Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи. Представник заявника [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання. В обґрунтування\~заяви посилається\~на те,\~що [INFO] у\~віці 68\~років помер\~спадкодавець [PERSON] ,\~який є\~ батьком\~заявника [PERSON] . На час смерті [PERSON] йому, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , на праві власності належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . При цьому [PERSON] не оформив спадкових прав на даний будинок, але спадщину прийняв. Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого батька, [PERSON] звернувся 21 листопада 2022 року до Першої кам?янської державної нотаріальної контори з відповідною заявою, але постановою від 21 листопада 2022 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із пропуском спадкоємцем строку, встановленого для прийняття спадщини, та не наданням документів, які б підтверджували фактичне прийняття спадщини. У своїй заяві просить суд встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини спадкоємця [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] . ІІ. Заяви, клопотання заявника та процесуальні дії суду: В судовому засіданні представник заявника [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] просив задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Територіальної громади м. Кам`янське в особі Кам`янської міської ради, в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Свідок [PERSON] \~в судовому\~засіданні пояснила,\~що по\~вул.\~Макіївська проживає\~з дня\~свого народження,\~сам же\~заявник \~разом з\~батьком проживав\~трохи менше\~року,\~згодом батько заявника помер у вересні 2021 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою та живе з 39 років на [ADDRESS] . Заявник проживає давно, у нього був хворий батько, з 2020 року він проживав з [PERSON] , жінкою та дочкою завника. Вислухавши представника заявника, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 26 травня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено дату судового засідання. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст правовідносин з посиланням на докази. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] у віці 68 років помер спадкодавець [PERSON] , про що 01 жовтня 2021 року складено відповідний актовий запис № 1452, місце державної реєстрації смерті Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кам?янське Кам?янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.8). Померлий [PERSON] є батьком заявника [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, виданим 30 серпня 1972 року Виконкомом Дніпродзержинської міськради (а.с.13). На час смерті [PERSON] йому, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , на праві власності належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . При цьому [PERSON] не оформив спадкових прав на даний будинок, але спадщину прийняв. Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого батька, [PERSON] звернувся 21 листопада 2022 року до Першої кам?янської державної нотаріальної контори з відповідною заявою, але постановою від 21 листопада 2022 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із пропуском спадкоємцем строку, встановленого для прийняття спадщини, та не наданням документів, які б підтверджували фактичне прийняття спадщини ( а.с.11). Як вбачається зі змісту даної постанови: згідно довідки № 21/8674, виданої відділом формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам?янської міської ради 01 листопада 2022 року, місце останньої реєстрації місця проживання [PERSON] було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Заява [PERSON] про видачу йому спадщини за законом, як спадкоємцю першої черги спадкування, надійшла до нотаріальної контори 21 листопада 2022 року та зареєстрована в Книзі обліку спадкових справ за № 2424 (спадкова справа № 503/2022), тобто після спливу 6-ти місячного строку з дня смерті спадкодавця, у тому числі, після спливу додаткового 4-х місячного строку, встановленого положенням Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 та від 19 квітня 2022 року № 480. Документів, які б підвереджували фактичне прийняття спадщини спадкоємцем першої черги спадкування, нотаріусу не надані. При цьому, на усне посилання [PERSON] на те, що він на момент смерті постійно проживав зі своїм батьком-спадкодавцем, що може бути підтверджено відповідним актом, складеним уповноваженою особою Кам?янської міської ради, нотаріус в усному порядку повідомила, що Кам?янська міська рада не має повноважень по встановленню фактів фактичного прийняття спадщини, а дані обставини повинні бути підтверджені судом, в тому числі і на підставі акту про проживання, і в черговий раз було рекомендовано з даним питанням звернутися до суду. Таким чином, відсутність документів, які б підтверджували факт прийняття [PERSON] спадщини, є підставою для встановлення цього факту в судовому порядку, оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини буде підтвердженням того, що спадщина ним була прийнята з огляду на вимоги ч.3 ст. 1268 ЦК України, якими визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто, встановлення в судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини впливає на спадкові права [PERSON] , а саме: на їх реалізацію, у зв`язку з чим встановлення цього факту необхідно для реалізації можливості заявника отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] . Факт постійного проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON] , який як було зазначено вище, проживав в будинку [ADDRESS] ?янське, - доводиться Актом № 26/9/2 від 30 листопада 2022 року про затвердження факту проживання особи, затвердженого відповідною посадовою особою відділу з питань діяльності ОСН та ОСББ Кам?янської міської ради, з змісту якого вбачається, що голова квартального комітету № 9 Заводського району [PERSON] та мешканці кварталу: [PERSON] , [PERSON] обстежили домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , в результаті якого було встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживає за вказаною адресою без реєстрації постійно однією сім`єю на протязі 2 років з 01.12.2020 р. по теперішній час. Проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON] обумовлюється тим, що спадкодавець був особою похилого віку (на момент вселення до нього заявника йому виконалося 67 роки), мав проблеми зі здоров`ям, окрім того мав залежністю від алкоголю, у зв`язку з чим потребував контролю та сторонньої допомоги, оскільки залишаючись без нагляду починав зловживати спиртними напоями, повидив себе неконтрольовано, наражав на небезпеку себе та оточуючих, що призвело до того, що дружина [PERSON] - [PERSON] була вимушена припинити спільне проживання з чоловіком та проживати в іншому місці (в подальшому шлюб було розірвано). Необхідність надавати допомогу батькові, який залишився проживати в будинку сам (дружина була вимушена припинити спільне проживання), та здійснювати над ним контроль - стала підставою для вселення в грудні 2020 року до [PERSON] його сина [PERSON] та, з цього часу, постійного проживання разом сина та батька за адресою: [ADDRESS] , яке тривало до моменту смерті [PERSON] . Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. З урахуванням того, що [PERSON] проживав у будинку (житлі) за вищевказаною адресою разом з батьком на протязі десяти місяців до моменту його смерті, то є всі підстави вважати його таким, що прийняв спадщину після [PERSON] відповідно до приписів 4.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Тобто, сама по собі відсутність реєстрації [PERSON] за місцем проживання його батька [PERSON] не є абсолютним доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, водночас заявником суду надаються докази на підтвердження факту такого проживання. Обираючи можливість звернення до суду саме з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто не в порядку позовного провадження, а за правилами окремого провадження, заявник виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Враховуючи те, що право [PERSON] на спадщину, як сина спадкодавця, тобто, як спадкоємця першої черги за законом ніким не оспорюється, як і не оспорюється сам факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, враховуючи також те, що на теперішній час право власності на спадкове майно - будинок за адресою: [ADDRESS] , за будь-якою іншою особою не зареєстровано, то за таких обставин не вбачається підстав звернення до суду за правилами позовного провадження, оскільки останні передбачають наявність спору між сторонами, тобто невизнання, або оспорювання певних цивільних прав, певної особи, іншою особою. А оскільки таких обставин не теперішній час не існує, як і не існувало їх в минулому, а також з урахуванням вимог 4.2 ст.315 ЦПК України про те, що у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, то заявник вважає, що вірним буде звернення до суду саме в порядку окремого провадження. Окрім того, відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня\~\~\~1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні\~\~спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом. Згідно з частиною першою\~статті 1296\~ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята\~статті 1268 ЦК України). Ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою\~статті 1297\~ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя\~статті 1296\~ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Згідно з частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня\~2006 року). В судовому засіданні встановлено, що на час смерті [PERSON] заявник [PERSON] , проживав разом з нию, що підтверджується поясненнями свідків та актом про проживання без фактичної реєстрації від 30 листопада 2022 року, встановлення факту впливає на спадкові права [PERSON] , а саме: на їх реалізацію, у зв`язку з чим встановлення цього факту необхідно для реалізації можливості заявника отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] , а встановити цей факт у позасудовому порядку не є можливим. Враховуючи пояснення свідків та вищевикладене, та перелічені докази дають суду підстави для задоволення позову.

Outcome: approved