Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що заявниця співмешкала разом з [PERSON] в належному їй на праві приватної власності будинку по [ADDRESS] , та намагалися разом створити сім`ю. Проте стосунки між ними не склалися, оскільки [PERSON] систематично вчиняє відносно заявниці домашнє насильство, постійно ображає, висловлюється нецензурною лайкою, принижує, залякує. З приводу наведеного заявниця неодноразово зверталася до правоохоронних органів, після чого [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності. Крім того, вироками Щорського районного суду Чернігівської області від 27.01.2021 та від 31.01.2022 [PERSON] притягувався до кримінальної відповідальності за заподіяння заявниці тілесних ушкоджень. Незважаючи на вжиті судом заходи впливу, образи та погрози з боку [PERSON] не припинилися, натомість останній постійно приходить до місця проживання заявниці, в результаті чого вона постійно перебуває в стані емоційної напруги. З урахуванням наведеного заявниця вважає себе особою, яка зазначала домашнього насильства, тому щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту її від повторного вчинення домашнього насильства з боку [PERSON] просить застосувати обмежувальний припис, яким заборонити перебувати йому в місці її проживання; заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 100 м до місця її проживання; заборонити [PERSON] вести телефоні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити [PERSON] переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. У судове засідання представник заявниці адвокат Хоминська О.С. надала заяву, в якій просила справу розглядати у відсутність сторони заявника. Заінтересована особа, [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Відповідно до\~ч.2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали заяви про видачу обмежувального припису, суд прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи судом встановлено, що постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 30.05.2023, постановленою у справі №749/397/23, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та накладе на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. З вказаної постанови вбачається, що [PERSON] вчинив сварку зі своєю співмешканкою [PERSON] , а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Крім того, постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 25.10.2023, постановленою у справі №749/977/23, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП та накладе на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. З постанови вбачається, що [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки [PERSON] . Як встановлено з вироків Щорського районного суду Чернігівської області від 27.01.2021 та від 31.01.2022 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та ч. 1 ст. 126 КК України відповідно. Також, з вказаних вироків вбачається, що [PERSON] умисно заподіяв тілесні ушкодження та побої, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, [PERSON] . Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначено главою 13 розділу IV ЦПК України. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Правовідносини, що склалися між учасниками справи регулюються спеціальним Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а також міжнародно-правовими актами, під час вирішення такої категорії справ обов`язковому застосуванню підлягає судова практика Європейського суду з прав людини. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою. Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Згідно вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України. Нормами ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини вчинення домашнього насильства, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] із встановленням декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч. 3 ст.350-5ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться за рахунок держави. Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: approved