Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, третя особа орган опіки та піклування Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22.11.2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, тому 31.07.2018 року рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області шлюб між ними було розірвано. Рішення суду набрало законної сили. Після розірвання шлюбу син залишився проживає разом з нею. 19.11.2021 року Вільногірським міським судом видано судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача , але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Син хворіє та має діагноз: [PERSON] , Рино- коньюктивальна форма. Батько дитини - [PERSON] у вихованні сина участі взагалі не приймає, навчанням [PERSON] не цікавиться, не спілкується з класним керівником, не відвідує батьківські збори,самоусунувся із життя дитини та будь-якої участі в духовному, фізичному розвитку дитини з моменту припинення фактичних шлюбних відносин не приймає, матеріальну допомогу ні добровільно, ні в примусовому порядку не надає, злісно ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов`язків. Станом на 01.06.2023 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 67060 грн.,50 коп. За період з 25.10.2022 року і по теперішній час аліменти на утримання сина взагалі не отримувала. Відповідач завжди нехтував своїми обов`язками по відношенню до сина [PERSON] . Таким чином, відповідач прямо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] та від обов`язку утримувати дитину. Просить позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2023 року відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження. 04.09.2023 року та 03.10.2023 року ухвалами суду відкладено підготовечі засідання. 01.11.2023 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник - адвокат Серебряков Е.С. не з`явились, про місце та час слухання справи сповіщені належним чином, адвокат Серебряков Е.С. на електронну адресу суду надіслав заяву, відповідно до якої позов підтримав та просить його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та наданих письмових доказах. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, своїм правом надання відзиву та заперечень на позовну заяву, не скористався. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, відповідно до поданої заяви просить проводити розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі доказах та врахувати надане третьою особою рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, яке є письмовим висновком органу опіки та піклування щодо розв`язання спору. Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого [INFO] , - в м.Вільногірськ Дніпропетровської області [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.14) Згідно копії рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31.07.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення суду набрало законної сили 31.08.2018 року.(а.с.16-18) Згідно копії судового наказу виданого Вільногірським міським судом від 19.11.2021 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 листопада 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.19) Згідно копії довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 31 травня 2023 року, виданої Вільногірським відділом державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що станом на 01 червня 2023 року за відповідачем рахується наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 67060 гривень 50 копійок. За період з 25 жовтня 2022 року і по теперішній час аліменти не отримувала. (а.с.22) Згідно копії Витягу №1482 від 09.06.2023 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, - за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають позивач разом зі своїм малолітнім сином. (а.с.20) Згідно копії Акту від 01 червня 2023 року, складеного депутатом Вільногірської міської ради VIII скликання [PERSON] вбачається, що неповнолітній син - [PERSON] проживає разом з позивачем - [PERSON] , яка дійсно виховує сина самостійно. (а.с.21) Згідно копії побутової характеристики від 01 червня 2023 року, виданої КП «УК «Жилкомсервіс» відносно позивача вбачається, що жодних порушень Правил користування приміщеннями житлових будинків за адресою: [ADDRESS] не зафіксовано. Скарг зі сторони сусідів про порушення громадського порядку мешканцями квартири [ADDRESS] в КП «УК «Жилкомсервіс» не надходило.(а.с.26) Згідно копії характеристики з місця праці позивача, виданої виконавчим комітетом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 14.06.2023 року, позивач [PERSON] характеризується позитивно. (а.с.23-24) Згідно копії довідки №61 Виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про доходи позивача, вбачається, що [PERSON] , працює у виконавчому комітеті Вільногірської міської ради Дніпропетровської області на посаді Головного спеціаліста відділу обліку військовозобов`язаних. Її заробітна плата за останні 6 місяців з грудня 2022 року по травень 2023 року склала 86754,44 гривень. Середній заробіток складає 14459,07 гривень.