Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Відповідач є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , якій надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки її мати - позивач у справі [PERSON] від своєї новонародженої дитини відмовилась, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідач не працює, зловживає спиртними напоями, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. На цей час над дитиною встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] , з якою дитина проживає з 17 березня 2023 року. Починаючи з моменту народження дитини і до цього часу, відповідач її долею не цікавиться, до виконкому із заявою про повернення дитини на виховання не зверталася, що свідчить про її винну поведінку та свідоме небажання виховувати дитину. В позові зазначено, що Відповідач раніше була позбавлена батьківських прав у відношенні сина - [PERSON] , [INFO] , але висновків для себе не зробила. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на користь опікуна [PERSON] . Процесуальні дії у справі. 31.03.2023 позовна заява надійшла до суду. 17.04.2023 судом отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 18.04.2023 справу прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито. Призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 05.09.2023 підготовче провадження закрито. Справа призначена до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. У судове засідання належним чином повідомлені учасники процесу не з`явились. Представник позивача надала заяву про проведення підготовчого засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлена в установленому порядку, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, але про причини неявки не повідомила, правом надання відзиву не скористалась, ніяких клопотань від неї не надходило. Від третьої особи [PERSON] будь-яких заяв, клопотань не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, на підставі наданих позивачем доказів і ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] /а.с.5/. Відомості про батька дитини в актовому записі про народження записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України /а.с.6/. 16 грудня 2022 року [PERSON] написала заяву про відмову забрати новонароджену дівчинку, яка народилася [INFO] , із Криворізького міського пологового будинку № 1, про що представниками адміністрації цього закладу у присутності інспектора з ювенальної превенції КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, представника Служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, працівника центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді складено відповідний акт, в якому зазначено, що мати [PERSON] відмовилася забрати дитину з причини важкого матеріального становища /а.с.10, 11/. 21.12.2022 року Виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради прийнято рішення № 292 про реєстрацію відповідно до ч.1 ст.135 СК України народження дитини (дівчинки), покинутої в пологовому будинку, із повідомленням її прізвища, імені, по батькові, дати та місця народження ( [PERSON] , [INFO] ), а також відомостей про батьків: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] /а.с.12/. За повідомленням адміністрації КНП «Криворізький міський пологовий будинок № 1» КМР від 24.01.2023, наданої начальнику Служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради, вбачається, що у цьому лікувальному закладі з 16.12.2022 по 24.01.2023 у відділенні постнатального вихожування знаходилася покинута дитина [PERSON] , дівчинка, яка народилася [INFO] , і була переведена до дитячого відділення Криворізької міської лікарні № 4 для подальшого лікування /а.с.13/. КНП «Криворізька міська дитяча лікарня № 4» КМР 25.01.2023 листом за № 89 звернулося до Інгулецької районної у місті ради з метою вирішення питання про подальше перебування дитини [PERSON] , [INFO] , яка надійшла до лікарні 24 січня 2023 року із КНП «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР у зв`язку з письмовою відмовою від неї матері - [PERSON] /а.с.14/. Рішенням виконкому Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради № 10 від 25.01.2023 малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування /а.с.15/. Рішенням виконкому Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради № 70 від 15.03.2023 року над малолітньою [PERSON] , [INFO] , встановлено опіку, призначено опікуном [PERSON] /а.с.16/. 26.04.2023 виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради прийнято рішенні № 112 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] /а.с.27/. Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2020 року, яке набрало законної сили 04.12.2020 року, [PERSON] позбавлена батьківських прав у відношенні сина - [PERSON] , [INFO] /а.с.9/. Зміст спірних правовідносин. Встановленим в судовому засіданні фактам відповідають правовідносини, які регулюють умови та порядок виховання батьками неповнолітніх дітей, наслідки ухилення їх від виконання своїх обов`язків та з аліментних обов`язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.164 СК України - мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При цьому, суд керується положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», згідно з п.15 якої, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з положеннями п.16 цієї Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58). Відповідно до ч.2 ст.166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою статті 182 цього кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд дійшов наступного висновку. Позивачем повністю доведено, що відповідач не забрала дитину з пологового будинку і протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування, що є самостійною підставою для позбавлення її батьківських прав. Також доведено факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини, байдужого ставлення до її долі. При цьому, суд враховує, що відповідач рішенням суду від 23.2020 вже позбавлялася батьківських прав у відношення старшої дитини, що свідчить про втрату нею інтересу до долі дитини. З урахуванням вищевказаного, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку /доходів/, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. До того ж, суд вважає за необхідне зазначити, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому статтею 169 СК України. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягають стягненню з відповідача судовий збір на користь держави за дві заявлені позовні вимоги, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: approved