Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

30 серпня 2023 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник позивача адвокат Зарвій І.Л. із позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що між [PERSON] та [PERSON] , 19.03.2010 укладено шлюб, який був зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 114, про що було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалось через радикально протилежні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Внаслідок чого вони втратили взаємно почуття любові та поваги один до одного. Відповідач не перестав піклуватися про побудову сімейних відносин у сім`ї. В результаті чого їх стосунки зіпсували і спільне життя і збереження шлюбу не можливе. У зв`язку із чим відносини позивача та відповідача припинилися, протягом тривалого часу вони не проживають однією сім`єю, окремо ведуть домашнє господарство, між ними відсутній спільний побут. Примирення між сторонами не можливе, як і подальше спільне життя. На підставі викладеного просив суд задовольнити вимоги викладені у позовній заяві в повному обсязі. У судове засідання позивач не з`явилася, 11 грудня 2023 року на електрону адресу суду від представника позивача адвоката Зарвій І.Л. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивач, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання, яке було призначено на 08.11.2023 та 11.12.2023 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Окрім того, на сайті «Судова влада України» були розміщені оголошення з викликом останнього. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 280 ЦПК України, визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2023 постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 19.03.2010 укладено шлюб, який був зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 114, про що було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 01.06.2010, актовий запис № 820 (а.с.10). Судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. У відповідності ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При цьому суд бере до уваги правові норми, встановлені, ст.ст.24,56 СК України щодо добровільності шлюбу та права кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь [PERSON] , [INFO] , понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved