Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

01 лютого 2022 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на її користь 1/2 додаткових витрат на дитину [PERSON] , а саме 12 301,61 грн. за період з 20.09.2020 по 31.12.2021. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач відсторонився від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, участі у житті сина свідомо не приймає. Аліментів, які сплачує відповідач вистачає лише на харчування, інші витати. Додаткові витрати сплачує лише позивач. Син сторін навчається на другому курсі в Державному вищому навчальному закладі «Миколаївському політехнічному коледжі». За навчальний рік 2021-2022 сплачено 1000 грн як благодійної допомоги. Також дитина відвідує курси англійської мови, загальна сума витрат складає 8790,00 грн. Окрім цього на лікування зубів дитині витрачено 9186,00 грн за період з липня по грудень 2021 року. Також були понесені витрати на лікування від сезонних захворювань на суму 5627,22 грн. Загальна сума витрат складає 24603,22 грн, 1/2 частину яких повинен сплатити відповідач. Ухвалою суду від 07 лютого 2022 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правила спрощеного позовного провадження. Позивач до судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує.. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив не подав. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280-281 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, якій розірвано 17.01.2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач у своєму позові зазначає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, та вона понесла додаткові витрати на утримання дитини за період з 20.09.2020 року по 31.12.2021 року, в зв`язку з його навчанням у вищому навчальному закладі, на курсах англійської мови, навчанням в коледжі, захворюваннями на сезонні хвороби. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини\~можуть бути\~зумовлені,\~як негативними\~(хвороба),\~так і\~позитивними фактами\~(розвиток\~здібностей),\~що потребує\~додаткових матеріальних\~витрат.\~Такі особливі\~обставини будуть\~індивідуальними у\~кожному конкретному\~випадку. Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини (постанови Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19), від 14.01.2019 у справі № 751/4312/16-ц (провадження №61-9737св18). Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Відповідно до частин 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до Договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти №47/28 від 23.07.2020, довідки № 28/22 від 27 січня 2022 року, [PERSON] здобуває освіту в Миколаївському політехнічному фаховому коледжі, І рівня акредитації. Згідно з квитанцією 0.0.2264507991.1 від 14.09.2021, [PERSON] сплачено 1000 грн як благодійний внесок ДВНЗ «Миколаївський політехнічний фаховий коледж». Однак благодійний внесок не відноситься до додаткових витрат на утримання дитини в розумінні ст. 185 СК України, оскільки не пов`язаний з розвитком здібностей дитини. Тому суд відмовляє у відшкодуванні цих витрат. Далі, відповідно до наданих позивачем квитанцій, за відвідування дитиною курсів англійською мови в ФОП [PERSON] , нею сплачено за період з жовтня 2020 по листопад 2021(включно) 8790,00 грн. Також позивачем витрачено: на лікування зубів дитині в стоматологічній клініці ПП «АЛКІД» за період з липня 2020 р. по грудень 2021 року 9186,00 грн., що підтверджується актами виконаних робіт, ліцензією Міністерства охорони здоров`я № 602495; на лікування дитини від захворювань у період з 20.09.2020 по 31.12.2021 5627,22 грн., що підтверджується відповідними призначеннями лікарів та копіями фіскальних чеків. Такі витрати на переконання суду є додатковими витратами та не відносяться до основних витрат, які батьки несуть на утримання дитини за рахунок отриманих аліментів, оскільки останні викликані особливими обставинами розвитком здібностей дитини, хворобами дитини. Отже, суд вважає доведеними понесення додаткових витрат на дитину на загальну суму 23603,22 грн. Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Суд звертає увагу, що відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Суд виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків, суд відносить частину витрат на іншого. Таким чином, виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, закріпленому в ст. 141 СК України, та з урахуванням наданих позивачем доказів, суд приходить до переконання, що частина понесених позивачем додаткових витрат підлягає стягненню з відповідача, а саме в сумі 11801,61 грн. Підсумовуючи викладене, враховуючи встановлені по справі обставини, вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі від 992,40 грн, який підлягав сплаті позивачем.

Outcome: partial