Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

21.06.2023 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов. Предмет позову: припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1062 га, для ведення сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 7125784800:01:001:0278, яка розташована на території Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області. Підставою подачі позову вказано, що відповідачка - громадянка російської федерації та упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку не відчужила її. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що відповідач, будучи громадянкою російської федерації, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом 09.07.2019 № 55 набула право власності на земельну ділянку площею 0,1062 га, для ведення сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 7125784800:01:001:0278, яка розташована на території Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади. Оскільки відповідач є іноземцем, а земельна ділянка, яку вона успадкувала відноситься до земель сільськогосподарського призначення, тому вона повинна була відчужити вказану земельну ділянку протягом року. Проте в порушення вимог ч. 4 ст.\~81\~та ст.\~145 Земельного кодексу України\~протягом року\~відповідачка не\~здійснила відчуження\~земельної ділянки,\~отриманої у\~спадок.Вказана земельна ділянка не може перебувати у власності відповідачки, тому є всі підстави для її конфіскації. Недотримання відповідачкою вимог законодавства України безумовно порушує також публічні інтереси держави, як інституту, який покликаний врегулювати відносини у певній сфері, а правовідносини, пов`язані з використанням земельних ділянок, становлять суспільний інтерес. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 22.06.2023 було відкрито провадження по справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 03.08.2023 року було закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 30.11.2023 було вирішено розглянути справу заочно у відсутність відповідача. Представник позивача Звенигородської окружної прокуратури в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні змісту позову. Відповідач до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надійшло письмове клопотання, в якому міститься прохання розглядати справу без участі представника Головного управління, та вказали про наявність підстав для задоволення позову. Відповідач у встановлений судом строк, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив. За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 336464995 від 21.06.2023, 09.07.2019 приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Білоус В.П. було зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1062 га, кадастровий номер 7125784800:01:001:0278, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за [PERSON] . Номер відомостей про речове право: 32333334, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1869150271257 (а.с. 7-8). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.07.2019 №55 (спадкова справа 179\\2016), виданого приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Білоус В.П., [PERSON] успадкувала після смерті [INFO] своєї бабусі [PERSON] земельну ділянку площею 0,1062 га, кадастровий номер 7125784800:01:001:0278, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9). Відповідно до копії листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації, Державної міграційної служби №6.5-6421/6-23 від 02.05.2023 адресованого Звенигородській окружній прокуратурі, серед іншого зазначено, що [PERSON] , [INFO] , з питань набуття громадянства України, оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина для виїзду за кордон оформлення статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, політичного притулку, дозволу на постійне або тимчасове проживання в Україні, отримання тимчасової/постійної посвідки на проживання в Україні в установленому порядку не зверталася (а.с.19). Відповідно до\~копії листів\~Управління Державної\~міграційної служби\~України в\~Черкаській області\~ДМС України\~№7101.3-2642/71.1-23\~від 31.03.2023\~та №7101.6-3407/71.1-23\~від 24.04.2023\~адресованого Звенигородській\~окружній прокуратурі,\~серед іншого\~зазначено,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~УДМС у\~Черкаській області\~паспортом громадянина\~України,\~паспорта громадянина\~України для\~виїзду за\~кордон,\~посвідкою на\~тимчасове або\~постійне проживання\~в Україні\~не документовані,\~до УДМС\~у Черкаськійобласті з питань встановлення належності до громадянства України чи набуття громадянства України не зверталася (а.с.14, 20). Відповідно до копії листа Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 25.04.2023 № 10-23-0.44-98/90-23 адресованого Звенигородській окружній прокуратурі, зазначено, що інформація щодо земельних ділянок, зазначених у листі Звенигородської окружної прокуратури, власниками яких є громадяни рф у тому числі [PERSON] до Головного управління попередньо не надходила. Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління на час дії воєнного стану обмежено у проведенні перевірок дотримання вимог земельного законодавства та вжитті заходів реагування. Відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу за подання позовної заяви до суду справляється судовий збір, ставки якого визначені Законом України «Про судовий збір». У зв`язку із відсутністю фінансування даної статті видатків Головне управління позбавлене можливості сплачувати судовий збір для подання позовних заяв до суду (а.с. 24). У листі від 18.04.2023 №10-23-0.4-95/90-23 Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області зазначено, що Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру надано до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області інформацію про земельні ділянки на території області, прийнятих у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства. Серед переліку кадастровий номерів земельних ділянок с/г призначення власниками яких є іноземці, з урахуванням ДРРП на нерухоме майно зазначена земельна ділянка із кадастровим номером 7125784800:01:001:0278, площею 0,1062 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, знаходиться в адміністративних межах с.Мар`янівка Шполянського району, свідоцтво про право на спадщину №55 від 09.07.2019 (а.с. 25-26). Листом Звенигородської окружної прокуратури від 20.06.2023 №50-1470 вих.23 було повідомлено Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області про те, що прокуратурою будуть вжиті заходи представницького характеру на захист державних інтересів шляхом звернення до Шполянського районного суду Черкаської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до [PERSON] про примусове припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації. (а.с.29-31). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Приписи\~ст. 131-1 Конституції України,\~ст. 56 ЦПК України,\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~наділяють прокурора повноваженнями на представництво в суді інтересів держави у виключних випадках, а саме: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу. Згідно ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»\~державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю. Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затверджене\~постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15\~(із змінами, внесеними згідно з постановами КМ № 164 від 24.02.2023) (надалі за текстом\~Положення) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру. Згідно п. 8 Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. ГУ Держгеокадастру в Черкаській області у відповідності до пп. 33 п. 4 Положення організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності у частині додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, а тому відповідно до положень\~ст. 145 ЗК України\~наділене правом на подання такого роду позовів. Оскільки у відповіді на лист Звенигородської окружної прокуратури від 25.04.2023 № 10-23-0.44-98/90-23 ГУ Держгеокадастру в Черкаській області зазначило про неподання позову у зв`язку з обмеженнями, встановленими на час дії воєнного стану, у проведені перевірок дотримання земельного законодавства та вжиття заходів реагування, та відсутністю бюджетного фінансування, при цьому не заперечувало з приводу вжиття прокуратурою заходів щодо звернення з позовною заявою до суду з вказаного питання, суд вважає, що прокуратура реалізуючи покладені від імені держави повноваження щодо захисту інтересів держави, правомірно звернулася до суду із вказаним позовом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону\~нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Конституція України\~(стаття 13) визначає, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. За приписами\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Правовий статус та порядок використання, зокрема, земель сільськогосподарського призначення визначено\~ЗК України. Частиною 5\~ ст. 22 та ст.130 ЗК України\~визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до\~ст. 80 ЗК України\~визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм\~ЗК України\~суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Згідно ч. 3\~ст. 81 ЗК України\~іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. За змістом ч. 4\~ст. 81 ЗК України\~землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право», право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 39 даного Закону, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Вимогами\~\~ст. 378 ЦК України передбачено, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно до вимог п.п. «д, е» ч. 1\~ст. 140 ЗК України\~підставами припинення права власності на земельну ділянку є: конфіскація за рішенням суду: не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення прав на земельну ділянку у відповідності до п.п. «в» ч. 1\~ст. 143 ЗК України\~здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Якщо до\~особи переходить\~право власності\~на земельну\~ділянку,\~яка за\~цим Кодексом\~не може\~набуватися нею\~у власність,\~ця ділянка\~підлягає відчуженню\~її власником\~протягом року\~з моменту\~переходу такого\~права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику (ч.1, 2, 4 ст. 145 ЗК України). Пунктом 10 ч. 1\~ст. 346 ЦК України\~визначено, що право власності припиняється у разі конфіскації. Частиною 1\~ст. 348 ЦК України\~встановлено, що якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. Якщо майно не було продане, воно за рішенням суду передається у власність держави. У цьому разі колишньому власникові майна виплачується сума, визначена за рішенням суду. Судом встановлено що відповідачка є іноземною громадянкою, громадянство російської федерації, вона не була документована паспортом громадянина України, паспортом громадянина України для виїзду за кордон, посвідкою на тимчасове або постійне проживання в Україні, що підтверджується відповідними листами ДМС України. У приватній власності відповідачки перебуває земельна ділянка площею 0,1062 га, кадастровий номер 7125784800:01:001:0278, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Номер відомостей про речове право: 32333334, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1869150271257 (а.с. 7-8). Право власності у відповідачки виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.07.2019 №55 (спадкова справа 179\\2016), виданого приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Білоус В.П., [PERSON] після смерті [INFO] її бабусі [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі. Оскільки відповідачка, будучи іноземною громадянкою, в порушення вимог ст. 81 ЗК України, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 7125784800:01:001:0278, площею 0,1062 га, добровільно її не відчужила, тому потрібно припинити її право власності та конфіскувати вказану вище земельну ділянку на користь держави. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено 2684,00 грн, судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №1094 від 16.06.2023 року (а.с. 32). Оскільки позов задоволено повністю, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі, а саме: судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved