Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

[INFO] в с. Скосарівка, Миколаївського району, Одеської області померла мама позивачів [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, що складається в тому числі з майнових прав засновника Фермерського господарства «МИРОСЛАВА», Код ЄДРПОУ 32165961, місцезнаходження якого: 67024, Одеська область, Миколаївський район, с. Скосарівка, вул. Леніна, будинок 30. Позивачі від спадщини не відмовилися, фактично своєчасно, протягом шести місяців прийняли спадщину. Це підтверджується тим, що у встановлений законом строк подали заяви до приватного нотаріуса про прийняття спадщини. Приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Одеської області у видачі свідоцтва на право на спадщину на Фермерське господарство «МИРОСЛАВА», Код ЄДРПОУ 32165961, відмовив оскільки відсутній статутний капітал та відсутні реєстрація як об`єкту нерухомого майна та рекомендував звернутися до суду. Відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до установчих документів, які пов`язані із зміною засновника на підставі факту смерті фізичної особи. Тому за захистом свого права на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , вимушені звернутися до суду. Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Андрієво -\~Іванівської сільської\~ради,\~Березівського району,\~Одеської областів судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксуваня судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Данні обставини підтверджується матеріалами справи копією інформаційного листа приватного нотаріуса Сологуб О.А. ( а.с. 6 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 7 ), копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ( а.с. 8 ), копією Статуту Фермерського господарства «Мирослава» ( а.с. 9 - 20 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 21 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 22 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 23 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 24 ). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно потребують державної реєстрації. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно зет. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зет. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фермерське господарство», головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Згідно ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні паперф, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно: набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про фермерське господарство», майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін. У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом. Фермерське господарство має право здійснювати відчуження та набуття майна на підставі цивільно-правових угод. Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом. Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначаються Статутом фермерського господарства. Стаття 191 ЦК України визначає, що підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. В статуті Фермерського господарства «МИРОСЛАВА» не зазначено, яким чином розподіляється складений капітал господарства, відсутня частка кожного з них, проте Законом України «Про фермерське господарство» встановлено, що складений капітал фермерського господарства складається з його майна. Фермерське господарство «МИРОСЛАВАя» не має статутного капіталу, розподіленого на частки. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань статутний капітал Фермерського господарства «МИРОСЛАВА» , Код ЄДРПОУ 32165961, складає 0.00 гривень. Згідно ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Відповідно до ч. 1 ст. 178 ЦК України, об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної бсоби. Оскільки права засновника фермерського господарства є майновими правами, то в силу приписів ст. ст. 177, 178 ЦК України, вони входять до складу спадщини після смерті спадкодавця. Згідно ст. 1219 ЦК України, майнові права засновника фермерського господарства не є такими, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, а тому спадкуються на загальних підставах. Будь-яких особливостей спадкування майна чи майнових прав засновника фермерського господарства ЦК України не містить. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами «Про судову практику у справах про захист права приватної власності» успадкування майна селянського фермерського господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Стаття 23 Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року передбачає, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. В роз`ясненнях, що містяться в п. 9 Постанови №20 від 22.12.1995 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. П. 4\~ст.\~35\~Закону України\~"Про\~фермерське господарство" передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Таким чином, виходячи з вищевикладеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved