Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~24.10.2023р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2023р. головуючою у справі визначена суддя Ткаченко Н.В. (а.с. №1). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 03.11.2023р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№20). Представник позивача адвокат Петрушко І.С. (діє за ордером від 25.10.2023р. а.с. № 19) в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що сторони зареєстрували шлюб 31.07.2020р. Приморським районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) під актовим записом №215. Від даного шлюбу у сторін спільних дітей немає. Представник позивача вважав, що родина розпалася остаточно, примирення між сторонами неможливе, оскільки подружжя втратило теплі почуття один до одного та між ними відсутнє порозуміння. В судове засідання 12.12.2023р. сторони (їх представники) не з`явилися, про дату розгляду справи були повідомлені у відповідності до норм ЦПК України та можливостей суду станом на 2023р. по інформуванню сторін, які зареєстровані на тимчасово окупованих територіях. Представник позивача в заяві до суду від 07.11.2023р. (сформована в системі «Електронний суд») просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с. № 27). Відповідачка [PERSON] в судові засідання, які призначалися судом на 24.11.2023р., 06.12.2023р. та 12.12.2023р., неодноразово не з`являлася, про дати та час розгляду справи повідомлялася шляхом надіслання sms-повідомлень та шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України» (а.с. № 26, 32, 38). Повідомити відповідачку рекомендованим листом з повідомленням у суду була відсутня можливість через те, що остання зареєстрована у м. Маріуполі Донецької області (а.с. № 12), а з цим містом тимчасово відсутній поштовий зв`язок (а.с. № 22). Отже, відповідачка вважається такою, що повідомлена належним чином про дати розгляду справи, втім, про причини неявки суд не сповістила, не подала відзив на позовну заяву. Таким чином, суд розглянув справу в судовому засіданні 12.12.2023р. за відсутності обох сторін (представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Підстав для ухвалення у справі заочного рішення суду немає, оскільки відсутня сукупність умов, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України, а саме, представник позивача ні по тексту позовної заяви, ні по тексту заяви до суду від 07.11.2023р. не надала згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє\~\~прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.07.2020р. Приморським районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) під актовим записом №215 (а.с. №10). Від даного шлюбу у сторін спільних дітей немає. Сторони припинили шлюбні відносини, зі слів представника позивача, з 01 травня 2022р., шлюбні відносини не склалися через втрату теплих почуттів один до одного та відсутність взаєморозуміння, що в подальшому призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів представника позивача, з 01 травня 2022р. (отже, півтора року назад), з того часу не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідачка заперечень стосовно позову не висловила, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При ухваленні рішення суд зазначає період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з 01 травня 2022р., зі слів представника позивача, відповідно до даних, які містить позовна заява (а.с. № 3), оскільки відповідачка своїх заперечень проти позову суду не направила, а також не повідомила суду іншого періоду припинення шлюбних стосунків. Одночасно з ухваленням рішення суду про розірвання шлюбу, суд не вирішує питання про зміну прізвища відповідачки у відповідності до положень ст.113 Сімейного Кодексу України, оскільки остання при реєстрації шлюбу прізвища і не змінювала. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1\~073 грн. 60 коп.(а.с.№2). \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved