Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про зняття арешту з майна посилаючись на те, що у Київському ВДВС у місті Полтаві на виконанні перебувало виконавче провадження № 10762256 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2546, виданого 20.01.2003 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20.01.2003 і до повноліття дитини. Постановою 02.03.2009 року звернуто стягнення на майно боржника у вказаному виконавчому провадженні. Відомості про арешт внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 8509723. Постановою державного виконавця від 26.01.2018 року виконавчий документповернуто стягувачу на підставі пункту 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». На звернення позивача Київський ВДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.11.2023 року № 134060 повідомлено про неможливість зняти арешт з належного йому майна, зогляду на знищення виконавчого провадження № 10762256 у зв`язку із закінченням строку зберігання справи . Просив зняти арешт з його майна. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.1.2023 року відкрито провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнають у повному обсязі, не запересують проти задоволення позову . Третя особа Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засіданн свого представника не направив, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні Київського ВДВС у м. Полтаві перебував виконавчи лист № 2-2546/2000 р виданий Київським районним судом м. Полтави про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20.01.2003 і до повноліття дитини. Постановою державного виконавця від 26.01.2018 року згідно заяви стягувача [PERSON] виконавчий документ повернуто останній. Згідно інформації з Державного\~реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,\~Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів\~нерухомого майна , зареєстровано арешт нерухомого майна, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,10762256, 02.03.2009, Київський ВДВС Полтавського МУЮ головний державний виконавець Міняйло О.Г.; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, власник: [PERSON] . Таким чином,\~на нерухоме\~майно,що знаходиться за адресою [ADDRESS] накладено арешт. Згідно повідомлення Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.11.2023 року неможливо зняти арешт з належного позивачу майна, з огляду на знищення виконавчого провадження № 10762256 у зв`язку із закінченням строку зберігання справи на підставі Акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 24.02.2022 року. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16\~ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Пунктами 1, 2 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. Утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, суд дійшов до висновку про необхідність захисту права позивача шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Встановивши дані обставини, суд дійшов до висновку, про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову.

Outcome: approved