Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Малькевич Наталія Володимирівна, з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем по справі позивач перебував в трудових відносинах з 05.11.2018 року, працюючи горно робочим гірничомонтажником підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті. Наказом від 22.04.2020 року № 113к позивач був звільнений за власним бажанням. Після звільнення відповідач не провів з ним остаточний розрахунок, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25.02.2022 року з відповідача на користь позивача була стягнута заборгованість з заробітної плати за грудень 2019 року квітень 2020 року в сумі 43 397,30 грн. без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20 січня 2022 року по 25 лютого 2022 року в сумі 23288,58 грн. з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів, на відшкодування сплаченого судового збору 908 гривень. Відповідачем проведено розрахунок в примусовому порядку 28 серпня 2023 року, перераховано 67 593,88 гривень. Позивач вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26 лютого 2022 року по 01 січня 2023 року, з урахуванням наступного. За період з 25.02.2022 по 01.07.2022 середній заробіток підлягає стягненню без обмеження строку, а з 01.07.2022 за шість місяців, тобто по 01.01.2023, розмір якого складає 188033,72 гривень, із розрахунку: 862,54 * 218, де - 862,54 - середньоденний заробіток, який вказаний в рішенні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25.02.2022 року у справі № 235/9068/21; 218 - кількість днів затримки розрахунку з 26.02.2022 року по 01.01.2023 року. З урахуванням викладеної правової позиції в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі N 761/9584/15-ц, позивач вважає доцільно стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 100 000 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.02.2022 року по 01.01.2023 року у сумі 100 000,00 гривень з утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів. Ухвалою суду від 19 вересня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. У відзиві на позов представник відповідача ТОВ «Краснолиманске» зазначив, що позовні вимоги не визнає, вважає їх такими, що порушують його законні права та інтереси з наступних підстав. Відповідно до рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецькій області від 25.02.2022 року справа № 235/9068/21, з ТОВ «Краснолиманське» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі за грудень 2019 року квітень 2020 року в сумі 43 397 (сорока трьох тисяч трьохсот дев`яноста семи) гривень 30 копійок без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20 січня 2022 року по 25 лютого 2022 року в сумі 23288 (двадцяти трьох тисяч двохсот вісімдесяти восьми) гривень 58 копійок з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів, на відшкодування сплаченого судового збору 908 (дев`ятсот вісім) гривень. У справі № 235/9068/21 судом встановлено, що позивач в день звільнення не працював. У такому випадку відповідальність роботодавця на підставі ст. 117 КЗпП України наступає після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок та невиплати після пред`явлення цієї вимоги роботодавцем всіх сум, які йому належать. Також у справі № 235/9068/21 судом встановлено, що відповідачу вперше стало відомо про вимогу позивача, коли той звернувся до ТОВ "Краснолиманське" з позовною заявою про стягнення несплачених сум при звільненні та про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, 19.01.2022 р., за результатами розгляду якої ухвалено рішення Красноармійським міськрайонним судом Донецької області від 25.02.2022 р. Висовуючи вимогу про стягнення з відповідача на свою користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позивач зазначає період затримки з 25.02.2022 р. до 01.01.2023 р. У той же час період розрахунку відшкодування, передбачений ст. 117 КЗпП України, обмежений, він повинен бути не більше шести місяців. З урахуванням норм ст. 117 КЗпП України, розрахунковий періоду кількість робочих днів з 19.01.2022 р. (з наступного дня після отримання позовної заяви відповідачем) і тому право позивача на звернення до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні виникло саме з 19.01.2022 року, встановлено в рішенні суду) до 19.06.2022 р. (останній день шестимісячного строку). Згідно з рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25.02.2022 р. у справі 235/9068/21, яке набрало законної сили середньоденний заробіток Позивача складає - 862,54 грн. Особливу увагу суду представник відповідача звертає на те, що в зазначеному рішенні позивач отримав середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за період: 20 січня 2022 року по 25 лютого 2022 року в сумі 23288 (двадцяти трьох тисяч двохсот вісімдесяти восьми) гривень 58 копійок з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів. З чого вбачається, що позивач вже отримав компенсаційні виплати за час затримки розрахунку при звільненні. Представник відповідача звертає увагу суду, що у даній справі дії самого позивача направлені на безпідставне збагачення в судовому порядку, а останній являється інструментом такого збагачення. З урахуванням викладеного просить суд при вирішенні даної справи застосувати принцип розумної співмірності та пропорційності, як то наголошують численні постанови Верховного суду України. Застосування принципу співмірності при вирішенні трудових спорів спричинене тим, що недобросовісними (недобромисними) можуть бути не тільки роботодавці, але й працівники. Враховуючи викладене, з метою забезпечення права ТОВ «Краснолиманське» на судовий захист, представник відповідача просить суд у позовних вимогах [PERSON] відмовити, застосувати шестимісячний строк для стягнення середнього заробітку та застосувавши принцип розумної співмірності та пропорційності при визначенні суми середнього заробітку належного позивачеві, шляхом зменшення розміру відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України. В судове засідання представник відповідача не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив справу розглянути без участі представника товариства. Від позивача та його представника надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач працював у ТОВ «Краснолиманське» з 05.11.2018 року по 22.04.2020 року. Звільнений наказом №113 від 22.04.2020 року згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.8). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 лютого 2022 у справі №235/9068/21 стягнуто з ТОВ «Краснолиманське» на користь позивача [PERSON] заборгованість з заробітної плати за грудень 2019 року квітень 2020 року в сумі 43 397,30 грн. без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20 січня 2022 року по 25 лютого 2022 року в сумі 23288,58 грн. з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів, на відшкодування сплаченого судового збору 908 гривень (а.с.9). Виплату стягнутих сум було проведено позивачу в примусовому порядку виконавцем 28.08.2023 (а.с.10). У статті 55 Конституції України вказано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 2 КЗпП працівники мають право, зокрема, на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України (в редакції, що діяла на момент звільнення позивача), при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України (в редакції, що діяла на момент звернення позивача до суду з даним позовом), у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження №14-623цс18), суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, і таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми. Після ухвалення судового рішення про стягнення сум, належних при звільненні, роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. До такого висновку прийшов Верховний Суд України в ухвалах від 16.05.2012 (справа № 6-47110св11), від 18.07.2012 (справа № 6-14417св12), від 29.01.2014 (справа № 6-144ц13). Крім того, невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012. Оскільки у порушення наведених правових норм трудового законодавства відповідач не розрахувався у повному обсязі із позивачем, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за затримку розрахунку з дати, наступної за днем винесення рішення суду із 25.02.2022 по 25.08.2022 року включно. Середньоденна заробітна плата [PERSON] складає - 862,54 гривень. Таким чином, сума середнього заробітку позивача за затримку розрахунку при звільненні за період з 25.02.2022 року по 25.08.2022 року складає 111267,66 (129 роб.дн.х 862,54 грн). Позивачем заявлено до стягнення середній заробіток в розмірі 100000 гривень відповідача на користь позивача. Беручи до уваги розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, а саме 43397,30 грн, яка вказана відповідачем після утримання обов`язкових податків і зборів, період затримки виплати такої заборгованості (три роки), граничний шестимісячний період для стягнення середнього заробітку за час затримки, суд вважає справедливим, пропорційним та таким, що відповідатиме обставинам справи, визначення розміру відповідальності відповідача в сумі 60000 гр н 00 коп., яка і підлягає відшкодуванню з роботодавця. Зазначена сума не відображає дійсного розміру майнових втрат позивача, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтовною оцінкою тих його втрат, які розумно можна було би передбачити. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі гривень 798,76 копійок.

Outcome: approved