Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017 № 814 АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Суми, Сумської області та села Мойка Краснокутського району Харківської області. Відповідно до глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Відповідно до вимог глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, споживачі, в тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками, зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. На ім`я відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» свою частину умов договору щодо надання послуг з розподілу природного газу побутовим споживачам виконав в повному обсязі, в належній формі та в межах річної замовленої потужності з урахуванням вимог Кодексу ГРМ. Боржник свого обов`язку щодо оплати позивачу послуги з розподілу природного газу у повному обсязі не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість за період з 01.01.2020 по 30.06.2023 в розмірі 2840,33 грн. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за послугу з розподілу природного газу по о/р № 1200009314 в сумі 2840,33 грн., а також стягнути 3,17 грн. інфляційних збитків та 3 % річних в сумі 0,20 грн. Ухвалою суду від 02 жовтня 2023 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Наступного дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідач відсутня за зареєстрованою у встановленому порядку адресою проживання. Відзив на позов не подала. У відповідності до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що відповідач [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . Також, з розрахунку річної замовленої потужності вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , утворилася заборгованість за період з 01.01.2020 по 30.06.2023 в розмірі 2840,33 грн. 21.06.2023 [PERSON] було направлено досудове попередження щодо сплати цієї заборгованості. Згідно з положеннями пунктів 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ та пункту 1.3 розділу І Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, договір розподілу природного газу є публічним і є договором приєднання та укладається з урахуванням вимог ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, на невизначений строк. Відповідно до ст. 205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. При цьому, ст.\~202\~ЦК України визначено, що договори є двостороннім правочином. Статтею 633\~ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Пропозицією укласти договір, відповідно ст. 641 ЦК України, є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. У разі, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір хоч і не надала відповідь про прийняття договору, але вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Статтею 634\~ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. На виконання вимог абзацу 2 пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ АТ «Сумигаз» 23.12.2015 розмістило на своєму сайті sm.104.uа Типовий договір розподілу природного газу побутовим споживачам, а також надіслало всім побутовим споживачам заяви-приєднання із супровідним листом, які споживачам необхідно було підписати та повернути Оператору ГРМ. Також зазначений договір був опублікований в офіційному друкованому виданні: газета «Сумщина» від 30.12.2015 № 49. Тобто, для встановлення договірних відносин щодо послуги з розподілу природного газу між Споживачем та Оператором ГРМ не вимагається двостороннього підписання сторонами письмової форми договору, а достатньо наявності будь-якої із наведених вище обставин (або підписана споживачем заява-приєднання, або сплата рахунку, або документальне підтвердження споживання природного газу) або їх сукупності. З іншого боку, відповідно до абзацу 11 пункту 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, - у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Статтею 322\~ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач щомісяця здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Розділом VI Типового договору передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Відповідач свого обов`язку щодо оплати позивачу послуги з розподілу природного газу у повному обсязі не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість за період з 01.01.2020 по 30.06.2023 в розмірі 2840,33 грн. Враховуючи вищевикладене та на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послугу з розподілу природного газу по о/р № 1200009314 у розмірі 2840,33 грн. Відповідно до п. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Таким чином, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ позивачем нараховані 3% річних 0,20 грн., інфляційні втрати 3,17 грн., з якими погоджується суд та які підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 2 684 грн. судових витрат, понесених при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Outcome: approved