Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Позивач в інтересах, якої діє адвокат Круць Володимир Миронович 15.11.2023 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 06 березня 2021 року у Івано-Франківськомуміському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), зареєстровано шлюб з відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за № 400. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що за період перебування у шлюбі стосунки між ними сильно погіршилися, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, повністю зникло взаєморозуміння. Сторони неодноразово робили спроби налагодии сімейні відносини та зберегти шлюб, однак подальше спільне життя та збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивача і відповідача. Від шлюбу у сторін дітей немає. За наведених обставин просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача судовий збір, а також витрати на правову допомогу. 28.11.2023 року представником відповідача подано суду відзив, в якому зазначив, що щодо розірвання шлюбу і стягнення судового збору у розмірі 1073,60 коп. не заперечє, а щодо стягнення коштів на павову допомогу просив відмовити, оскільки сума витрат є неспівмірною. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, у позовній заяві просили розгляд справи проводити у\~ їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак його представник суду подав заяву, за змістом якої просить розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги визнав частково, просив суд шлюб розірвати та стягнути витрати на правову допомогу з позивача. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 06.03.2021 року сторони зареєстрували шлюб 06 березня 2021 року у Івано-Франківськомуміському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис №400. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Сторони підтвердили поданими заявами, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, сторони миритись не бажають, шлюб їх існує формально, а тому зберігати його не доцільно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач визнав позовні вимоги частково. Щодо стягнення судових витрат на правову допомогу з відповідача на користь позивача в сумі 5000грн., то слід вказати наступне. За вимогами ст.133,137,141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в т.ч. на професійну правничу допомогу, які несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує в т.ч. дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. За подання позову позивачем оплачено 1073,60грн (а.с.11), та витрати на правову допомогу в сумі 5000грн.(а.с.54,58-59). Сторона відповідача також просила стягнути з позивача витрати на правову допомогу в сумі 8000грн. (а.с.29). Щодо правової допомоги обох сторін то слід зазначити на ступне. Суд приходить до переконання,\~ щодо витрат на правову допомогу зі сторони позивача у сумі 5000 грн., то така сума до стягнення становить 4000 грн., виходячи з того, що саме така сума включає надані адвокатом консультації у складу оформлення позову - підготовку позовної заяви. Представник відповідача вказав про не співмірність нарахованих витрат. Звідси, такі витрати зменшити до 4000 грн. Разом з тим відповідач зазначає понесені витрати на правову допомогу в розмір 8000 грн., які просить стягнути з позивача, проте суд приходить до переконання що такі витрати в розмірі 8000 грн. є також тільки частково обґрунтованим (представництво інтересів у судових засіданнях не відбувалось), а тому слід прийти теж до переконання що такі витрати відповідача підлягають стягненню з позивача у сумі 4000 грн. З врахуванням однакової суми понесених витрат на правову допомогу визначеної судом, слід зарахувати їх кожній стороні, без стягнень. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 гривень за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial