Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

В жовтні 2023 року [PERSON] через свого представника адвоката Мельникову Н.О. звернулася до Бердичівського міськрайонного суду із зазначеним вище позовом, згідно якого просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1500,00 грн., щомісячно, з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування пред`явлених вимог представник позивачки посилається на те, що спільне життя у сторін не склалось в зв`язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, ведення спільного господарства. З 2019 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, шлюб існує формально, тому підстав для його подальшого збереження немає. Оскільки відповідач не надає коштів на утримання дитини, позивач просить стягнути з нього аліменти в судовому порядку. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 11.10.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін( а.с. 18-19). В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивачки надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання . Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі який зареєстровано 24.06.2014 року Виконавчим комітетом Іванковецької сільської ради Бердичівського району, про що складено відповідний актовий запис № 2 (а.с. 8). Також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Дитина зареєстрована та проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади від 10.10.2023 (а.с. 10). Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб між сторонами. Статті 180, 181 СК України визначають обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Оскільки між сторонам не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дитини, яка проживає із матір`ю, наявні підстави для стягнення аліментів за судовим рішенням. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд зважає на відсутність заперечень відповідача на позов та стягує аліменти в розмірі заявленому позивачкою - у розмірі 1500 гривень. Суд вважає, що стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави з позовної вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved