Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

позивачі [PERSON] та [PERSON] подали до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позов до Кам`янка-Бузької ради Львівської області, в якому просять суд визнати за ними право власності у відповідних частках на житловий будинок, що за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, членами якого був [PERSON] .. Розподіл часток майна вищезазначеного колгоспного двору між його співвласниками не проводилось, а тому державна реєстрація прав власності даних часток у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за вищезазначеними особами до 31.12.2013 року не проводилась. У зв`язку із припиненням існування колгоспного двору останній просить визнати за ним право власності на належу йому частку у вказаному домоволодінні. В частині визнання права власності в порядку спадкування, позивачі посилається на те, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] , після смерті якого, відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частку у вищезазначеному майні колгоспного двору. Позивачі вважаються такими, що після смерті [PERSON] , прийняли все належне йому на день смерті майно у тому числі належну безпосередньо йому 1/2 частку у колгоспному двору, тому до них перейшло спадкове майно. Однак через відсутність правовстановлюючих документів на майно колгоспного двору, вони не можуть оформити спадкові права в нотаріальному порядку, а тому звернулись до суду. Ухвалою суду від 19.10.2023 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 09.11.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду представником позивачів адвокатом Андрушків С.Є. подана заява, в якій просить суд розгляд справи здійснювати без участі сторони. Представник Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подано клопотання, в якому просить розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Згідно виписки з погосподарської книги № 503 виданої 16.10.2023 Батятицьким старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради станом на 15.01991 відповідно даних погосподарської книги особовий рахунок № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: голова двору- [PERSON] , який помер [INFO] , син [PERSON] /а.с.15/. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 01.06.1997 /а.с. 24/. Відтак, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить 1/2 частина будинковолодіння в [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28.06.1969, позивач [PERSON] народилася [INFO] , в графі про батьків [PERSON] зазначений як батько /а.с. 11/. Разом з тим згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 29.08.1987, 29.08.1987 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , після чого остання змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » /а.с. 14/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 30.06.1971, позивач [PERSON] народився [INFO] , в графі про батьків [PERSON] зазначений як батько /а.с. 11/. Відтак, позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлого [PERSON] . На випадок своєї смерті [INFO] [PERSON] склав заповіт, згідно якого, належний йому на праві власності житловий будинок, всі будівлі і все майно, яке розміщене в с. Батятичі, і на що матиме право заповів сину [PERSON] - житлового будинку, всіх будівель, всього майна. Дочці- [PERSON] - житлового будинку, всіх будівель, всього майна /а.с.18/. Згідно довідки № 471 виданої 27.09.2023 Батятицьким старостинським округом № 1 Кам`янка-Бузької міської ради Львівського району Львівської області, згідно по господарського обліку, [PERSON] до дня смерті ( [INFO] ) проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживав і був зареєстрований син [PERSON] , [INFO] /а.с.25/. Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом виданого 22.05.2005 державним нотаріусом Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори Спільник З.В., [PERSON] успадкувала спадкового майна [PERSON] зокрема - права на земельну частку (пай) площею, 2,97 га, що перебуває у власності ТзОВ ім І. Франка, с. Батятичі, Кам`янка-Бузького району Львівської області та права на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ТзОВ ім І. Франка, с. Батятичі, Кам`янка-Бузького району Львівської області /а.с. 26-27/. Згідно свідоцтва виданого 29.01.2001 державним нотаріусом Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори Капуш І.М., [PERSON] успадкувала спадкового майна [PERSON] , яке складалося з грошового вкладу. Постановою державного нотаріуса Кам`янка-Бузької ДНК № 930/02-31 від 05.10.2023 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно житловий будинок [ADDRESS] , по спадковій справі № 1/1999 після смерті [INFO] [PERSON] відмовлено /а.с. 31/. Позивач [PERSON] звертаючись до суду з даним позовом просить визнати за ним право власності на майно колишнього колгоспного двору, яке не може оформити, у зв`язку з відсутністю рішення сільської ради про визначення часток в майні колгоспного двору. Відтак, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо права власності, які регулюються положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року щодо колишнього колгоспного двору. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.6 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Судом встановлено, що спірний житловий будинок [ADDRESS] відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір, головою якого був [PERSON] та членом цього двору був [PERSON] , які станом на 15.04.1991 проживали та були прописані там і були членами цього двору, відтак мають право на частку в праві сумісної власності на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР та виходячи з встановленої ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР рівності часток усіх членів колгоспного двору, розмір частки позивача становить .. За правилами ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності у випадку відсутності у нього документа, який засвідчує його право власності. Беручи до уваги наведені вище обставини справи та те, що позивачем [PERSON] на момент існування колгоспного двору не було оформлено право власності на належну йому частину в майні домоволодіння, а також те, що він позбавлений в позасудовому порядку на оформлення таких прав, то суд дійшов висновку, що за ним необхідно визнати право власності у майні колишнього колгоспного двору у відповідній частці, яка визначена судом вище. Разом з тим, вирішуючи позовну вимогу в частині визнання права власності в порядку спадкування після [PERSON] , суд встановив наступне. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР\~(даної\~ЦК УРСР),\~Закон України «Про власність»\~(чинного на час виникнення спірних правовідносин),\~Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) та Цивільний процесуальний кодекс України\~(далі\~ЦПК України). З встановлених судом обставин справи беззаперечно встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина будинковолодіння [ADDRESS] . Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На випадок своє смерті [PERSON] склав заповіт, згідно якого своє майно заповів сину [PERSON] та дочці [PERSON] в рівних частинах. Відтак спадкування його майна здійснюється за заповітом. Спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Згідно правового висновку викладеного у постанові ВС від 25.03.2020 у справі № 305/235/17, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: зокрема довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Позивачі [PERSON] та [PERSON] просять визнати за ними право власності в порядку спадкування на спадкове майно, зокрема на частину житлового будинок [ADDRESS] , посилаючись на те що, через то що спадкове майно, що залишилося після смерті батька [PERSON] відноситься до суспільної групи господарств «колгоспний двір» вони позбавлені права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав. З представлених доказів судом беззаперечно встановлено, що позивачі по справі, фактично прийняли спадщину, що відкрилася після смерті батька [PERSON] , що підтверджується фактом постійного проживання разом зі спадкодавцем та зверненням із заявою в нотаріальну контору для прийняття спадщини, однак не оформили своїх спадкових прав, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про прийняття спадщини на спадкове майно зокрема частину житлового будинку. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення та слід визнати за ними право власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] на будинковолодіння [ADDRESS] у відповідних частках по 1/4, так як вони позбавленні можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно у нотаріальному порядку, хоча таке майно належить їм в порядку спадкування.

Outcome: approved