Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [PERSON] належало наступне майно: земельна ділянка загальною площею 2,7833 га (кадастровий номер 4622487900:17:000:0090), цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №025394, виданого 09.11.2004р.. Вказує, що [PERSON] помер [INFO] , а після його смерті належну йому спадщину фактично прийняла позивачка [PERSON] , яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років перед відкриттям спадщини та вважається спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом. Зазначає, що через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про право власності на зазначену спірну земельну ділянку позивачка позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт проживання позивачки [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , в період з 2010 року до [INFO] , а також визнати за позивачкою право власності на зазначену земельну ділянку площею 2,7833 га (кадастровий номер 4622487900:17:000:0090), цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги, згідно якого її інтереси представлятиме представник адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься клопотання адвоката Штендера М.В., в якому такий зазначає, що підтримує позовні вимоги своєї довірительки, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі. Представник відповідача Шегинівської сільської\~ради Яворівського\~району Львівської\~областів судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги [PERSON] , не заперечує щодо їх задоволення та просить здійснювати розгляд даної цивільної справи у їх відсутності. Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Крім того, такий скерував інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72316135 та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. №72316124, з якої слідує, що після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , заводилась спадкова справа №34/2018, місце заведення та зберігання: приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Кубара О.С. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 2) роз`яснив, що справи про спадкування розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. З цих підстав суд вважає, що позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю та про визнання права власності на спадкове майно повинні розглядатися одночасно за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [INFO] відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: с.Биків Яворівського району Львівської області. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право власності на земельну ділянку площею 2,7833 га (кадастровий номер 4622487900:17:000:0090), цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №025394, виданого 09.11.2004р. Спадкодавець [PERSON] за життя усім своїм майном, в тому числі зазначеною вище земельною ділянкою, не розпорядився. Відомості про заповіт, які містяться в інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72316135 стосуються іншої особи [PERSON] , жителя с.Гориславичі Мостиського району Львівської області, який помер [INFO] . У зв`язку з відсутністю заповіту спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , та відсутністю спадкоємців першої-третьої черг спадкування за законом спадщини, яка відкрилася внаслідок його смерті, право на спадкування такої в порядку ч.2 ст.1258 ЦК України отримали спадкоємці четвертої черги спадкування за законом, зокрема позивачка [PERSON] . Матеріалами справи підтверджено, а тому суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] , [INFO] , проживала однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в період з 2010 року до [INFO] за адресою: с.Биків Яворівського району Львівської області, вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. Даний факт проживання позивачки [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю підтверджується довідкою №1541, виданою 15.11.2021р. Шегинівською сільською радою Яворівського району Львівської області. Встановлення зазначеного факту має юридичне значення, так як дає позивачці підстави для реалізації свого права на оформлення спадщини, тому суд вважає можливим позовні вимоги в цій частині задовольнити та встановити наступний факт, а саме те, що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~проживала однією\~сім`єю\~з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~в період\~з 2010\~року до\~ [INFO] \~за адресою:\~с.Биків\~Яворівського району (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , який помер [INFO] , на час смерті проживав за адресою: с.Биків Мостиського району. На час смерті разом з ним за вказаною адресою без реєстрації проживала позивачка [PERSON] . Крім того, [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття нею спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , що підтверджено копіями сторінок спадкової справи №34/2018, заведеної приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Кубарою О.С. Тобто, у відповідності до вимог ст.ст.1268-1269 ЦК України, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] . Спадкоємців попередніх черг спадкування за законом та інших можливих спадкоємців, які б претендували на спадщину [PERSON] та які б прийняли таку, крім позивачки [PERSON] , - судом не встановлено. В той же час, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №025394, виданого 09.11.2004р.; довідкою №1514, виданою 15.11.2021р. Шегинівською сільською радою Яворівського району Львівської області; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72316135 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. №72316124; копіями сторінок спадкової справи №34/2018, заведеної приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Кубарою О.С.; копією паспорта [PERSON] , позивачки по справі; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивачки на спірне майно (земельну ділянку) не може бути вирішено в позасудовому порядку (нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину), тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за нею (позивачкою) права власності на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] ; вона у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняла дану спадщину; до складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить зазначена земельна ділянка; право [PERSON] на спірну земельну ділянку було посвідчене Державним актом на право власності на землю, виданим і зареєстрованим у встановленому законом порядку, однак оригінал такого втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за нею права власності на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивачки, а тому може бути застосований судом. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved