Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, уточненим під час судового розгляду справи, до [PERSON] , [PERSON] , про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності в порядку спадкування за законом. У позовній заяві покликається на ту обставину, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . До складу спадкового майна після його смерті входили земельні ділянки, які були йому передані згідно рішення Зимнівської сільської ради № 20/6 від 01.04.1994 року у порядку приватизації згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 15-92, а саме: -земельну ділянку площею 0,25 га, призначену для обслуговування житлового будинку, яка розташована на території Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, - земельну ділянку площею 0,60 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Однак право власності за життя батько на дані земельні ділянки не оформив. Спадкоємцем після смерті батька була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, однак не оформила належним чином своїх спадкових прав. [INFO] його мама [PERSON] померла. Після смерті мами він вступив у фактичне володіння земельними ділянками, однак він не може оформити своїх спадкових прав. У даний час у позивача виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно після смерті батька, однак через те, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та покійна мама не встигла за життя завершити приватизацію та зареєструвати право власності на земельні ділянки, нотаріусом йому було у цьому відмовлено. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу роз`яснено, що в разі відсутності у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів вирішення зазначених питань проводиться в судовому порядку. Просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельні ділянки загальною площею 0,85 га, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані в с. Зимне Володимирського району Волинської області, які були безкоштовно виділені у приватну власність [PERSON] на підставі рішення Зимнівської сільської ради № 20/6 від 01.04.1994 року. У судовому засіданні: Позивач не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви, згідно яких заявлені позовні вимоги визнали у повному обсязі, просили суд розгляд справи проводити у їх відсутності. Процесуальні рішення суду: 26.07.2023 року судом винесено ухвалу, якою позовну заяву прийнято до розгляду, призначено підготовче судове засідання та витребувано докази. Ухвалою від 02.10.2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду. Судом встановлено: Як вбачається з архівного витягу з рішення Зимнівської сільської ради № 20/6 від 01.04.1994 року, Зимнівська сільська рада вирішила затвердити земельні ділянки та приватизувати їх згідно списку, у якому за № 53 зазначено, що [PERSON] виділено земельну ділянку загально площею 0,85 га, з яких: земельна ділянка площею 0,25 га, призначена для обслуговування житлового будинку, а також земельна ділянка площею 0,60 га, призначена для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до довідки Зимнівської сільської ради № 33 від 27.03.2023 року, [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] . На день смерті разом з ним були зареєстровані його дружина [PERSON] та син [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Таким чином, спадщину після смерті чоловіка [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] . Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Велимчаниці А.І., 07.03.2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Велимчаниці А.І. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] . Нотаріусом було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії та роз`яснено позивачу, що в разі відсутності у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів, вирішення зазначених питань проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно положень ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 81 ч.1 п. «г» Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено ст. 152 ч. 3 п. «а» Земельного Кодексу України. Відповідно до ст. 1225 ч.1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно положень ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). При цьому, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Статтею 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Листом Вищого спеціалізованого Суду України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що позивач [PERSON] є єдиною особою, що претендує на спадкове майно після померлої [PERSON] , так як відповідачі не бажають приймати спадщини після смерті матері, а відтак має право на успадкування всіх прав та обов`язків останньої, тож вимоги про визнання за ним у порядку спадкування за законом після смерті матері права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки є цілком обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved