Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» Балагурак В.В. звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позовної заяви посилалась на те, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 17.01.2013. 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування Позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк». [PERSON] при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку» складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до виявленого бажання, [PERSON] було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, а для користування кредитним картковим рахунком видано кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8000,00 грн. Позичальник не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів Позичальника та Відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . 06.07.2020 позивачем була направлена претензія кредитора до Першої запорізької державної нотаріальної контори та 23.08.2020 отримана відповідь, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Чорненька О.М. за місцем заведення спадкової справи та 28.08.2020 отримано відповідь, в якій зазначено, що претензія додана до спадкової справи №25/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] , спадкоємці [PERSON] повідомлені про претензії АТ КБ «Приватбанк». Таким чином, Відповідач прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого Позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як Відповідач не відмовилася від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 21.09.2021 до спадкоємця Позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 17.01.2013 становить 127701,27 грн. Посилаючись на викладене вище, просить стягнути з Відповідача заборгованість у розмірі 127701,27 грн. за кредитним договором № б/н від 17.01.2013 та витрати по сплаті судового збору. 18.04.2023 на адресу суду надійшов відзив адвоката Новікова І.О., який діє від імені Відповідача, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з пропуском Позивачем строку пред`явлення вимоги до спадкоємця померлого та відсутності доказів на підтвердження обсягу та вартості спадкового майна, отриманого Відповідачем. Також просить стягнути на користь Відповідача понесені нею витрати на правничу допомогу. 08.05.2023 на адресу суду від представника Позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій просить суд задовольнити вимоги в повному обсязі, у зв`язку з необґрунтованістю заперечень Відповідача. Зауважила, що, оскільки Відповідач на час відкриття спадщини проживала з Позичальником та не подала заяви про відмову від прийняття спадщини, тому вважається такою, що прийняла її. Позивачем вчасно заявлено претензійні вимоги до спадкоємця боржника, шляхом направлення претензії кредитора до нотаріальної контори не після, а ще до видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Також зазначила, що для встановлення обсягу та вартості спадкового майна Позивачем буде підготовлено та направлено на адресу суду клопотання про направлення запитів до органів державної влади з метою встановлення наявності нерухомого та рухомого майна. Заперечувала проти стягнення понесених Відповідачем витрат на правничу допомогу, оскільки судом не прийнято рішення у справі. 21.03.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 09.05.2023 у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовлено. Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чорненьку О.М. та витребувано спадкову справу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від представника відповідача - адвоката Новікова І.О. надійшла заява про розгляд справи за відсутності Відповідача та його представника. Проти позову заперечує та просить відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» в задоволенні позову та стягнути витрати на правничу допомогу. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чорненька О.М. в судове засідання не з`явилася. У матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутності та прийняття рішення на власний розсуд (а.с. 143-144). Суд, вивчивши позовні вимоги Позивача, доводи представника відповідача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до такого. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 17.01.2013 [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк». Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві [PERSON] підтвердив, що погоджується із тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування, розміщені на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 19). [PERSON] було видано кредитну картку № [NUMBER] ( а.с. 50). 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування Позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , яке видане Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 24.11.2017 року (а.с. 98). 17.09.2019 за №1027-04-39 на адресу Позивача з Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Міністерства юстиції України направлено відповідь на запит від 09.09.2019 №105-04/ДУ, щодо актових записів про смерть, згідно якої повідомлено, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , порядковий номер 26 (а.с. 55). 06.07.2020 на адресу Першої запорізької державної нотаріальної контори направлено претензію кредитора від 05.06.2020 Вих. № SAMDN52000074177471 щодо включення кредиторської вимоги АТ КБ «Приватбанк» в спадкову масу та повідомлення спадкоємців померлого [PERSON] про наявність заборгованості перед банком у розмірі 127701,27 грн (а.с. 57-58). 23.08.2020 Позивачем отримана відповідь, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Чорненька О.М. за місцем заведення спадкової справи (а.с. 59). 28.08.2020 Позивачем отримано відповідь, в якій зазначено, що претензія додана до спадкової справи №25/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] , спадкоємці [PERSON] повідомлені про претензії АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 60). 21.09.2021 на адресу [PERSON] . Позивачем направлено лист-претензію від 09.09.2021 Вих. № SAMDN52000074177471 (а.с. 61-69). Згідно відомостей із спадкової справи №25/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] , 14.05.2018 до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чорненької О.М. із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулася [PERSON] , [INFO] , свідоцтв про право на спадщину не видавалося (а.с. 157-191). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно положень статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282ЦК України. Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. Верховний Суд в постанові від 18.09.2019 по справі № 640/6274/16-ц зазначає, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Щодо дії норми статті 1281 ЦК України в часі слід зазначити таке. Під відкриттям спадщини розуміється настання певних юридичних фактів, які зумовлюють виникнення спадкових правовідносин. При цьому як юридичний факт відкриття спадщини характеризується двома параметрами: (1) часом відкриття; (2) місцем відкриття. Час відкриття спадщини має важливе значення, оскільки на час відкриття спадщини визначаються, зокрема: склад спадщини; коло спадкоємців; матеріальний закон, який буде застосовуватись до спадкових відносин. (Постанова ОП КЦС Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 671/22/19). Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Особливістю дії у часі норм процесуального права є те, що така дія має негайний характер, і це означає обов`язок застосування норми, яка була чинною на момент здійснення відповідної процесуальної дії. Конституційний Суд України має позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп). Для визначення дії нормативно-правового акта у часі та, відповідно, для з`ясування того, чи поширюється його юридична сила на конкретні правовідносини, необхідно встановити: 1) момент набуття чинності нормативно-правового акта; 2) наявність або відсутність у новоприйнятому нормативно-правовому акті порядку та строків набрання ним чинності в цілому та/або окремих його положень, а також особливості застосування нормативно-правового акта у певний період часу (як правило, це визначається у «Перехідних положеннях»); 3) момент виникнення та закінчення правовідносин, на регулювання яких спрямована дія акта; 4) чи був чинним на момент виникнення та закінчення правовідносин нормативно-правовий акт; 5) чи містить нормативно-правовий акт положення, які скасовують або пом`якшують відповідальність особи. Розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом. На момент смерті [PERSON] [INFO], стаття 1281 ЦК України була в такій редакції: 1. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. 2. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. 3. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. 4. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. 3 липня 2018 року прийнято Закон України № 2478-VIII, відповідно до якого стаття 1281 ЦК України викладена в такій редакції: 1. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. 2. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. 3. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. 4. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Зазначений закон набрав чинності 04.11.2018, але відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» закону, його введення в дію починається з 04.02.2019, тобто після смерті спадкодавця. Згідно з позицією Конституційного Суду України розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом. [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON] . З відповіді начальника Заводського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.04.2023 року за № 6919 вбачається, що 20.04.2018 до відділу надійшов виконавчий документ № 332/3252/17 від 02.02.2018, виданий Заводським р/с м. Запоріжжя, про стягнення з [PERSON] на користь КБ «Приватбанк» суми заборгованості в розмірі 118789,92 грн. 27.06.2018 в порядку п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с. 99). 17.09.2019 за №1027-04-39 на адресу Позивача з Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Міністерства юстиції України направлено відповідь на запит від 09.09.2019 №105-04/ДУ, щодо актових записів про смерть, згідно якої Позивачеві стало відомо, що боржник [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Оскільки матеріали справи не містять даних щодо точної дати отримання Позивачем вказаної відповіді, суд вважає, що саме з 17.09.2019 року розпочався шестимісячний строк на пред`явлення претензій до спадкоємців, якій закінчився 17.03.2020 року. Як вбачається із матеріалів справи АТ КБ «Приватбанк» звернулося до нотаріальної контори із претензією до кредитора 06.07.2020 (а.с. 57). Тому,

Outcome: approved