(а.с.25) Згідно копії довідки виданої Вільногірським ліцеєм №4 вбачається, що [PERSON] , [INFO] закінчив 1-А клас Вільногірського ліцею №4 Вільногірської міської ради Дніпропетровської області у травні 2023 року та переведений до 2-А класу на наступний навчальний рік.(а.с.27) Згідно копії характеристики, виданої відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , 22 травня 2016 року вбачається, що останній навчається в 1-А класі Вільногірського ліцею №4 Вільногірської міської ради Дніпропетровської області з 01 вересня 2022 року. Здобувач освіти, програмовий матеріал засвоює на достатньому рівні. Виявляє інтерес до навчання, активно працює на уроках. Співпрацює з іншими дітьми. Проявляє самостійність у роботі, читає правильно, в належному темпі вголос. Пише охайно, старанно. Самостійно списує з друкованого тексту. Володіє навичками додавання і віднімання в межах 10, знає склад чисел. Описує зміни, які вібуваються в природі, устанавлює причинно- наслідкові зв`язки між ними. Має добру поведінку. Дамір спокійний, врівноважений, вихований, чуйний. Дотримується режиму дня, реагує на похвалу чи осуд вчителя. З повагою ставиться до дорослих. Мати - [PERSON] , приділяє достатньо уваги вихованню та навчанню синові [PERSON] , створює належні умови для здобуття дитиною освіти. Підтримує участь у житті класу, допомагає під час екскурсій, свят, конкурсів. Також піклується про стан здоров`я та розвиток дитини. Дамір має всі необхідні шкільні речі. Дитина завжди доглянута, охайно одягнена.(а.с.28) Згідно копій довідок від 02 червня 2023 року, виданих КП «Вільногірський міський центр ПМСД» вбачається, що [PERSON] має діагноз: Поліноз, Рино- коньюктивальна форма та відвідує лікаря разом з мамою. (а.с.29) З Лабораторного звіту «Сінево» за результатами аналізів вбачається, що в [PERSON] , виявлено перехресно-реактивну сенсибілізацію до алергенів, цистеїнових протеазів (СР), рослинного дефензину(PD), пилку дерев, пилку бур`янів, амброзії, пухнастих тварин, котів, кліщів, тарганів, кліщів домашнього пилу.(а.с.30-40, 41,42) Згідно копії договору укладеного між ТОВ «Дитячий продюсерський центр Бейбіфотостарс» та [PERSON] в інтересах дитини - [PERSON] про надання продюсерських послуг, дитина приймає участь в фотосесіях, приймає участь у різних проектах, зйомках для друкованих ЗМІ, дефіле, рекламних відеозйомках, відеозйомках на телебаченні, за результатами професійно відзнятих фотографій готують порт фоліо.(а.с.43-50, 56-62) Згідно копій заяв наданих родичами (кожним окремо) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та сусідом [PERSON] , службі у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, вбачається, що відповідача [PERSON] , ніколи не бачили, не бачили щоб він відвідував сина, приймав участь у його вихованні, лікуванні, розвитку та утриманні, або навіть хоча б цікавився розвитком дитини. При цьому відомо, що він знаходиться за кордоном і до України повертатися не планує. У нього немає родичів і батьків, про його переміщення Європою матері (позивачу) нічого невідомо. Участь у вихованні та розвитку дитини бере тільки мама. (а.с.51-55) Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області №377/0/7-23 від 18.10.2023 року визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.173-174) Як роз`яснено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON] , свідомо ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У частині 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також, суд приймає до уваги те, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Крім цього вирішуючи даний спір, суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у справі № 402/428/16-ц від 17 жовтня 2018 року, яка зводиться до такого. Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява №2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). У зазначених справах ЄСПЛ не визначав обов`язкового врахування судами принципу 6 Декларації прав дитини, яка не є міжнародним договором. Разом з тим положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Отже, своїми діями відповідач порушує свої зобов`язання, закріплені в ст. 51 Конституції України, а саме, " Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття ". У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено факт ухилення відповідача [PERSON] , від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки останній не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, виховання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний та психологічний розвиток дитини як складову виховання, тому позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню. Судові витрати по справі відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved