Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що відповідачка припинила підтримувати будь-які відносини з дитиною, не цікавиться її життям, участь у вихованні сина не бере, фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Крім того, вдіповідачка виїхала проживати за кордон. 28.08.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. 25.09.2023 підготовче судове засідання відкладено для виклику відповідачки. 23.10.2023 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. 20.11.2023 розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою відповідача. 11.12.2023 позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав вказаних у ньому. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судові засідання 25.09.2023, 23.10.2023, 20.11.2023, 11.12.2023 не з`явилася, заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності не подавала, про причини неявки не повідомляла. При цьому, відповідачкою не було подано відзиву. Представник третьої особи підтримала висновок комісії з питань захисту прав дитини, щодо задоволення позову поклалась на думку суду. На підставі норм ст.ст.280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив таке. Сторони є батьками сина: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 19.05.2020 шлюб між сторонами розірвано. 01.02.2023 заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Згідно з характеристиками В.о. директора та класного керівника Гімназії імені родини Луговських, вихованням учня [PERSON] займається тато, який бере активну часть у житті класу, завжди відгукується на прохання допомогти, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням та поведінкою сина. Згідно акту №2191/07 від 06.06.2022, складеного майстром ДЕЖФ [PERSON] зі слів сусідів, [PERSON] проживає разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади №2023/005647018 від 25.07.2023, №2023/005647323 від 25.07.2023, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 12ЯЯТ №644849 від 01.05.2023, направлення на обов`язковий попередній медичний огляд працівника, картки працівника, який підлягає попередньому (періодичному огляду) від 01.05.2023 та сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду, [PERSON] здоровий, на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває. Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради № 143 від 07.09.2023 Затверджено висновки комісії з питань захисту прав дитини, згідно яких позбавлення відповідачки батьківських прав відносно сина [PERSON] є доцільним. В судовому засідання заслухано думку неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щодо позбавлення батьківських прав його матері [PERSON] . Останній пояснив, що його мама зовсім не піклується ним, не цікавиться його життям, не надає будь-якої допомоги у житті, він втратив з нею зв`язок. Зі змісту позовної заяви випливає, що тягар матеріального утримання дитини лежить на позивачу, відповідачка відповідних коштів для цього добровільно не надає. Підстави для позбавлення судом батьківських прав перелічені у ст. 164 СК України. Позивач має право на звернення до суду з даним позов в силу норм ст. 165 СК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як зазначив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - постанова ПВСУ від 30.03.2007 року № 3), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осі, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 цієї постанови). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (абз. другий п. 16 постанови ПВСУ від 30.03.2007 року № 3). Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Отже вимога про позбавлення батьківських прав є нерозривно пов`язаною із вимогою про стягнення аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Встановлені фактичні обставини справи та оцінені докази, свідчать, що відповідачка свідомо нехтує своїми обов`язками матері і не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, зокрема не забезпечує належною матеріальною допомогою, не цікавиться навчанням дитини, не створює жодних умов для нормального спілкування з ним чи отримання сином доступу до культурних та інших духовних цінностей. Зазначені фактори є свідченням винної поведінки відповідачки та умисного ухилення нею від виховання дитини у такій мірі, що це дає достатні підстави для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Поряд з цим, з огляду на наявні докази та вимоги ч. 3 ст. 166 СК України, суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, відтак з відповідачки в користь позивача слід стягнути алімени на утримання дитини у розмірі 1/4 частки її доходів. Зважаючи на викладене, фактичні обставини справи, інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, згідно з правилами ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір у користь позивача у сумі 1073,60 грн. та у користь держави у сумі 1073, 60 грн.

Outcome: approved