Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

ТОВ «Вердикт-Капітал» звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено договірм про споживчий кредит № 101623995 від 26.08.2021 р, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. В подальшому між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 17/12-2-21-62, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №101623995 від 26.08.2021 року. Згідно цього позивач набув права кредитора у зобов`язанні до відповідача [PERSON] . Зазначає, що відповідач не виконувала умови кредитного договору належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість перед кредитором, а після відступлення права вимоги перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» станом на 16.11.2022 р заборгованість становить 37 015 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн, заборгованість за відсотками - 15 015 грн., заборгованість за відсотками відповідно п.4.2 договору 17 000 грн, яку просить стягнути на свою користь та судові витрати. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 23 грудня 2022 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21 липня 2023 року залучено ТОВ «Дебт Форс» як правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» до участі в справі за позовом ТОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином, судовою повісткою. Відзив на позов не подала. За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Встановлено, що 26 серпня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір №101623995. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач станом на 16.11.2022 р. має заборгованість за кредитним договором № 101623995 від 26.08.2021 р. в розмірі 37 015 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн., заборгованість за відсотками - 15 015 грн., заборгованість за відсотками відповідно п.4.2 договору 17 000 грн. За умовами договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених договором на строк, визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий креди) у сумі, визначеній у п.1.2 догоовру, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений в п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається для задоволення потреб позичальника. Згідно п.1.2 договору сума кредиту становить 5000 грн. Згідно п.1.3 договору кредит надається строком на 30 днів з 26.08.2021 р. Згідно п.1.4 договору термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 25.09.2021 р. Згідно п. 1.5 Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 5015 грн. Згідно п.1.5.1 комісія за надання кредиту 0,00 грн. Згідно п.1.5.2 проценти за користування кредитом 15,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п.1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором у порядку, строки та терміни, передбачені п.п.1.1 - 1.6 та п.2.4 цього договору (п.3.3.2 договору). За умовами договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів, що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.ua і є невід`ємною частиною цього договору (п.2.3.1.1 договору). Кредитний договір підписаний [PERSON] електронним підписом відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону [NUMBER] . Згідно довідки № 1606/16-02 від 16 лютого 2022 р. АТ КБ «Приватбанк» з рахунку товариства [NUMBER] , відкритого в АТ КБ «Приватбанк» через систему платежів LiqPayST були проведені наступні фінансової операції по перказу коштів на підставі договору № 4071 від 11 березня 2020 р.: одержувач [PERSON] , ID платежу 1745286701, дата проведення операції 26.08.2021 р., номер картки одержувача [NUMBER], сума операції 5 000 грн., номер договору 101623995. На підставі укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Вердикт-Капітал» договору факторингу № 17/12-2-21-62 від 17.12.2021 р. та реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами до боржників, зазначених в реєстрі, а тому числі [PERSON] за кредитним договором № 101623995 від 26.08.2021 р. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Як вбачається з п. 6.1 Договору він укладається в електронній формі в особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер [NUMBER] (вартість відправки SMS-повідомлення для Позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству (п. 6.2). Приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього кредитного Договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком розрахунків) Договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору; він не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність Позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього Договору про які він не повідомив Товариство (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана Товариству, в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повного, актуальною та достовірною; він відповідає вимогам Заявника, що встановлені розділом 2 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору (п. 6.3). Укладення Товариством кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4). Цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5). В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», зокрема, передбачено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Із змісту кредитного договору № 101623995 від 26.08.2021 р. вбачається, що договір містить чіткі строки кредитування та розмір нарахованих відсотків, який підлягає сплаті відповідачем на період строку кредитування. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) наведено правовий висновок, відповідно до якого право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зважаючи на наведений правовий висновок нарахування та стягнення процентів поза строком кредитування є неправомірним. [PERSON] отримала від ТОВ «Мілоан» фінансовий кредит в розмірі 5000,00 грн., строком на 30 днів, тобто до 25 вересня 2021 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Сума відсотків становить 15 грн., загальна вартість кредиту становить 5015 грн. У разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгації та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку продовженням строку кредитування, має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог кредитодавця ( п.4.2 договору). Згідно розрахунку заборгованості, наведеного позивачем, [PERSON] нараховані проценти згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України за 68 днів за період з 18.12.2021 р. по 23.02.2022 р. в сумі 17 000 грн. Згідно Договору факторингу №17/12-2021-62 від 17 грудня 2021 року було здійснено відступлення права вимоги за кредитним договором №101623995 від 26 серпня 2021 року, що укладений між [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал». Згідно реєстру прав вимоги на умовах Договору клієнт -ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило фактору - ТОВ «Вердикт-Капітал» право вимоги до боржника [PERSON] на суму 20 015,00 грн., з яких 5000 грн. сума виданого кредиту, 15015,00 грн. заборгованість по процентам. Згідно договору № 09-02/23 про відступлення права вимоги від 09 березня 2023 р. ТОВ «Вердикт Капітал» відступило, а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги до боржників згідно реєстру, в тому числі до [PERSON] 27 червня 2023 р. за додатковою угодою № 1 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило, а ТОВ «Дебт Форс» набуло прво вимоги до боржників згідно реєстру, в тому числі до [PERSON] . Згідно реєстру боржників ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги до [PERSON] на суму 37 265,00 грн., яка складається з: 5000 грн. - сума кредиту, 32 265 грн. - заборгованість за процентами. Згідно реєстру прав вимоги на умовах Договору факторингу №17/12-2021-62 від 17 грудня 2021 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило фактору - ТОВ «Вердикт- Капітал» право вимоги до боржника [PERSON] на суму 20 015,00 грн., з яких 5000 грн. сума виданого кредиту, 15015,00 грн. заборгованість по процентам. Згідно графіку платежів за договором про споживчий кредит 101623995 від 26.08.2021 р. сторони погодили загальну вартість кредиту 5015 грн., з яких 5000 грн. - сума кредиту, 15,00 грн. - сума процентів. Позивач не навів розрахунку заборгованості з процентів, розмір яких заявлений до стягнення, не обґрунтував підстави їх стягнення. Враховуючи, що сторони погодили розмір процентів - 15.00 грн., суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення суми кредиту та процентів за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, з [PERSON] слід стягнути заборгованість в розмірі 5015 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості, ТОВ «Верикт-Капітал» просить стягнути заборгованість позичальника за вищевказаним кредитним договором проценти за порушення позичальником умов кредитного договору відповідно п.4.2 кредитного договору. Враховуючи, що ТОВ «Вердикт-Капітал» не є стороною кредитного договору, право вимоги на стягнення суми процентів у розмірі 17 000 грн. не набув, суд приходить до висновку про необґрунтованість зазначених вимог. З урахуванням наведеного позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до п. 3.ч. 2, ч. 13 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог (13,55%) в розмірі 336,18грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial