Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , про виключення з актового запису відомостей про батьківство. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, щ 13 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницький області було зареєстровано його шлюб з відповідачем за позовом [PERSON] . Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 21 квітня 2023 року по справі 758/2764/23 було задоволено позов відповідача про розірвання шлюбу з позивачем. В позовній заяві відповідачем було зазначено, що від даного шлюбу є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Головного територіального управління юстиції у Київський області, актовий запис № 2 від 03.01.2019 року, позивач зазначений як батько [PERSON] , [INFO] . Позивач за Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 19 січня 2021 року (справа 755/4722/20 ЄУН 1 -кп/755/876/20) відбуває покарання у вигляді позбавлення волі з 14 серпня 2020 року у ДУ «Старобабанівській виправній колонії № 92» за злочин, передбачений ч. 2 ст. 190, ч. 7 ст. 70 Кримінального кодексу України. До цього позивач перебував під вартою за обраним запобіжним заходом, а тому, фізично не може бути батьком даної дитини. Фактично з моменту реєстрації шлюбу позивач з відповідачем не спілкувались. На думку позивача, відповідач зазначила його як батька з тих підстав, що перебувала на момент народження дитини у зареєстрованому шлюбу, а тому, вказати дані біологічного батька до актового запису не мала можливості відповідно до норм діючого законодавства. У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду з позовом, просив суд виключити з актового запису про народження - [PERSON] , [INFO] , складеного 03.01.2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Головного територіального управління юстиції у Київський області під номером № 2 - [PERSON] ( [INFO] ), як батька дитини. Ухвалою Подільського районного суду від 08 вересня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 06.12.2023 до суду надійшла заява відповідача, в якій остання просила розглянути справу без її участі та визнала позовні вимоги у повному обсязі, а також підтвердила, що позивач не є батьком [PERSON] , [INFO] , просила задовольнити позов. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. За таких обставин, слід повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого ним судового збору, а інші 50% судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved