Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

[PERSON] (далі також - [PERSON] , заявник) в інтересах якої діє адвокат Мироненко В.В. звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами за [ADDRESS] та земельну ділянку площею 1,8669 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7122084300:01:001:1237, згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 23-07-11-267, що розміщена на території Литвинецької сільської ради. 19.11.2019 мати заявника склала заповіт, згідно з яким заповіла їй 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . У зв`язку з цим спадкоємцем частини спадщини за заповітом є заявник, крім того являється донькою померлої [PERSON] . На даний момент спадок ніким не успадкований. Звернувшись до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблини С.В. щодо оформлення спадщини, їй пояснили, що видати свідоцтво на право на спадщину за заповітом на її ім`я не можуть, у зв`язку з пропущенням нею строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою нотаріуса. Вважає, що даний строк нею не пропущено, оскільки у зв`язку із поважним віком та погіршенням стану здоров`я матері заявника [PERSON] виникла необхідність в наданні їй допомоги, тобто в щоденному догляді. В результаті чого з 2019 року заявник забрала її до себе додому за місцем її проживання за адресою [ADDRESS] . З цього часу і до самої смерті мати заявника [PERSON] проживала з [PERSON] за адресою [ADDRESS] , де здійснювала за нею догляд, піклувалася та надавала всіляку допомогу. На підставі викладеного вважає, що строк для прийняття спадщини не пропущено. Просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останньої [INFO] . Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.09.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі (а.с.28). 02.11.2023 представник заявника - адвокат Мироненко В.В. подав до суду заяву про витребування з державної нотаріальної контори спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с.34). Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02.11.2023 задоволено клопотання представника заявника - адвоката Мироненка В.В. про витребування доказів та витребувано з Канівської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с.37-38). 08.11.2023 завідувач Канівської державної нотаріальної контори Черкаської області Шатило Л.А. листом № 1147/02-14 від 03.11.2023 повідомила, що після смерті гр. [PERSON] , померлої [INFO] заяви про прийняття спадщини в нотконтору не надходили. Додатково повідомила, що згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру, спадкова справа заведена приватним нотаріусом Стеблиною С.В. Черкаського районного нотаріального округу (а.с.41-42). 20.11.2023 представник заявника - адвокат Мироненко В.В. подав до суду заяву про витребування у приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Стеблини С.В. спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с.43). Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.11.2023 задоволено клопотання представника заявника - адвоката Мироненка В.В. про витребування доказів та витребувано від приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблини С.В. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с.45-46). 23.11.2023 на виконання вимог ухвали суду, приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблиною С.В. надано належним чином завірену копію спадкової справи померлої [INFO] [PERSON] (а.с.48-58). Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Пояснила, що хоче з сестрою розподілити спадкове майно так, як хотіла їх мати в заповіті. Представник заявника - адвокат Мироненко В.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав, які викладені в заяві. Представник заінтересованої особи - Канівської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву з проханням розглянути справу без його участі на підставі документів та доказів, наявних у матеріалах справи, не заперечують проти задоволення позовних вимог (а.с.35). Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заявленої вимоги, підтвердила, що їх із заявником мати [PERSON] дійсно проживала разом з [PERSON] , оскільки потребувала догляду. Вони з сестрою розподілять майно відповідно до останньої волі матері - заповіту. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, заінтересовану особу, свідків, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: 1/2 будинковолодіння по [ADDRESS] заповідає [PERSON] , 1/2 будинковолодіння по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 1,87 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповідає [PERSON] , що підтверджується заповітом від 19.11.2019 зареєстрованим в реєстрі № 08 (а.с.5). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.12.1963 вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.10.1982 вбачається, що [PERSON] одружилася з [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.11). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.10.2021 вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в м. Канів, Черкаського району Черкаської області (а.с.7). З Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 23-07-11-267 вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,87 га, розташованої на території Литвинецької сільської ради, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації іншого речового права № 127503949 від 13.06.2018 (а.с.9, 16). З постанови приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблини С.В. № 101/02-31/02-14 від 15.09.2023 вбачається, що відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку в праві власності на житловий будинок з відповідною часткою надвірних споруд [ADDRESS] , [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку в праві власності на житловий будинок з відповідною часткою надвірних споруд [ADDRESS] та земельну ділянку площею 1,8669 га, кадастровий номер 7122084300:01:001:1237, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Черкаський (Канівський) район, Литвинецька с/р в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.6). З довідки голови територіального комітету № 11 від 15.09.2023 № 62 вбачається, що [PERSON] проживала разом та вела спільне господарство за адресою [ADDRESS] разом з померлою [INFO] [PERSON] (а.с.8). Згідно копії спадкової справи № 46/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] , наданої приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблиною С.В. вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] (а.с.49-58). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що заявник є його дружиною. Покійна [PERSON] була матір`ю [PERSON] . Вони забрали матір дружини до себе за адресою: [ADDRESS] та доглядали її з 2019 року і до смерті. В судовому засіданні допитаний в якості свідка [PERSON] показав, що заявник [PERSON] приходиться йому тіткою, а [PERSON] - матір`ю. [PERSON] доглядала бабу [PERSON] до смерті останньої та вони проживали спільно за адресою: [ADDRESS] , з 2019 року. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до правового висновку, висловленого у постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі № 484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає з п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, оскільки судом встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини - [INFO] , так як це підтверджується зібраними по справі доказами та показами свідків [PERSON] , [PERSON] та заінтересованої особи [PERSON] . З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт заявник немає. На підставі викладеного та

Outcome: approved