Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - відповідач-1, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»), Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала Олександра Олександровича (далі - відповідач-2, Приватний виконавець Канцедал О.О.), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича (далі - третя особа, Приватний нотаріус Бригіда В.О.), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 14.04.2023 року, просить визнати виконавчий напис, вчинений 09.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., що зареєстрований в реєстрі за № 8160, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № 0591-4579 від 08.01.2021 року у розмірі 54 000,00 грн., таким, що не підлягає виконанню; стягнути з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 8 905,74 грн., стягнуті у межах виконавчого провадження № [NUMBER]; стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 989,53 грн., стягнуті у межах виконавчого провадження № [NUMBER], та стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що з мобільного застосунку Дія позивачу стало відомо, що постановою Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. від 19.08.2021 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису вчиненого 09.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., що зареєстрований в реєстрі за № 8160 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № 0591-4579 від 08.01.2021 року у розмірі 54 000,00 грн. Крім того, Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у межах виконавчого провадження № [NUMBER] та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника. Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням процедури, передбаченої Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, а саме, нотаріус не пересвідчився у направленні боржнику та одержанні останнім письмової вимоги про усунення порушень; нотаріусу не було надано виписки з рахунку боржника; нотаріус не переконався у безспірності грошових вимог. За таких обставин, позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Крім того, представник позивача зазначає, що за оспорюваним виконавчим написом із заробітної плати [PERSON] було утримано грошові кошти у розмірі 7 423,18 грн. та з пенсії позивача було стягнуто грошові кошти у розмірі 2 472,09 грн. у межах виконавчого провадження № [NUMBER] від 21.09.2021 року. Враховуючи те, що позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений 09.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., що зареєстрований в реєстрі за № 8160 таким, що не підлягає виконанню, то грошові кошти, які були стягнуті в рамках виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису вважаються безпідставно набутими та підлягають поверненню на підставі положень статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки правової підстави, на якій було набуто грошові кошти, на теперішній час не існує. За таких обставин, представник позивача просить стягнути з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 8 905,74 грн., стягнуті у межах виконавчого провадження № [NUMBER]; стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 989,53 грн. (сума виконавчого збору), стягнуті у межах виконавчого провадження № [NUMBER]. Також представником позивача подано до суду клопотання про витребування доказів, в якому представник позивача просить витребувати у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 8160 від 09.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на корить ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості у розмірі 54 000,00 грн. Крім того, представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення в рамках виконавчого провадження № [NUMBER], відкритого на підставі виконавчого напису № 8160 від 09.06.2021 року, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою С.О. про стягнення з [PERSON] на корить ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості у розмірі 54 000,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2021 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.10.2021 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала Олександра Олександровича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07.04.2022 року; клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено; витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди С.О. належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 8160 від 09.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на корить ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості у розмірі 54 000,00 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.10.2021 року за заявою представника позивача вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О., зареєстрованого в реєстрі за № 8160 від 09.06.2021 року, що здійснюється у межах виконавчого провадження № [NUMBER]. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.04.2022 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 16.11.2022 року. 16.11.2022 року справу знято зі складу у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у м. Києві та судове засідання призначено на 20.03.2023 року. 20.03.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Бондарук Я.М. надійшла заява про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.03.2023 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача, згідно п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 19.06.2023 року. 14.04.2023 року з використанням підсистеми «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Бондарук Я.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якій остання зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. 14.04.2023 року з використанням підсистеми «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Бондарук Я.М. надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій представник позивача просила визнати виконавчий напис, вчинений 09.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., що зареєстрований в реєстрі за № 8160, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № 0591-4579 від 08.01.2021 року у розмірі 54 000,00 грн., таким, що не підлягає виконанню; стягнути з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 8 905,74 грн., стягнуті у межах виконавчого провадження № [NUMBER]; стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 989,53 грн., стягнуті у межах виконавчого провадження № [NUMBER], та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн. 25.04.2023 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - [PERSON] надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, в якому останній просить зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу до 2 500,00 грн., виходячи з принципів співмірності, реальності та розумності, оскільки вартість послуг адвоката у розмірі 13 000,00 грн. є необґрунтовано завищеною та неспівмірною із часом, витраченим на виконання робіт, обсягом виконаної роботи. Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2023 року приєднано до матеріалів справи заяву представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача та його представника; заяву про збільшення позовних вимог; клопотання представника відповідача про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, та у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 09.10.2023 року. 09.10.2023 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці та судове засідання призначено на 07.12.2023 року. В судове засідання 07.12.2023 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача у заяві від 14.04.2023 року просила розглядати справу за відсутності позивача його представника. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, а представник позивача у заяві від 14.04.2023 року просила розглядати справу за відсутності позивача його представника, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Суд встановив, що 09.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 8160, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 0591-4579 від 08.01.2021 року за період часу з 22.01.2021 року по 04.06.2021 року у розмірі 54 000,00 грн., яка складається з: 18 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 36 000,00 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 350,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] - 54 350,00 грн. (а. с. 27). Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. від 19.08.2021 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 09.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., що зареєстрований в реєстрі за № 8160 (а. с. 31 - 32). 19.08.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у межах виконавчого провадження № [NUMBER] (а. с. 33 - 34). Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. від 27.08.2021 року звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] , яку він отримує в ТОВ «ТЕХНОПОЛІС-1» (а. с. 35 - 36). Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. від 27.08.2021 року звернуто стягнення на пенсію [PERSON] , яку він отримує в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області (а. с. 37 - 38). Згідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Як визначено у ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Згідно пп. пп. 1.1, 1.2 п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пп. 3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Як визначено у пп. 3.4 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. В силу вимог пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662. Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14. В свою чергу, відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (в редакції на момент вчинення виконавчого напису), для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Таким чином, з 26.11.2014 року по 22.02.2017 року нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями на підставі наданого кредитором оригіналу кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Проте, як встановлено судом на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусу не було надано оригіналу нотаріально посвідченого договору, а наданий нотаріусу кредитний договір № 0591-4579 від 08.01.2021 року вчинений у простій письмовій формі, нотаріально не посвідчений, а отже не є тим договором, за яким стягнення заборгованості може бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому, відповідачем не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами вказаних обставин. Також суд вважає за необхідне зазначити, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Верховним Судом у постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) зроблено правовий висновок про те, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та неустойки у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування та позиції позивача. Жодного повідомлення позивачу від нотаріуса не надсилалося. Так, належними доказами є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» та Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 року № 566. Розрахунок заборгованості є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені банком. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Натомість, доказів надання приватному нотаріусу належним чином оформленої засвідченої виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості до матеріалів справи не долучено. При цьому, відповідачем-1 не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами вказаних обставин. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази направлення боржнику вимоги стягувача про усунення порушень за кредитним договором № 0591-4579 від 08.01.2021 року та одержання її боржником. Згідно ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем-1 не надано будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, відтак, позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису від 09.06.2021 року, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., що зареєстрований в реєстрі за № 8160, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № 0591-4579 від 08.01.2021 року у розмірі 54 000,00 грн. таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» грошових коштів у розмірі 8 905,74 грн., стягнутих у межах виконавчого провадження № [NUMBER], суд зазначає наступне. Як визначено у ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.08.2018 року у справі № 334/2517/16-ц під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Крім того, у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18 викладено висновок про те, що правові підстави набуття відповідачем коштів на виконання виконавчого напису, визнаного судом таким, що не підлягає виконанню, відсутні, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 1212 ЦК України. Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 28.03.2023 року, на виконання постанови Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. від 27.08.2021 року здійснювалися відрахування заборгованості у загальній сумі 60 117,00 грн. у розмірі 20% пенсійної виплати. Відрахування проводилися з 01.10.2021 року по 31.12.2021 року в загальній сумі 2 472,09 грн. (а. с. 141). Відповідно до звіту про здійснені відрахування ТОВ «ТЕХНОПОЛІС-1» на виконання постанови Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. від 27.08.2021 року у межах виконавчого провадження № [NUMBER] за період часу з 01.09.2021 року по 30.11.2021 року із заробітної плати [PERSON] було утримано у вересні 2021 року грошові кошти у розмірі 1 967,11 грн.; у жовтні 2021 року - 2 590,97 грн. та у листопаді 2021 року - 2 865,10 грн. (а. с. 144). Ураховуючи те, що правова підстава для стягнення з позивача на користь відповідача-1 заборгованості відпала у зв`язку із визнанням виконавчого напису 09.06.2021 року, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., що зареєстрований в реєстрі за № 8160 таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що стягнення з позивача грошових коштів у розмірі 9 895,27 грн. було безпідставним. Крім того, [PERSON] просив стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. грошові кошти у розмірі 989,53 грн. (винагорода приватного виконавця), стягнуті у межах виконавчого провадження № [NUMBER]. Разом з тим, суд зауважує, що винагорода приватного виконавця у розмірі 989,53 грн. не підлягає стягненню з Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби передбачено Розділом X Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Ураховуючи те, що чинним законодавством передбачений інший порядок оскарження дій приватного виконавця, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування ст. 1212 ЦК України до спірних правовідносин в частині стягнення з Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. винагороди приватного виконавця у розмірі 989,53 грн., що були утримані з доходів [PERSON] на виконання постанови Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. від 27.08.2021 року у межах виконавчого провадження № [NUMBER]. За таких обставин, в позові [PERSON] до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. слід відмовити. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 2 270,00 грн., а саме судовий збір за подання позовної у розмірі 1 816,00 грн., що підтверджується квитанцією № 55525 від 18.10.2021 року та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн., що підтверджується квитанцією № 55547 від 18.10.2021 року. З урахуванням того, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача-1 підлягає судовий збір у розмірі 1 362,00 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як визначено у ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, витрати, пов`язані з розглядом справи, становлять 15 270,00 грн. та складаються з: 2 270,00 грн. - судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову; 13 000,00 грн. - витрати на професійну правничу (правову) допомогу. Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача додано до позовної заяви: копію Договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) № 1 від 12.10.2021 року, укладеного між Адвокатом Бондарук Я.М. (далі - Адвокат) та [PERSON] (далі - Клієнт); копію акту виконаних робіт від 13.04.2023 року за Договором про надання правової допомоги (юридичних послуг) № 1 від 12.10.2021 року та копію прибуткового касового ордеру № 56 від 14.04.2023 року на суму 13 000,00 грн. Відповідно до п. п. 1, 2 Акту виконаних робіт від 13.04.2023 року за Договором про надання правової допомоги (юридичних послуг) № 1 від 12.10.2021 року, Адвокат Бондарук Я.М. (далі - Адвокат) та [PERSON] (далі - Клієнт) фактом підписання зазначеного акту виконаних робіт засвідчили, що: всі обумовлені умови та домовленості за Договором про надання правової допомоги (юридичних послуг) № 1 від 12.10.2021 року виконані у повному обсязі; розрахунки за юридичні послуги здійснені Сторонами до підписання зазначеного акту у розмірі 13 000,00 грн. Згідно п. 3 Акту виконаних робіт від 13.04.2023 року за Договором про надання правової допомоги (юридичних послуг) № 1 від 12.10.2021 року, надані послуги (виконані роботи) у справі № 757/56532/21-ц: написання позовної заяви, підготовка додатків, направлення позовної заяви на адресу суду - 6 год. - 6 000,00 грн. (вартість 1 год. - 1 000,00 грн.); написання відзиву - 4 год. - 6 000,00 грн. (вартість 1 год. - 1 500,00 грн.); написання клопотання про витребування письмових доказів - 1 год. - 1 000,00 грн.; написання клопотання про забезпечення позову - 2 000,00 грн. (вартість 1 год. - 1 000,00 грн.); написання та направлення адвокатського запиту з метою уточнення стягнутих коштів у межах виконавчого провадження - 1 год. - 1 000,00 грн.; написання заяви про уточнення позовних вимог, підготовка додатків, направлення заяви учасникам справи - 2 000,00 грн. (вартість 1 год. - 1 000,00 грн.). 25.04.2023 року представником відповідача подано клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, в якому останній просить зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу до 2 500,00 грн., виходячи з принципів співмірності, реальності та розумності, оскільки вартість послуг адвоката у розмірі 6 000,00 грн. є необґрунтовано завищеною та неспівмірною із часом, витраченим на виконання робіт, обсягом виконаної роботи. Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, а саме, що справа незначної складності, розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та проведенням судового засідання. Більш того, суд бере до уваги що справа не є складною, час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт є незначними, також суд враховує критерії розумності вартості наданих послуг, думку відповідача про неспівмірність витрат із складністю справи та приходить до висновку про дійсну неспівмірність розміру витрат із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, витраченим адвокатом на виконання робіт часом, обсягом наданих послуг, тобто завищення їхнього розміру та необхідності зменшення розміру витрат та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. Доказів на підтвердження понесення інших витрат учасниками справи не надано. Відповідачами належних та допустимих доказів на підтвердження понесення судових витрат не надано. За таких обставин, з відповідача-1 на користь позивача підлягають стягненню 3 000,00 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи викладене,

Outcome: partial