Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Адвокат Стеценко Олександр Вікторович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Голосіївської районної в м. Києві ради, Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про витребування нерухомого майна. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 20.12.1995 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування квартири, відповідно до умов якого, позивач прийняла в дарунок квартиру [ADDRESS] . [PERSON] в Голосіївському районі міста Києва перейменовано на вулицю [PERSON] . Відповідно до довідок від 05.11.2014 №3001 та від 29.08.2022 №1247, виданих Комунальним підприємством «Голосіївжитлосервіс» міста Києва, [PERSON] дійсно зареєстрована у [ADDRESS] , будинок на балансі КП «Голосіївжитлосервіс», форма власності житла - приватна; документ, що посвідчує власність житла - договір дарування. Власник квартири [PERSON] з метою подальшого розпорядження своєю власністю звернулась до Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за виготовленням технічного паспорта квартири у будинку квартирного типу за адресою: [ADDRESS] , який було виготовлено станом на 06.10.2022. В подальшому для розпорядження вказаним об`єктом нерухомості, позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стабровської О.А., де і довідалася про наявність суперечливої інформації в державних реєстрах щодо власника спірної квартири, що унеможливлює вчинення подальших реєстраційних дій. Відповідно до інформаційної довідки від 05.10.2022 №22909, виданої Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», згідно з даними реєстрових книг Бюро, кв. [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 20.12.1995, № Г=9040 та зареєстрованого в Бюро 16.04.1996 за реєстровим №35331. Внаслідок проведеної реформи управління в м. Києві у 2010 році Голосіївська районна у м. Києві рада та її виконавчий орган Голосіївська районна у м. Києві адміністрація припинили свою діяльність шляхом ліквідації та була створена Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація. До Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації не надходили ніякі документи щодо підстав реєстрації квартири [ADDRESS] . Рішення Голосіївської районної в Києві ради №8/09 від 14.03.2002 вказано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, як підстава внесення відповідного запису. Відповідно до п. 1-2 рішення Голосіївської районної в м. Києві ради №8/09 від 14.03.2002 затверджено підписані головою Ради акти прийому-передачі майна та прийнято до власності територіальної громади Голосіївського району в м. Києві майно згідно додатків 1, 2 з зарахуванням на баланс Голосіївської районної в м. Києві ради. У Додатку № 2 (Таблиця 7) наведено перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади Голосіївського району м. Києва «Житлове господарство», де відповідно до рядка №519 зазначено: найменування основного засобу будинок, одиниця виміру - штука, інвентарний номер - 677, кількість штук - один, будинку - [ADDRESS] . Відповідно до зазначеного рішення на баланс було прийнято саме будинок комунальної власності у кількості 1 штуки, а не приватні квартири в будинку. Голосіївська районна у м. Києві рада не є припиненою та значиться власником спірної квартири. Просив витребувати на користь [PERSON] у її власність з володіння Голосіївської районної в м. Києві ради та Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4463573. 05.06.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. 28.09.2023 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористались. Представник позивача адвокат Стеценко О.В. підтримав заявлений позов. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 20.12.1995 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування квартири, відповідно до якого позивач прийняла в дарунок квартиру [ADDRESS] . 16.04.1996 за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , реєстровий №35337, що підтверджується реєстраційним написом на договорі дарування квартири від 20.12.1995. 14.03.2002 Голосіївською районною в м. Києві радою було прийняте рішення №8/09, згідно з яким прийнято до власності територіальної громади Голосіївського району в м. Києві майно згідно додатків 1, 2 з зарахуванням на баланс Голосіївської районної в м. Києві ради. У додатку №2 до рішення від 14.03.2002 №8/09 за порядковим №519 зазначений основний засіб комунального господарства жилий будинок [ADDRESS] . Згідно рішення КМДА від 08.07.2010 №984/4422 [ADDRESS] перейменовано на вулицю [PERSON] . Відповідно до довідки від 05.11.2014 №3001, виданої Комунальним підприємством «Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», за [PERSON] зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 20.12.1995 №Г=9040 та зареєстрованого в Бюро 16.04.1996 за реєстровим №35331. 12.10.2022 на замовлення позивача складений технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . [PERSON] з 26.08.2010 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з інформаційною довідкою від 27.01.2023 №321216807 право комунальної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за Голосіївською районною в м. Києві радою, реєстраційний номер майна 4463573, підстава виникнення права власності - рішення органу місцевого самоврядування Голосіївської районної в м. Києві ради, 8/09, 14.03.2002. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Статтею 382 ЦК України встановлено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України). Суд відзначає, що право власності на спірну квартиру виникло у позивачки на підставі договору дарування та було зареєстроване за нею органами БТІ 16.04.1996 за реєстровим №35331 відповідно до Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 13.12.95. Право комунальної власності на спірну квартиру було зареєстровано за Голосіївською районною в м. Києві радою на підставі рішення органу місцевого самоврядування Голосіївської районної в м. Києві ради №8/09 від 14.03.2002, про що зазначено в інформаційній довідці від 27.01.2023 №321216807. Проте, зі змісту рішення Голосіївської районної в м. Києві ради №8/09 від 14.03.2002 не вбачаєтеся, що у Голосіївської районної в м. Києві ради не виникло право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Зазначеним рішенням будинок за адресою: [ADDRESS] , як основний засіб комунального господарства, був зарахований на баланс Голосіївської районної в м. Києві ради. Проте зарахування основних засобів на баланс не породжує виникнення права власності на майно, яке передається, оскільки баланс - це звітний бухгалтерський документ, що відображає фінансово-майновий стан підприємства на певну дату, його активи, зобов`язання і власний капітал. Крім того, на баланс передавався весь житловий будинок [ADDRESS] , відомості про передачу спірної квартири зазначене рішення не містить. Наведене свідчить про те, що право власності на спірну квартиру було безпідставно та неправомірно зареєстровано на праві комунальної власності за Голосіївською районною в м. Києві радою, а така реєстрація порушує права позивачки як власника спірної квартири. Докази про добросовісність набуття права власності на спірне майно Голосіївською районною в м. Києві радою відсутні. За таких обставин позивач правомірно вимагає витребування на свою корить квартири. Щодо відповідача, у якого має бути витребуване майно, суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у п. 147 постанови від 23.11.2021 по справі №359/3373/16-ц, згідно з яким належним відповідачем за позовом про витребування від (стягнення з) особи земельної ділянки є особа, за якою зареєстроване право власності на таку ділянку. Якщо земельною ділянкою неправомірно (на думку позивача, який вважає себе власником) заволодів відповідач, то віндикаційний позов відповідає належному способу захисту прав позивача: власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України). І такі вимоги позивачем пред`явлені (див. наступний розділ цієї постанови). Судом встановлено, що право власності на спірну квартиру зареєстроване за Голосіївською районною в м. Києві радою, а тому саме у цього відповідача має бути витребуване майно на користь позивачки. Відповідно, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація є неналежним відповідачем, оскільки жодним чином не порушила права позивачки як власника нерухомого майна, а тому не повинна відповідати за позовними вимогами, які пред`являються до неї. Судом під час розгляду справи встановлено, що цей орган не є зобов`язаним за вимогами про витребування майна. Також суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у п. 146 постанови від 23.11.2021 по справі №359/3373/16-ц, згідно з яким якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, заявлених до Голосіївської районної в м. Києві ради, оскільки вони є обґрунтованими, а обраний спосіб захисту є належним. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки вони заявлені до неналежного відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача Голосіївської районної в м. Києві ради на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 8066,48 грн., оскільки позовні вимоги до цього відповідача задоволені в повному обсязі.

Outcome: partial