Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

05 липня 2021 року [PERSON] (далі: позивач) звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом, направленим поштою 24.06.2021, до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі: відповідач), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець Харківської області Богатиренко А.І., в якому просив суд визнати виконавчий напис, вчинений 01.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. № 38983, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на вчинення оспорюваного виконавчого напису з порушенням вимог законодавства України. 07.07.2021 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова вищевказану цивільну справу передано на розгляд до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю 13.08.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано судді Єфіменко Н.В. Належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, сторони в судове засідання не з`явились, позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідач та треті особи причини нявки суду не сповістили. Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, підстави повторного відкладення розгляду справи відсутні. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, учасники процесу належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, суд розглядає справу за їх відсутності. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: 01.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 38983, яким з позивача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором № 2001267156902 від 14.03.2019 року за період з 29.02.2020 по 29.09.2020 в розмірі 23702,62 грн., з яких: 707,10 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 150 грн. прострочена заборгованість за комісією; 4943,79 грн. прострочена заборгованість за процентами; 17126,52 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту; 50 грн. строкова заборгованість за комісією; 725,21 грн. строкова заборгованість за процентами. 03.02.2021 року приватним виконавцем Хара Н.С. відкрито виконавче провадження № 64243435 з виконання виконавчого напису № 64243435 від 03.02.2021 року. Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд доходить висновує: Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України "Про нотаріат" (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону "Про нотаріат"), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок №296/5). У ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.3 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Згідно з пунктом 1 Переліку (з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14), для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З урахуванням норм ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач у позові зазначив, що заборгованість, яка була подана відповідачем нотаріусу не була безспірною, процедура вчинення виконавчого напису порушена, оскільки нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на договорі, який не посвідчено нотаріально. Відповідач у свою чергу на спростування доводів позивача не надав суду доказів того, що подав приватному нотаріусу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису та що дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем такого розміру, який зазначено у виконавчому написі. Також матеріалами справи не підтверджено отримання позивачем будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від відповідача чи приватного нотаріуса. 06.11.2023 ухвалою Київського районного суду м. Харкова витребувано у третіх осіб копії виконавчого напису, вчиненого 01.12.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Сергіївною, зареєстрованого у реєстрі за № 38983, а також усі документи, які стали підставою для вчинення вказаного виконавчого напису, у тому числі копію кредитного договору, заяви позичальника на отримання кредиту, розрахунку заборгованості, тощо. Разом з тим, витребуваних зазначеною ухвало документів до суду не надійшло. Отже, суду не надано документів, з яких можливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, не надано копії кредитного договору, копії виконавчого напису. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано вимог вчинення виконавчого напису, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Зазначені вище обставини у сукупності, свідчать про обґрунтованість вимог позивача та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved