Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

31.10.2023 позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягувати на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] . [INFO] , як на особу яка продовжує навчання у розмірі 3000 грн до закінчення навчання чи досягнення останнім 23-х років. В обґрунтування\~позову зазначила,\~що з\~25.11.2000\~ [PERSON] \~перебувала у\~зареєстрованому шлюбі\~із відповідачем. Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Оскільки спільне життя між ними не склалося, шлюб між сторонами було розірвано рішенням Сокальського районного суду від 10.01.2022. Цим же рішенням було вирішено стягувати із [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 3000 грн щомісячно. На даний час сину [PERSON] [INFO] виповнилося 18 років та відповідно припинено стягнення аліментів із батька. [PERSON] , на даний час, навчається в Червоноградському професійному гірничо - будівельному ліцеї на III курсі денної форми навчання за спеціальністю електрослюсар підземний, електрозварювальник ручного зварювання. Період навчання із 01.09.2021 до 30.01.2025. Позивачка зауважила, що графік навчання [PERSON] із 8 год. до 15 год. 20 хв. У зв`язку із навчанням останній не має можливості працевлаштуватися, оскільки більшу половину дня перебуває у навчальному закладі. Хоча навчання безоплатне, проте сину потрібно одягнутись, мати кишенькові кошти на харчування та інші побутові витрати, на що коштів не має теж. Поивачка також зауважила, що відповідач отримує пристойну шахтарську пенсію та регрес і, на даний час, має можливість надавати матеріальну допомогу поновлітній дитині, яка продовжує навчання. Мама самостійно утримувати сина не має змоги, оскільки на її утриманні перебуває ще 2-є неповнолітніх дітей. Тому, посилаючись на норми ст. 199, 200 СК України позивачка просить позов задовольнити. Ухвалою від 01.11.2023 судом відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судовий розгляд на 01.12.2023 з викликом сторін. 01.12.2023 сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача, у якій також вказав, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач також подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснити без його участі, а також зазначив, що позов визнає у повному обсязі та просить позов задовольнити повністю. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, у відповідності до положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 05 грудня 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 01 грудня 2023 року, датою ухвалення рішення є саме 05 грудня 2023 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши надані представником позивача документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.11.2005, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). Згідно з довідкою №208 від 05.09.2023, виданою [PERSON] , він з 01.09.2021 по 30.01.2025 навчається в Червоноградському професійному гірничо-будівельному ліцеї на 3 курсі денної форми навчання за спеціальністю електрослюсар підземний електрозварювальник ручного зварювання (а. с. 10). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2022/001799087 від 05.12.2022 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5), де проживає із сином. При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз`яснено в п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів як: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. За приписами ст. 200, 201\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182\~цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи у світлі викладених норм права свідчать, що у зв`язку з навчанням повнолітнього сина відповідач має обов`язок його утримання до досягнення ним 23 років або закінчення навчання у виші. Як вбачається із письмової заяви відповідача, останній визнав позов та згідний сплачувати аліменти на час навчання сина. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Беручи до уваги наведене, враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на час навчання його сина у розмірі 3000 гривень щомісячно, до досягнення сином 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Такий розмір буде відповідати обставинам справи та реальній можливості відповідача надавати таке утримання. Аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 31.10.2023. Таким чином, позов підлягає до задоволення. Згідно із п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір у розмірі 1073,60 гривень, оскільки звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Статтею 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 536,80 гривень, тобто 50 % від суми судового збору, яка підлягала б до сплати позивачем при поданні позову до суду, а іншу частину судового збору в сумі 536,80 гривень - віднести за рахунок держави.

Outcome: approved