Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ [PERSON] звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом, за змістом якого просить встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , правовстановлюючого документа - сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0074028 виданого на ім`я [PERSON] в реформованому КСП «Полісся» Стиртівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області та визнати за нею право власності на земельну частку (пай) без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), передану у колективну власність колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» Стиртівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] в м.Київ, помела її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщину, до якої увійшло право на земельну частку пай в КСП «Полісся» Стиртівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Позивач прийняла спадщину після смерті матері шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Житомирського (Брусилівського) районного нотаріального округу та 14.08.2023 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) позивачу відмовлено постановою приватного нотаріуса від 14.08.2023, оскільки позивачем не надані правовстановлюючі документи, що підтверджують право спадкодавця на земельну частку (пай). Позивач зазначила, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0074028 виданий Черняхівською районною державною адміністрацією 07.04.1997 на ім`я [PERSON] , її мати [PERSON] успадкувала в порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] та прийняв вказаний сертифікат після смерті свого сина - [PERSON] , яким останній володів за життя так як був включений в списки членів КСП «Полісся» Стиртівської сільської ради. Однак, під час переїзду [PERSON] до матері позивача - [PERSON] сертифікат був втрачений, тому в позасудовому порядку позивач не має можливості оформити право на спадщину після смерті матері. ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2023, справа №293/1408/23 передана на розгляд судді Збаражського О.М. Ухвалою суду від 11.09.2023 позов [PERSON] залишений без руху із наданням строку на усунення недоліків вказаних в ухвалі. 14.09.2023 на виконання вимог ухвали суду від 11.09.2023, позивач подала квитанцію про сплату судового збору в розмірі 536,80грн. Ухвалою від 14.09.2023, суд відкрив провадження у справі, підготовче засідання призначив на 01.11.2023 та витребував у приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Отрищенка О.І. копію спадкової справи №146/2018, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] та копію спадкової справи №26/2023, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] . 06.10.2023 на виконання вимог ухвали від 14.09.2023 на адресу суду надійшла копія спадкової справи №146/2018 заведена до майна [PERSON] та копія спадкової справи №26/2023, заведена до майна [PERSON] . Ухвалою від 01.11.2023 суд закрив підготовче засідання та призначив справу до розгляду по суті на 29.11.2023. За клопотанням позивача суд викликав свідків [PERSON] та [PERSON] . 29.11.2023 позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Черняхівська селищна рада представника в судове засідання не направила, згідно поданої заяви від 29.11.2023року просила справу слухати у відсутності представника Черняхівської селищної ради, щодо рішення покладаються на розсуду суду. У судовому засіданні від 29.11.2023року відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частину рішення. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 29.06.2000 в смт Черняхів Житомирської області помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Родинні відносини [PERSON] та [PERSON] підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України сформованого 08.06.2022. Згідно відомостей вказаного державного реєстру, [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] проживав та був зареєстрований його батько - [PERSON] , що стверджується довідкою виданою Стиртівським старостинським округом Черняхівської селищної ради Житомирської області 20.06.2022 (а.с.36). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] - батько померлого, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що стверджується довідкою виданою 20.06.2022 виконавчим комітетом Черняхівської селищної ради Житомирської області (а.с.37). Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 19.08.2022 [PERSON] був включений у списки членів колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» Стиртівської сільської ради Черняхівського району, на ім`я якого зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) на підставі розпорядження голови Черняхівської районної державної адміністрації. Розмір земельної частки (паю) становить 5,09 умовних кадастрових гектарів, вартістю 33721 гривень (а.с.26, 28). Після смерті [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай), ЖТ №0074028 був втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату вказаного сертифікату та визнання його недійсним, розміщеним у газеті «Нове життя» №35 від 09.09.2022 (а.с.34). Згідно даних, що містяться в спадковому реєстрі (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру сформованого 09.08.2022 (а.с.11). [INFO] в с.Лазарівка, Брусилівського району Житомирської області помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його донька [PERSON] та отримала 01.11.2018 свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Полісся» с.Стирти Черняхівського району Житомирської області, розміром 5,09 умовних кадастрових гектарів, вартістю 5757 гривень, що підтверджується матеріалами спадкової справи заведеної до майна померлого [PERSON] приватним нотаріусом Брусилівського районного нотаріального округу Отрищенком О.І. за №146/2018 (а.с. 66) Згідно постанови приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу Отрищенка О.І. від 04.08.2022, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) після померлого [INFO] [PERSON] , який був спадкоємцем померлого [INFO] сина [PERSON] , якому належало право на право на земельну частку (пай), який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав на майно, [PERSON] відмовлено з тих підстав, що не надані правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на нього (а.с.32). [INFO] в м. Київ померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її донька [PERSON] , шляхом подання заяви від 14.08.2023 про прийняття спадщини, що стверджується матеріалами спадкової справи заведеної до майна померлої приватним нотаріусом Брусилівського районного нотаріального округу Отрищенком О.І. за №26/2023 (а.с. 70). Згідно постанови приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу Отрищенка О.І. від 14.08.2023, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) після померлої [INFO] [PERSON] , яка була спадкоємцем померлого [INFO] батька [PERSON] , який був спадкоємцем померлого [INFO] сина [PERSON] , якому належало право на право на земельну частку (пай), який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав на майно, [PERSON] відмовлено з тих підстав, що не надані правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на нього (а.с.33). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що за життя [PERSON] працював в сільськогосподарському підприємстві «Полісся» Стиртівської сільської ради різноробочим, та підтвердили, що його всі називали «[PERSON]», « [PERSON] ». Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/853-а від 06.09.2022, особові імена [PERSON] та [PERSON] , попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, зазначеної особи є ідентичними (а.с. 38). IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1223, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частини перша, друга статті 1223 ЦК України). Відповідно до положень статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Згідно зі статтями 1268, 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За нормами частини 3 статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, тощо. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 Цивільного кодексу України). У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 (далі - ЦК Української РСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ч.1 ст.524 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі статтею 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) (ст. 530). Статтею 548 ЦК Української РСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно статті 315 Цивільного процесуального кодексу України до фактів, що мають юридичне значення належить встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті. Статтею 319 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів. V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ Предметом позову є доведеність факту належності [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0074028 виданого на ім`я [PERSON] в реформованому КСП «Полісся» Стиртівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, який помер [INFO] , а також визнання за позивачем права на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0074028 виданого на ім`я [PERSON] в реформованому КСП «Полісся» Стиртівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] . Дослідивши належність, допустимість, достовірність кожного наявного в матеріалах справи доказу окремо, а також їх достатність і взаємозв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати доведеним факт належності [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) в реформованому сільськогосподарському підприємстві «Полісся» Стиртівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо визнання права власності за [PERSON] права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON] , суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в м.Київ померла мати позивачки [PERSON] . Ступінь родинних відносин померлої та [PERSON] підтверджується матеріалами справи. До спадщини після смерті [PERSON] увійшло право на земельну частку пай КСП «Полісся» Стиртівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, яким за життя володів [PERSON] , після смерті якого спадщину прийняв його батько - [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини фактично вступив в управління та володіння майном померлого, після смерті якого спадщину прийняла його донька - [PERSON] , шляхом подання заяви до приватного нотаріуса, однак не оформила своїх спадкових прав на сертифікат, оскільки його було втрачено. Приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Отрищенко О.І. до майна [PERSON] заведено спадкову справу, згідно якої спадкоємцем після померлої є її донька [PERSON] . Однак, постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Отрищенко О.І. від 14.08.2023, позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) КСП «Полісся» Стиртівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області відмовлено, оскільки не було подано правовстановлюючий документ на вищевказану земельну ділянку. Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. З роз`яснень п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Таким чином, дослідивши матеріали справи, надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі та нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцю [PERSON] належало право на земельну частку (пай) КСП «Полісся» Стиртівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області згідно сертифіката серії ЖТ № 0074028 виданого на ім`я [PERSON] , а також враховуючи, що позивач є спадкоємцем вказаного спадкового майна, зазначений сертифікат про право на земельну частку (пай) втрачено, а тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі. VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України. Враховуючи, що спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved