Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

10 листопада 2023 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. Позов мотивований тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Туличівської сільської ради Турійського району Волинської області, актовий запис за № 02. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, жодних витрат на дітей не несе, досягнути домовленості з відповідачем щодо розміру та добровільної сплати аліментів не вдалося, позивачка просила ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 3000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, 30 листопада 2023 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує із викладених у ньому підстав та просить справу розглядати за її відсутності (а. с. 23). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 21), 27 листопада 2023 року надіслав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю та просить справу розглядати без його участі (а. с. 22). Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на дитину є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Обов`язок батьків щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям та способи й порядок його виконання врегульовано у главі 15 Сімейного кодексу України. Згідно з частиною першою статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин першої, третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України). За змістом частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на дитину відповідно до вимог статті 184 СК України можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони з 18 вересня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом\~Туличівської сільської\~ради Турійського\~району Волинської\~області,\~актовий запис\~за №\~02 (а. с. 4). Відповідач 21 листопада 2017 року змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 21 листопада 2017 року (а. с. 3). Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, в яких батьком дітей записаний відповідач (а. с. 5, 6). Діти проживають разом із позивачкою. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України\~27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Під час розгляду справи встановлено, що сторони проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим позивачка не має можливості забезпечити необхідний і достатній рівень життя дітей. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог статей 180, 182 СК України бере до уваги те, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, сторони не працюють, є здоровими працездатними особами молодого віку, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не мають, діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження наявності інших, передбачених статтею 182 СК України, обставин, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів, сторони суду не надали. З огляду на вказане та виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 3000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам статей 182, 184, 191 СК України. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі закону, то відповідно до вимог частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 1073 гривень 40 копійок. На підставі викладеного, статей 180-182, 184, 191 СК України та

Outcome: approved