Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Представник позивача-адвокат Кожем`яченко В.Й. звернувся з вказаним позовом до суду та просить скасувати в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження (тип обтяження-арешт нерухомого майна) за реєстраційним №11092221, зареєстрованого 19.04.2011 16.18.39 за №11092221 реєстратор : Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81 літ. А на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель розмір 0,1200 га, кадастровий №3223388200:02:015:0025, належну [PERSON] ; скасувати в Єдиному реєстрі іпотек обтяження (тип обтяження-іпотека) за реєстраційним №110926284, зареєстрованого 11.03.2011, 17.49.32, реєстратор : Приватний нотаріус Ковальська І.В., [ADDRESS] на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель розміром 0,1200 га, кадастровий №3223388200:02:015:0025, належну [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого 24.05.2008 приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області Мусієнко М.М,. зареєстрованим у реєстрі за №2087, [PERSON] придбав у [PERSON] земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель розміром 0,1200 га, кадастровий №3223388200:02:015:0025, розташовану за адресою : Циблівська сільська рада Переяслав-хмельницького району Київської області. На підставі цього договору позивач отримав державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку виданий 17.10.2008 Управлінням земельних ресурсів Переяслав-Хмельницького району Київської області та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010833200139. У 2022 році при підготовці документів щодо можливого розпорядження земельною ділянкою було виявлено, що без його відому і згоди 18.04.2011 постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міжрайонного управління юстиції безпідставно накладено арешт на його земельну ділянку. 19.04.2011 Київською обласною філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови про накладення арешту, б/н, 18.04.2011, ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ, внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, обтяження про арешт нерухомого майна за реєстраційним №11092221, а саме належної [PERSON] земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, площею 0,1200 га, кадастровий №3223388200:02:015:0025, зазначивши власником майна [PERSON] . Крім того, 11.03.2011 приватний нотаріус Ковальська І.В., на підставі договору іпотеки №2709 від 17.09.2007, внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, обтяження про іпотеку за реєстраційним №10926284 від 11.03.2011 стосовно належної [PERSON] земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель площею 0,1200 га, що розташована на території Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, кадастровий №32233888200:02:015:0025, зазначивши власника майна [PERSON] ; заявник та іпотекодержатель-Акціонерний комерційний банк «Трансбанк». Вважає, що без належної перевірки і безпідставно було прийняте рішення про накладення обтяження на належну позивачу земельну ділянку у справах де він не є стороною, що унеможливлює подальше розпорядження зазначеною земельною ділянкою. Відділ державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міжрайонного управління юстиції виконавчих проваджень щодо [PERSON] не відкривав. Накладення арешту на земельну ділянку позивача за зобов`язаннями [PERSON] порушують права позивача, як власника нерухомого майна. В судовому засіданні представник позивача-адвокат Кожем`яченко В.Й. позов підтримав, просив задовольнити його. 07.12.2023 представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача-акціонерного комерційного банку «Трансбанк» до суду не прибув. Пакети документів та судові виклики, що скеровувались судом на адресу АКБ «Трансбанк» повертаються до суду із відміткою «відправлення не вручене під час доставки». Вирішуючи питання проведення судового засідання за відсутності відповідача, суд враховує правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), згідно із якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду . Отже, з урахуванням позиції ВПВСУ з даного питання, відповідач вважається повідомленим про судове засідання. Крім цього, суд звертається до рішень ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", від 26.04.2007 у справі "Олександр Шевченко проти України" та від 14.10.2007 у справі "Трух проти України" за якими сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами. Представник відповідача-Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судовому засіданні зазначив, що вони виконують виконавчий документ в межах наданих законом повноважень, та не порушували прав позивача. Щодо задоволення позовних вимог - покладаються на розсуд суду. 07.12.2023 представник подав до суду заяву із проханням розглядати справу за їх відсутності. Представник відповідача-Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) в жодне судове засідання не прибув. Повідомлені у передбачений законом спосіб. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У встановлений судом строк відповідачем, не надано відзиву на позов, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Судом встановлено наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.05.2008 посвідченого приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №2087, [PERSON] передав у власність а [PERSON] придбав у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, розміром 0,1200 га, що розташована за адресою : Циблівська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області. Право приватної власності на землю посвідчується державним актом серія ЯЖ№471379, виданим 17 жовтня 2008 року на ім`я [PERSON] , який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010833200139. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.09.2022 за №310567988 обтяження у виді арешту нерухомого майна, а саме: земельної ділянки загальною площею 0,1200 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер 3223388200:02:015:0025, власником якої зазначений [PERSON] , зареєстровано за №11092221 від 19.04.2011, 16:18:39 Київською обласною філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови про накладення арешту, б/н від 18.04.2011, ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ. Заявник і обтяжувач є відділ державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Відповідно до відомостей з державного реєстру іпотек обтяження у виді іпотеки на земельну ділянку загальною площею 0,1200 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер 3223388200:02:015:0025, зареєстровано за №10926284, 11.03.2011, 17:49:32 приватним нотаріусом Ковальською І.В., на підставі договору іпотеки №2709, від 17.09.2007, ПН КМНО Руденко В.О., власником майна зазначений [PERSON] ; іпотекодержателем є Акціонерний комерційний банк «Трансбанк», майновим поручителем- [PERSON] . Відповідно до повідомлення Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області від 17.03.2023 за №9991 на виконання до відділу ДВС 15.04.2011 надійшов виконавчий напис нотаріуса від 11.03.2011 за №871 виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення з [PERSON] на користь АКБ «Трансбанк» заборгованості у розмірі 2034888 грн 86 коп. 18.04.2011 державним виконавцем винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження (з накладенням арешту на майно боржника) №25971961 та направлена сторонами для виконання. 18.04.2011 державним виконавцем внесені дані про арешт майна боржника [PERSON] в цілях збереження майна боржника для подальшої реалізації в рахунок погашення заборгованості, а саме земельна ділянка кадастровий номер 3223388200:02:015:0025.08.02.2012. 08.02.2012 виконавчий документ повернуто стягувачові на підставі пункту 4 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження відносно [PERSON] за №25971961 знищено згідно акта від 15.01.2010. Станом на 17.03.2023 виконавчі провадження де боржником є [PERSON] у Переяславському відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконанні не перебувають та повторно на виконання не надходили. 08 листопада 2023 року хвалою Переяслав-Хмельницького суду Київської області, за клопотанням представника позивача, замінено відповідача -Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальську Ірину Вікторівну поданій справі належним відповідачем ВАТ АКБ «Трансбанк». Клопотання про залучення співвідповідача [PERSON] представник позивача не заявляв. Згідно статті 41 Конституції України, якою встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно часини 1, 2 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право користуватися, розпоряджатися та володіти своїм майном. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. Отже, звернення до суду власником майна з вимогою про скасування арешту є видом негаторного позову та є правильним способом захисту. Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до статей 15 і 16 ЦПК України у редакції, що була чинною 15 грудня 2017 року, суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України у вказаній редакції. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту. Особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 (провадження 14-431цс19)). Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна(постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19)). Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, на яку посилається позивач як на підставу набуття права власності на нерухоме майно, був укладений до накладення арешту державним виконавцем та до обтяження майна у виді іпотеки. Виконавчий документ (виконавчий напис нотаріуса) повернуто стягувачові на підставі пункту 4 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа). Відповідно до статті 91 ЗУ «Про нотаріат», в редакції чинній на момент вчинення нотаріального напису, виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення. Виконавче провадження відносно [PERSON] знищено, повторно на виконання до ВДВС виконавчий напис нотаріуса не надходив. В порушення вимог статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній що діяла на момент закриття виконавчого провадження, при повернення виконавчого документа, державним виконавцем не було знято арешт, накладений на майно боржника. Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання позичальника перед кредитором заставою нерухомого майна, що полягає у праві кредитора (в разі невиконання боржником своїх зобов`язань) задовольнити свої грошові вимоги за рахунок вартості заставленого нерухомого майна». Виконавчий напис нотаріуса був пред`явлений до виконання під час розгляду справи в суді за позовом акціонерного комерційного банку «Трансбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставлене майно. 06.03.2012 року рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області в задоволенні позову відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 17.04.2012. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором виконав, в зв`язку з цим позивач просив зняти заборону відчуження на земельні ділянки, що належать [PERSON] , котрий їх у подальшому продав третім особам. На підставі цього суд дійшов висновку, що позовні вимоги до [PERSON] не можуть бути задоволені, а позовні вимоги до решти відповідачів, як майнових поручителів [PERSON] також, оскільки є похідними від основного зобов`язання, яке виконано. Отже в єдиному Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження та в єдиному реєстрі іпотек обтяження містяться відомості, які не відносяться до власника вказаного майна. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що підстав для обмеження речових прав обтяження у вигляді накладення арешту на нерухоме майно позивача та іпотеки не існує, накладена заборона на відчуження майна порушує його права, як власника, а тому позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Іншого способу зняти наявну заборону немає. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Окрім того, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп., який підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved