Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Акціонерне товариство (далі - АТ) «Сенс Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.12.2014 року між та АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] була укладена Угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630241080 (далі Кредитний договір), відповідно до якої Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Однак, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором. Зазначає, що 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. Станом на 22.01.2023 року заборгованість за Кредитним договором становить -31\~256,21 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 31\~256,21 грн. та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 02 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК\~України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього\~Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви, підписаної [PERSON] про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк») на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» від 23.12.2014 року, згідно якої [PERSON] підтверджує акцепт публічної пропозиції та укладення договору між ним та АТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в публічній пропозиції та додатках до договору, викладені на веб-сторінці банку www.alfabank.ua; підтверджує, що в день підписання цього акцепту отримав прмірник договору та всіх додатків до нього, ознайомлений з положеннями законодавства України, що регулюють порядок відкриття, використання і закриття рахунків, а також надання та користування іншими послугами банку згідно з договором. Відповідно до анкети-заяви [PERSON] отримав кредит в розмірі 75000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.4). 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року (а.с. 18-19). Судом встановлено, що у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 22 січня 2023 року заборгованість за кредитним договором становить - 31\~256,21 грн., з яких: 17869,65 грн. - за тілом кредиту; 12\~250,91 грн. -\~заборгованість за простроченим тілом кредиту; 386,40 \~заборгованість за відсотками за користування кредитом; 749,25 - \~неустойка (комісія, штраф) (а. с. 8). Однак, суд не може погодитись з вищенаведеними нарахуваннями банку, виходячи з наступного. Як вбачається з анкети-заяви Публічної пропозиції на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» від 23.12.2014 року, у ній не визначено розмір процентної ставки, порядок нарахування заборгованості у випадку прострочення кредиту, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги за кредитним договором, посилався на умови, викладені в публічній пропозиції та додатках до договору, на веб-сторінці банку www.alfabank.ua\~і є частиною спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять самої угоди про обслуговувания кредитної картки та відкриття кредитної лінії № 630241080\~від 23.12.2014 року та підтверджень, що відповідач розумів умови, які викладені в публічній пропозиції та додатках до договору, на веб-сторінці банку www.alfabank.ua\~та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, сплати неустойки (пені, иштрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком довідка про умови кредитування, заява про відкриття рахунків в АТ «Альфа-Банк», додаток до договору про комплексие обслуговування фізичних осіб, на думку суду, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, суд зауважує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Умови, які викладені в публічній пропозиції та додатках до договору, на веб- сторінці банку www.alfabank.ua, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Також суд зауважує, що укладена між сторонами анкета-заява від 23.12.2014 року. підписана сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Альфа-Банк» (правонаступник АТ «Сенс Банк») не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явления вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Великої Палати Верховного суду № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення на користь банку визначеної ним суми заборгованості в розмірі 31 256,21 грн., оскільки умови, які викладені в публічній пропозиції та додатках до договору, на веб-сторінці банку www.alfabank.ua, не можна вважати складовою кредитного договору, а анкета-заява, яка підписана [PERSON] не містить умов нарахування процентів, відсутній обов`язок відповідача по сплаті суми простроченого тіла кредиту, неустойки та немає підтверджень права банку здійснювати такі нарахування. Тіло кредиту - це сума, яку позичальник фактично отримує на руки. У неї входить тільки основний борг. Прострочене тіло кредиту є сумою яку позичальник не повернув. У анкеті-заяві позичальника від 23.12.2014 року плата за прострочене тіло кредиту не визначена, крім того, в матеріалах справі відсутні докази можливості його нарахування. Разом з тим, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, включив в загальну суму заборгованості суму простроченого тіла кредиту, заборгованість за відсотками та заборгованість за неустойкою. Вирішуючи вимоги, щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, суд виходить з того, що відповідно до розрахунку заборгованості, у позивача наявна заборгованість за тілом кредиту в сумі 17 869,65 грн. (а.с. зворот 8). Відтак, дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази та враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача непогашеного тіла кредиту в розмірі 17 869,65 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає до задоволення вимога позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат по сплаті судового збору пропорційний розміру задоволених позовних вимог в сумі 1529,88 грн. (57%).

Outcome: partial