Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 26.09.2009 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Іедустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27.02.2015 року шлюб між ними розірвано. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. На теперішній час дитина з нею, а відповідач окремо. Жодної матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON] не надає. Самостійно їй дуже важко матеріально забезпечувати дитину. З огляду на зазначене, вважає, що відповідач може та повинен сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх своїх доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2023 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.08.2023 року було відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, проте до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 26.09.2009 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2015 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровська міського управління юстиції, актовий запис № 220, в якому в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON] , та мати [PERSON] . Згідно довідки виданої Головою ОСББ «Каштан 16» від липня 2023 року №69, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] , [INFO] . За ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України,при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що утримання дитини є не правом, а обов`язком батьків, а заявлений позивачем розмір аліментів на одну дитину є беззаперечним, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду до повноліття дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір, що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved