Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

25 травня 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них [INFO] народився син [PERSON] . Після припинення з відповідачем шлюбних відносин вона разом із сином проживала окремо. Відповідач жодних заперечень щодо місця проживання дитини не мав, тобто добровільно погодився з тим, що син буде проживати з нею. Вона ніколи не перешкоджала спілкуванню батька з дитиною, не зважаючи на те, що відповідач добровільно не надавав матеріальної допомоги на утримання сина. Він міг брати до себе дитину, коли йому було зручно. І питання щодо виховання та проживання сина разом з нею взагалі не підіймалося, як і питання щодо можливості батька мати змогу спілкуватися з сином і приймати участь в його вихованні. Однак, 28 липня 2021 року відповідач взяв дитину до себе на тиждень, та не повертав його їй. На контакт з нею не виходив, зустрічаючи її на вулиці, хапав дитину та біг з нею до будинку. При цьому зустрічі з відповідачем щодо спроб вирішити це питання мирним шляхом супроводжуються конфліктами. Також відповідачем під час одного з конфліктів їй було нанесено тілесні ушкодження. Відповідач не дає їй спілкуватись з дитиною, налаштовую дитину проти матері, а також не приділяє належної уваги дитині, не відвідує з нею лікарів. На сьогоднішній день рішення суду щодо визначення місця проживання сина необхідно для забезпечення дитині належних умов та догляду, у зв`язку з чим вона звернулась на адресу суду з цим позовом та просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з нею. Ухвалою суду від 26 травня 2022 року заяву [PERSON] про забезпечення її позову до [PERSON] про визначення місця проживання дитини - повернуто заявникові. 14 листопада 2022 року через канцелярію суду надійшла довідка, відповідно до якої відповідач за місцем проживання у м. Дніпро зареєстрованим не значиться. Ухвалою судді від 21 листопада 2022 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року у задоволенні заяви представника позивача\~ [PERSON] \~адвоката Лавринович\~Оксани Володимирівни про проведення підготовчого засідання 22\~лютого 2023 року о 09 год. 00 хв. в режимі відео конференції відмовлено. Ухвалою суду від 22 лютого 2023 року у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовлено. Ухвалою суду від 16 травня 2023\~року постановлено про заміну третьої особи, залучено до участі у справі в якості третьої особи Орган опіки та піклування - Центральної адміністрації Дніпровської міської ради. Ухвалою судді від 26\~вересня 2023 року постановлено про закриття підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Лавринович О. В. не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Під час розгляду цієї справи відповідач неодноразово, а саме п`ять разів направляв заяву про відкладення розгляду справи. Також 12 грудня 2023 року о 08.46 год. від представника відповідача адвоката Мерцалова М. Ю. надійшло клопотання про вкладення розгляду справи, у задоволенні якого судом відмовлено. Представник третьої особи Орган опіки та піклування - Центральної адміністрації Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування адміністрації Новомосковського району у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, дійшов таких висновків. Суд установив,\~що сторони\~з 31\~березня2017 року по 12 січня 2022 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії. Відповідно до акту про фактичне місце проживання [PERSON] від 17 серпня 2021 року, складеного в присутності співвласниці та сусідів, наданого суду у засвідченій позивачем копії, без реєстрації [PERSON] фактично проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 07 листопада 2020 року до дати складання цього акту. Згідно з декларацією про вибір лікаря для пацієнта [PERSON] , адреса фактичного місця проживання дитини: [ADDRESS] . Згідно з інформацією, наданою директором Комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 243 Дніпровської міської ради «Дитина [PERSON] [INFO] зарахований до комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 243 Дніпровської міської ради у березні 2021 року. Питання влаштування вирішувала мати [PERSON] . Дитина регулярно відвідує дитячий заклад. Хлопчик завжди має охайний вигляд, забезпечений усім необхідним для повноцінного розвитку. [PERSON] особисто приводить та забирає сина, вчасно повідомляє про можливі причини відсутності [PERSON] . Вчасно вносить оплату за харчування. Шкідливих звичок за [PERSON] жодного разу помічено не було. Фізичний та розумовий розвиток дитини відповідає віку. Емоційний стан занепокоєння не викликає. Батько [PERSON] , за час перебування [PERSON] в КЗДО №\~243, іноді спілкувався з вихователем у телефонному режимі та кілька разів забирав сина.». Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07\~вересня 2021 року у цивільні справі № 932/703/21 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 січня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Указане рішення суду набрало законної сили 08\~жовтня 2021 року. На його виконання позивачеві видано виконавчий лист. Відповідно до довідки від 12 жовтня 2021 року, виданої КНП «ДЦПМСД №7» ДМР Амбулаторія ЗПСМ № 12, наданої дитині Калько Серафім в тому, що мати доглядає за дитиною, відвідує поліклініку, піклується за здоров`ям дитини, рекомендації лікаря виконує. Відповідно до акту обстеження умов, виданого 19 жовтня 2021 року комісією у складі начальника відділу захисту прав дітей Чечелівського району управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради Волошенюк Г. С., головного спеціаліста відділу захисту прав дітей Чечелівського району управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради Медведєвої В. О., у зв?язку з заявою [PERSON] щодо визначення місця проживання з метою обстеження житлово-побутових умов проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання: квартира розміщена на 1-му поверсі 5-ти поверхового будинку, складається з 3-х кімнат, кухні, сумісного санвузла, балкону. Відповідно до свідоцтва про право власності від 23 квітня 1998 року, виданого Державним житлово-комунальним підприємством «Південне», квартира належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , загальна площа квартири - 54,87 м2. У квартирі додержано санітарно-гігієнічні норми, кімнати сухі та світлі, є необхідні меблі, побутова техніка. Електро-, водо-, газопостачання в наявності. Для підігріву води використовується газова колонка, опалення централізоване. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: для дитини [PERSON] , [INFO] , виділена окрема кімната, у якій є індивідуальне спальне місце, шафа для зберігання одягу та речей. За цією адресою проживають: [PERSON] , [INFO] , мати дитини, зі слів працює в ТОВ «Фієрія» менеджером з продажу, отримує заробітну плату у розмірі 6\~500 грн., зареєстрована за вказаною адресою. [PERSON] , [INFO] , бабуся дитини, офіційно не працевлаштована. Стосунки, традиції сім?ї: Зі слів матері дитини батько [PERSON] з 28 липня 2021 разом з дитиною [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] . У Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області розглядається справа про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Результат: комісія прийшла до висновку, що умови проживання за адресою: [ADDRESS] , - задовільні, умови для можливого перебування дитини - належні. Так, з висновку органу опіки та піклування - Центральної адміністрації Дніпровської міської ради щодо доцільності визначення проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] , [INFO] , № 224-р від 16 серпня 2023 року, убачається, зокрема, що відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного 21 липня 2023\~року управлінням-службою у справах дітей адміністрації спільно з відділом Дніпровського міського центру соціальних служб у Чечелівському районі міста, за адресою: вул. Титова, буд. 30, кв. 47, м. Дніпро умови для проживання задовільні. Під час відвідування родини, [PERSON] , 2017 року народження, повідомив, що бажає проживати разом з мамою, [PERSON] . Згідно з актом оцінки потреб сім?ї/особи, складеного відділом Дніпровського міського центру соціальних служб у Чечелівському районі міста 28 липня 2023 року за результатами оцінювання потреб з?ясовано, що у родині [PERSON] , складні життєві обставини наявні. Основними ознаками та чинниками, що спричиняють СЖО є конфліктні відносини між батьками дитини. Відповідно до постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2022 року (справа №\~204/5744/22) [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму у 170 грн. Батько дитини, [PERSON] , надіслав письмову заяву та пояснення від 28 липня 2023 року, щодо доцільності визначення місця проживання дитини разом з батьком та подяку від Головного правління БО «Благодійний Фонд «Їжа життя Дніпро», подяку 3-го окремого батальйону Української добровольчої армії. Відповідно до п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 жодного документу надано не було. Розглянувши надані документи, ураховуючи витяг із протоколу комісії з питань захисту прав дитини від 02 серпня 2023 року та введення на території України з 24 лютого 2022 року воєнного стану, орган опіки та піклування - Центральної адміністрації Дніпровської міської ради вважає доцільним визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір?ю [PERSON] . До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права, а саме. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Згідно зі статтею 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Наявність такого договору, укладеного між батьками, судом не установлено. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Дитина, яка не досягла 14 років, повинна проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з її батьків. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Визначення місця проживання дитини за конкретною адресою унеможливлює маніпуляції з боку того з батьків, з ким буде проживати дитина, зокрема проживати де завгодно, унаслідок чого батько дитини не буде мати змоги брати участь у її вихованні. У судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що батьком малолітнього [PERSON] [PERSON] не доведено наявність об`єктивних обставин перешкоджання у безпосередньому спілкуванні з сином, та не встановлено будь-яких маніпуляцій зі сторони матері дитини [PERSON] , які направлені на обмеження прав батька щодо безпосередньої участі у вихованні дитини. При цьому слід звернути увагу на наступне. Частиною першою статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989року, ратифікованої\~Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991року\~встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 155СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до\~ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини об`єктом статті 8 указаної Конвенції є, в основному, захист людини від будь-якого втручання з боку державних органів. Однак це положення не просто змушує державу утримуватись від такого втручання. Крім цього, насамперед поряд з існуванням негативних зобов`язань, існують позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною повагою до приватного або сімейної життя. Ці зобов`язання можуть включати в себе вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя навіть у сфері відносин між окремими особами (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "М. С. проти України" від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13). Ухвалюючи рішення в справі "М. С. проти України" від 11 липня 2017 року (заява №\~2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Суду подано достатньо даних про те, що позивач має можливість забезпечити розвиток дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, визначення місця проживання дитини з матір`ю не буде перешкодою для батька дитини у спілкуванні з нею. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, визначення місця проживання дитини з матір`ю, у даній конкретній ситуації відповідає інтересам дитини, саме таке рішення найкраще збереже його зв`язки із сім`єю. Разом з тим, відповідно до\~ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved