Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: Комунальне підприємство" Бучасервіс" Бучанської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позову зазначено про те, що батько позивача - [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] . Квартира трикімнатна, має 38,4 кв.м житлової площі, розташована на 4-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку. Будинок знаходиться на балансі КП «Бучасервіс» Бучанської міської ради, з яким [PERSON] був укладений договір найму житла. Наведене стверджується довідкою КП «Бучасервіс» № 12 від 06.06.2022\~року, технічним паспортом на квартиру. Після отримання ордера на квартиру сім?я позивача у складі 5 осіб (батько, мати, позивач та двоє братів) вселилась у житло за вказаною адресою і зареєструвались за місцем проживання. Від часу вселення в квартиру і до своєї смерті батько [PERSON] , який помер [INFO] , та мати [PERSON] , яка померла [INFO] , проживали у квартирі [ADDRESS] . Позивач також постійно проживає у вказаній квартирі з моменту вселення. У теперішній час разом зі позивачем у квартирі живуть чоловік і дочка [PERSON] . Старший брат [PERSON] переїхав з квартири на інше місце проживання і знявся з реєстраційного обліку. Інший брат, відповідач [PERSON] також виїхав на інше місце проживання і в квартирі [ADDRESS] більше 20 років без поважних причин не мешкає. Будь-які його речі в цій квартирі відсутні. Місцем постійного проживання [PERSON] є збудований ним житловий будинок по [ADDRESS] , в якому він живе разом зі своєю дружиною та двома дітьми. Не дивлячись на те, що відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає багато років, втратив інтерес до вказаного житла, постійно повторює, що спірна квартира як житло йому не потрібна, знятися з реєстраційного обліку [PERSON] відмовляється. Позивач вказує про те, що після смерті наймача й до теперішнього часу самостійно проводить оплату комунальних та інших послуг, пов`язаних з утриманням житла, які нараховуються також і на [PERSON] . Брати участь в оплаті за надані комунальні послуги відповідач відмовляється. Будь-яких дій, пов?язаних з користуванням житлом, він не виконує. Зокрема, [PERSON] на протязі останніх 20 років не надавав коштів на витрати по ремонту квартири, утримання її в належному технічному стані. Перебування відповідача протягом тривалого часу на реєстраційному обліку в квартирі завдає позивачу збитків, оскільки нарахування платежів за певні комунальні послуги здійснюється з розрахунку кількості зареєстрованих осіб. На час звернення до суду квартира [ADDRESS] є зруйнованою внаслідок військових дій рф на території міста і потребує капітального ремонту. Однак вкладати кошти у відновлення житла [PERSON] відмовляється. Враховуючи, що позивач є членом сім?ї наймача, особою, яка правомірно користується квартирою [ADDRESS] , і внаслідок того, що [PERSON] зареєстрований у цій квартирі, але не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад двадцять років, порушуються права позивача, остання вимушена звернутися до суду з даним позовом та вважає, що питання про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням має бути вирішене в судовому порядку, оскільки інакше не передбачено діючим законодавством. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житлом квартирою [ADDRESS] . Позивач та представник позивача в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засідання просив в задоволенні позову відмовити. Представник Комунального підприємства " Бучасервіс" Бучанської міської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] 20.10.2017 було видано технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . Квартира трикімнатна, має 38,4 кв.м житлової площі, розташована на 4-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку. Будинок знаходиться на балансі КП «Бучасервіс» Бучанської міської ради, з яким [PERSON] був укладений договір найму житла. Наведене стверджується довідкою КП «Бучасервіс» № 12 від 06.06.2022\~року. [PERSON] помер [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Згідно Акта депутата Бучанської міської ради від 06.06.2022, за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , 1974 р.н., фактично не проживає більше 20 років, дану інформацію підтверджують також сусіди. Представником відповідача до суду подавалися Акти обстеження від 20.07.2022, 30.01.2023, в яких зазначено про те, що відповідно до заяви [PERSON] було проведено огляд квартири за адресою: [ADDRESS] , щодо наявності пошкодженого майна. Представником відповідача до суду також надавалась копія квитанції за оплату послуг, які надаються КП «Теплокомунсервіс» за спірну квартиру [PERSON] на суму 2000 грн. від 21.02.2023. Разом з тим, в судовому засіданні були допитані свідки по справі, які суду показали наступне. Свідок [PERSON] суду пояснила, що у сторін по справі є спір стосовно квартири. Брат [PERSON] ніколи не був у батьків вдома. Свідок [PERSON] суду пояснила, що понад 40 років проживає поряд з позивачем, знає також відповідача, позивач доглядала за матір`ю, брат з ними не проживав, так як у брата є своя квартира. Свідок також вказала, що квартира стара, але придатна для проживання. Квартира брату не потрібна, нею він не цікавиться. Свідок [PERSON] показала суду, що позивач її сусідка, сім`ю позивача вона добре знає, позивач завжди доглядала за матір`ю, відповідач в квартирі багато років не проживає, разом з тим, не дає проживати в квартирі позивачу. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає сім`ю позивача з 2016 року. Свідок пояснила також, що позивач проживала з батьками, брат в квартирі не проживав, але в квартиру його пускали, у відповідача було де жити, зараз позивач знімає квартиру зараз. В судовому засіданні позивач суду пояснила, що брат чинить їй перешкоди в користуванні квартирою, саме позивач проживала там постійно з батьками та доглядала за ними. Брат не цікавився батьками, не допомагав ніколи, в квартирі не проживав. У брата є власне житло. Зазначене стверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В судовому засіданні представник відповідача посилався на те, що визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом порушує права відповідача як спадкоємця. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 72 Житлового Кодексу України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до зі\~статтею 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч.1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у\~\~здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом\~\~про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За загальним правилом (ч.1\~ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до правових висновків Верховного суду України (постанова ВСУ від 16.11.2016р. справа № 6ц-709ці-16) власник житла усуває перешкоди, що чиняться зареєстрованою особою, в користуванні належним йому житлом, шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом. Відповідно до\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого житла. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. В даній справі позивач не є власником спірної квартири, а є членом сім`ї наймача, яка проживала в квартирі, що стверджується показами свідків, здійснювала комунальні платежі, разом з тим, як встановлено судом, відповідач в квартирі не проживає понад встановлений законодавством строк, а тому враховуючи вище наведені норми законодавства та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки спосіб захисту, обраний позивачем, відповідає вимогам закону та не порушує права відповідача як спадкоємця. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а отже до стягнення з відповідача підлягає сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved