Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно [PERSON] звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 05.06.2020 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконує. У зв`язку з цим станом на 17.09.2023 року заборгованість відповідачки становить 50597,60 грн., що складається з 40920,41 грн. заборгованість за тілом кредиту та 9677,28 грн. заборгованість за простроченими відсотками. У зв`язку з тим, що взяте на себе зобов`язання Відповідач не виконує, позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість 50597,6 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У поданому клопотанні просив розглядати справу за його відсутності (а.с.47). Відповідачка у судовому засіданні пояснила, що дійсно отримала кредитну картку "Приватбанк", якою користувалася. Офіційно працювала до минулої осені і проблем з погашенням не мала. Однак вона захворіла і вимушена була звільнитися з роботи. Крім того, витратила значні кошти на лікування. Наразі ніде не працює. Доходів не має. За можливості їй допомагає син. У зв`язку з цим і виникла заборгованість перед банком. Заслухавши відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що згідно кредитного договору б/н від 05.06.2020 року відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.21, 22, 23-30, 31-33). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана угода разом з Умовами та правилами, тарифами складають кредитний, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Позивачем надані належні та допустимі докази по справі. Крім іншого, розрахунок заборгованості, у якому вказані суми відсотків, пені та інші суми відповідно до Кредитного договору. Відповідачем ці докази не спростовані. Відповідачем фактично визнано укладання Кредитного договору. Отже, укладення Кредитного договору є обставиною, яка не підлягає доказуванню, як така обставина, що визнана сторонами у справі. Також, згідно постанови Верховного Суду від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13), Письмова форма договору позики його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Тобто, є доведеним як факт укладання договору, так і факт отримання грошових коштів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач сплачував заборгованість за Кредитним договором. Таким чином своїми активними діями відповідач підтверджує наявність кредитних відносин із позивачем. Судом встановлено, що відповідач, належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 17.09.2023 року заборгованість відповідачки становить 50597,60 грн., що складається з 40920,41 грн. заборгованість за тілом кредиту та 9677,28 грн. заборгованість за простроченими відсоткам (а.с.6-13). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки, банком надавалися кредитні кошти у вигляді встановленого ліміту, а з розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається використання коштів та часткове погашення заборгованості, таким чином між банком і відповідачем було укладено кредитний договір, який ніким не оспорений, а отже твердження відповідача та її представника про те, що у позивача відсутнє право на зміну відсоткової ставки, в односторонньому порядку не знайшли своє підтвердження. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, оцінюючи всі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач, в порушення умов кредитного договору та в порушення ст.526 ЦК України, свої зобов`язання перед позивачем по погашенню Кредиту не виконав, позовні вимоги позивача слід задовольнити частково. Відповідно до ч.1 ст.144 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених судових вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 1762 гривень судового збору (а.с.40), а відтак, з урахуванням вищенаведеного суд вважає, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з Відповідача.

Outcome: approved