Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

16.10.2023 року позивач звернулась в суд з позовом до Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі заяви позивача про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом було заведено спадкову справу № 223/2023 до майна померлого [PERSON] та винесено постанову про відмову у видачі відповідного свідоцтва, у зв`язку відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Маньків Локачинського району Волинської області. Позивач у судове засідання не з`явилась. Разом із позовною заявою подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився також, 14.11.2023 року надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні позову покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, копії матеріалів спадкової справи № 223/2023 до майна померлого [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] від 08.08.1998 року (а. с. 7). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується випискою з погосподарської книги №11 за 1991-1995 роки та довідкою Затурцівської сільської ради № 342 від 27.09.2023 року (а.с. 9, 10). 28.09.2023 року на підставі заяви позивача в приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області було заведено спадкову справу до майна померлого [PERSON] за № 223/2023 (а. с. 21, 22). Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , при вирішенні питання про її прийняття спадкоємцями застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема, Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР). Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Родинні стосунки позивача і спадкодавця підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 09.03.1985 року, з якого вбачається, що [PERSON] є її батьком (а.с. 27). Таким чином, відповідно до ст. 529 ЦК УРСР [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті її батька [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном, позаяк проживала та була зареєстрована із спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Затурцівської сільської ради № 342 від 27.09.2023 року (а.с.9). Інших спадкоємців за законом чи заповітом, які б прийняли спадщину чи претендували на спірне спадкове майно, не встановлено. Постановою нотаріуса від 28.09.2023 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по [ADDRESS] , у зв`язку відсутністю правовстановлюючих документів на будинок (а.с. 18). Таким чином, судом встановлено, що на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 83,8 кв.м, житловою площею 47,9 кв.м, тому суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача [PERSON] , як спадкоємця за законом і за нею необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Отже, позов підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved