Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

У квітні 2023 року позивач [PERSON] в особі свого представника [PERSON] , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженої відповідальності «ТТВК»; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Фізична особа підприємець [PERSON] про розірвання договору на туристичне обслуговування та стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 17.01.2022 між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , що діє від імен і за дорученням Товариства з обмеженою відвповідальністю «ТТВК» на підставі Агентського договору № 7688-18 по реалізації туристичних продуктів від 28.03.2018 було укладено договір на туристичне обслуговування № 687 та договір на туристичне обслуговування № 688. Позивач зазначає, що здійснив передплату за замовлений туристичний продукт у вигляді авансового платежу в розмірі 71980,00 грн. Після чого, позивачу було направлено від турагента Підтвердження по здійсненому замовленню. Однак, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 з подальшим продовженням його дії. У зв?язку із зазначеним позивач разом із своїми рідними не змогли скористатися туристичними послугами згідно умов договору. 10.03.2023 позивачем направлено відповідачу претензію про повернення коштів від 07.03.2023. Враховуючи викладене позивач просить розірвати договір на туристичне обслуговування № 387 від 17.01.2022 та договір на туристичне обслуговування № 988 від 17.01.2022, що укладені між [PERSON] та турагентом фізична особа-підприємць [PERSON] , що діє від імені і за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК», на підставі Агентського договору № 7688-18 по реалізації туристичяних продуктів від 28.03.2018; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 71980,00 грн., що були сплачені позивачем як авансовий платіж. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.04.2023 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженої відповідальності «ТТВК»; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог : Фізична особа підприємець [PERSON] про розірвання договору на туристичне обслуговування та стягнення коштів, до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник позивача надала до суду заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не подали. Третя особа в в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не подала. Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що 17.01.2022 між [PERSON] та Фізична особа-підприємець [PERSON] , що діє від імен і за дорученням Товариства з обмеженою відвповідальністю «ТТВК» на підставі Агентського договору № 7688-18 по реалізації туристичних продуктів від 28.03.2018 було укладено договір на туристичне обслуговування № 687 та договір на туристичне обслуговування № 688. Згідно п. 2.1. та п. 2.2. вказаного договору, відповідач, як турагент зобовязується відповідно до бронювання турагента, здійсненого за замовленням позивача (туриста по договору), надати комплекс туристичних послуг, а позивач зобовязується турагентом в системі бронювання туроператора (відповідача) відповідно до листа бронювання, оформленого за встановленою тероператором формою, що наведена у додатку № 1 і є невідємною частиною цього договору. Як вбачається із зазначеного договору, позивачем було здіснено замовлення на туристичне подорож в країну - Єгипет, курорт - Хургада, готель - SUNRISE GARDEN BEACH RESORT - SELEKT, термін туру - з 21.04.2022 по 28.04.2022, у складі 4 особи згідно договору № 687, п?ять осіб згідно договору № 688, що підтверджується додатком № 1, а саме листом бронювання/програма туристичного обслуговування до договору № 687 та договору № 688, що є невід?ємною частиною договору. Пунктом 3.1.3. договору передбачено, що при бронюванні турів, які мають спеціальні умови бронювання, туроператор має право вимагати від туриста через турагента передплату за замовлений туристичний продукт у вигляді авансового платежу до або після отримання турагентом підтвердження бронювання, який сплачується протягом 1-го банківського дня після бронювання. У разі ануляції заявки на бронювання (відмови від туристичних послуг), кошти сплачені по такому рахунку не повертаються. Позивач здійснив передплату за замовлений туристичний продукт у вигляді авансового платежу в розмірі 71980,00 грн., на розрахунковий рахунок турагента - ФОП [PERSON] , що підтверджується платіжною інструкцією № @2PL697053 від 17.01.2022, призначення платежу: оплата за туристичні послуги від [PERSON] по договору № 687, 688 від 17.01.2022. Після чого, турагентом було направлено позивачу підтвердження по здійсненому замовленню, а саме: підтвердження № 5856808, підтвердження № 5856868, підтвердження № 5856850 від 18.01.2022, підтвердження № 5897589, підтвердження № 5897653, підтвердження № 5897698 від 31.01.2022. Указом Президента України № 64/22 від 24.02.2022 року запроваджено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який у подальшому був продовжений. 10.03.2023 позивачем було направлено на адресу відповідача та тур агента ФОП [PERSON] претензію про повернення коштів від 07.03.2023, однак претензія не була отримана адресатам, що підтверджується поштовим зворотнім повідомленням. Пунктом 3.2.8. договору передбачено, що туроператор через тур агента зобов`язаний у випадку неможливості виконання туроператором умов, що викладені в листі бронювання, теристу повернути всі сплачені ним грошові кошти за туристичний продукт. Відповідно до п. 5.11 договору у випадку невиконання умов даного договору з боку туроператора, турист має право вимагати повернення оплачених коштів за ненадані послуги у документально підтвердженому розмірі відповідно до законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем документально підтверджено розмір сплачених ним коштів, а саме платіжною інструкцією № @2PL697053 від 17.01.2022, де зазначається призначення платежу: оплата за туристичні послуги від [PERSON] по догвоору № 387, 388 від 17.01.2022. Судом встановлено, що у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні позивач не скористалася послугами з туристичного обслуговування. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 1 ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями ст. 20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом, а якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про туризм» суб`єкти туристичної діяльності зобов`язані надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором. Згідно приписів ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення правовідношення та відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 7 ст. 20 Закону України «Про туризм» кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: 1) погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків; 2) непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги; 3) запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів; 4) істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту; 5) домовленості сторін. Згідно ч. 8 ст. 20 Закону України «Про туризм», туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Відповідно до ч. 2 ст. 903 ЦК України, якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 8 та 9 ст. 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних з відмовою. Судом встановлено, що під час виконання умов договору на туристичне обслуговування відповідачем допущено порушення істотних умов договору та не виконано взяті на себе зобов`язання за цим договором з надання туристичних послуг. При цьому, відповідачем не повернуто позивачу сплачені ним грошові кошти за туристичний продукт, що свідчить про істотне порушення туроператором умов договору та Закону України «Про туризм», внаслідок чого позивач значною мірою був позбавлений того, на що він розраховував при укладені договору. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Згідно ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Згідно ч. 1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Згідно абз. 8 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про туризм» туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи не містять доказів повернення суми сплачених позивачем грошових коштів на виконання умов договору на туристичне обслуговування № 687, № 688 у розмірі 71980,00 грн. За таких обставин, вимоги позивача про розірвання спірного договору та стягнення з відповідача сплачених коштів у розмірі 71980,00 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073,60 в дохід держави за заявлену позивачем вимогу немайнового характеру та майнові вимоги, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Outcome: approved