Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

13.10.2023 року адвокат Гур`єв Владислав Миколайович, який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1269396, звернувся до суду в інтересах позивача [PERSON] з даним позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Дружківської міської ради в особі Дружківської міської військової адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачкою по справі, [PERSON] позивач знаходився у шлюбних відносинах з 12.07.2008 року. Від даного шлюбу в нього з відповідачкою [INFO] народився син, [PERSON] . Після народження дитини відносини між позивачем та відповідачкою почали погіршуватися. Відповідачку син не цікавив. Вона не приділяла йому жодної уваги. Тому весь клопіт по догляду за сином ліг на позивача особисто. На цьому підґрунті між ними постійно відбувались сварки. Сімейне життя було досить складним. Через що позивачка з відповідачем остаточно припинили спільне сімейне життя. 29.03.2019 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції в Донецькій обл. було зареєстровано розірвання шлюбу між ними. Після припинення сімейних відносин між ними син залишився мешкати разом зі позивачем. Відповідачка жодної допомоги у вихованні сина та його матеріальному утриманні надавати не бажала. Постійно виїжджала на декілька місяців на заробітки за кордон, [PERSON] допомагали виховувати та утримувати батьки позивача. Рішенням Дружківського міського суду по справі № 229/2163/19 від 01.10.2019 року було визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання його батька у [ADDRESS] . На теперішній час відповідачка у житті дитини участі не приймає. Таким чином, до теперішнього часу позивач був вимушений сам займатися вихованням сина, його розвитком, навчанням, й повним матеріальним утриманням. Станом на теперішній час її син, є учнем Дружківської загально освітньої школи № 1. На протязі усього періоду навчання [PERSON] в школі позивач особисто спілкувався з його вчителями, відвідував батьківські збори інтересувався успіхами дитини, контролював додаткові заняття. Всі ці роки позивач особисто звертався за наданням медичної допомоги сину, коли він хворів. Сам організовував літній відпочинок для, його оздоровлення. Відповідачка долею сина так інтересуватися і не почала. З кінця 2018 року та по теперішній час, тобто вже на протязі майже 5 років вона [PERSON] не бачила. Жодного разу відповідачка не виявила бажання прийти та, відвідати дитину, запитати що до стану її здоров`я, допомогти матеріально її утримувати, купувати ліки, речі, або продукти харчування, оплачувати відвідування сином дитячих закладів, додаткових занять, або літнього відпочинку. За весь цей час відповідачка не подарувала синові жодних подарунків, не привітала його у свята та на день народження. Кирило свою матір бачити не бажає, ніколи про неї не питає. Для нього вона чужа людина. В зв`язку з викладеним вище, вважає, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого сина: [PERSON] [INFO] . Тому є всі законні підстави щодо позбавлення її батьківських прав у відношенні до сина. Кирило також не заперечує проти позбавлення відповідачки батьківських прав відносно нього. Такі обставини змусили звернутися з даним позовом до суду. Дружківський міський суд Донецької області ухвалою від 24.10.2023 року відкрив провадження у вказаній цивільній справі, розгляд справи вирішив здійснювати в порядку загального позовного провадження, та призначив по вказаній справі підготовче засідання. Відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Дружківський міський суд Донецької області ухвалою від 16.11.2023 року закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 27.11.2023. Позивач та представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти винесення заочного рішення, просять задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки вона суд не повідомила, клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання до суду не надходило. У строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження, відзиву на позовну заяву відповідачкою подано не було. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Дружківської міської ради в особі Дружківської міської військової адміністрації у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від начальника служби у справах дітей Дружківської міської ради надійшов висновок, згідно з яким доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] підтверджена. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідачки, на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Дружківської міської ради про реєстрацію місця проживання особи № 958 (арк. с. 8). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 285786 від 24.10.2023 року (арк. с. 37-38). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11 серпня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , мати [PERSON] , актовий запис № 354 (арк. с. 9). Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 01 жовтня 2019 року визначено місце проживання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] . Постановлено стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , мешкає за адресою: [ADDRESS] ), аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів її заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з звернення позивача до суду (16 квітня 2019 р.) і до досягнення дитиною повноліття (арк. с. 10-11). З цього ж рішення вбачається, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 29.03.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (арк.с.18). Відповідно до довідки виданої директором школи [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , начається в 9 класі у Дружківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 1 Дружківської міської ради Донецької області (арк. с. 12). Згідно характеристики учня 9 класу Дружківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Дружківської міської ради Донецької області [PERSON] , [PERSON] навчається у Дружківській ЗШ І-ІІІ ступенів № l з 01.09.2015 року. За період навчання проявив себе як пасивний слухач. Має здатність швидко засвоювати навчальний матеріал, проте дуже лінивий і не зібраний. Навчальний матеріал засвоює на середньому рівні. Потребує постійного контролю з боку вчителя та батьків. Активність у навчання проявляє вибірково, за умови гарного настрою. Співпрацює у групі, але рідко висловлює власні ідеї. Хлопець зауваження вчителя вислуховує, намагається діяти відповідно до них. Доручення виконує не систематично, часто про них забуває. До однолітків ставиться пасивно. Товариські відносини підтримує з тими, хто має такі ж інтереси, як і він. Активно проявляє себе в позаурочній діяльності, що потребує фізичного навантаження, у спортивних змаганнях. [PERSON] виховується в неповній сім?ї (виховують батько та бабуся). За рішенням Дружківського міського суду від 01 жовтня 2019 року дитина залишилися проживати разом із батьком. Батько, [PERSON] , до квітня 2022 року брав активну участь у вихованні дитини, відвідував батьківські збори, цікавився життям дитини, організовував та контролював дотримання режиму дня сином, забезпечував усім необхідним для навчання. На даний момент батько знаходиться у лавах 3СУ, тому вихованням дитини займається бабуся, [PERSON] (мати [PERSON] ). Після 24.02.2022 року хлопець із бабусею виїхали до Латвії, де знаходяться до теперішнього часу. Мати, [PERSON] , із дитиною не спілкується, з сім?єю не проживає. У вихованні дитини участі не бере. Із класним керівником на зв?язок не виходила, на батьківські збори не з' являлася (арк. с. 12). Таким чином, наданими документами підтверджено свідоме ухилення матері від виконання обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Протягом тривалого часу мати свідомо діє всупереч інтересам неповнолітнього сина, тим самим позбавляє його права на належне батьківське виховання та утримання. В той же час, матеріалами справи підтверджено те, що вихованням неповнолітньої дитини, його успіхами, станом здоров`я, займається батько. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини першої статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Відповідно до частини сьомої та восьмої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. В силу статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, як підстава для позбавлення батьківських прав має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідачки має місце ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків та неналежне їх виконання, воно не було пов`язано як об`єктивними так і суб`єктивними причинами. За таких обставин у суду є усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідачки та позбавити її батьківських прав, яка на теперішній час без поважних причин самоусунулася від виховання та утримання дитини. Висновком органу опіки та піклування Дружківської міської ради, складеного на підставі ухвали суду у даній справі, визначено доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , зокрема із встановленням відсутності з її боку будь-якої участі у вихованні дитини, не здійсненням нею заходів щодо забезпечення безпеки сина під час військової агресії Російської Федерації. Суд вважає за можливе прийняти даний висновок до уваги, оскільки [PERSON] без поважних причин самоусунулася від виховання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідачка не виконує належним чином свої батьківські обов`язки щодо своєї дитини та ухиляється від їх виконання, а тому позов щодо позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її сина: [PERSON] , [INFO] , підлягає задоволенню. Крім того, суд роз`яснює відповідачці, що вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав на підставі ст. 169 Сімейного кодексу України. Позивач не наполягав на стягненні судових витрат на його користь. На підставі викладеного та

Outcome: approved