочинно збудованого нерухомого майна; - про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, провести відповідну перебудову; - про стягнення витрат, пов`язаних із приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Згідно статті 55 та 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до частини 4 статті 13 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Згідно частини 4 статті 41 Основного Закону та частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право приватної власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У частині 1\~статті 316\~Цивільного кодексу\~України \~визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно частини 1\~статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. А у відповідності до частини 1\~статті 319 Цивільного кодексу\~України , власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Так згідно частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною 2\~статті 19 Конституції України\~визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, відповідно до розділу 2\~"Пільги щодо сплати судового збору" форми звіту № 10 "Звіт про справляння, звільнення від сплати та повернення судового збору в місцевих та апеляційних судах" затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України 12 вересня 2023 року № 429 - від сплати судового збору позивачка звільнена, тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved