Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2023 року через різні погляди на сімейне життя та відсутність поваги один до одного, що призвело до втрати почуттів поваги та кохання, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Просила розгляд справи проводити за її відсутності. Ухвалою суду від 03.11.2023 відкрите провадження у справі. 24.11.2023 відповідач подав до суду відзив, в якому просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково та наполягав на розірвання шлюбу. Зазначивши, що останнім часом між сторонами припинені шлюбні відносини через сварки, відсутність компромісу щодо ведення спільного господарства та виховання дітей. Він з початку реєстрації шлюбу повністю займається фінансовим забезпеченням сімейного побуту, намагався зберегти родину. Він також не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2009 року. В шлюбі у подружжя народилась доньки [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Шллюбні відносини між подружжям фактично припинені з вересня 2023 року через сварки, різні погляди на сімейне життя та відсутність поваги один до одного, що призвело до втрати почуттів поваги та кохання, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить інтересам позивача. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечував. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяви позивача та відповідача, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Таким чином, суд вважає, що їх сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач про відновлення їй дошлюбного прізвища суд не просила. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved