Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

27.06.2023 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований Самотоївською сільською радою Краснопільського району Сумської області 17 липня 2004 року, запис № 04; судові витрати залишити за позивачем. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 17 липня 2004 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований Самотоївською сільською радою Краснопільського району Сумської області, актовий запис №04. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей. Подружнє життя у сторін не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного, подружжя не намагається відновити сімейні відносини, сім`я фактично перестала існувати і примирення за вказаних причин неможливе. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 30.06.2023 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 28.07.2023. 28.07.2023 на електронну адресу суду від представника відповідача адвоката Козлова Д.С. надійшла заява про надання строку на примирення тривалістю 6 місяців. Ухвалою суду від 28.07.2023 було частково задоволено клопотання представника відповідача про надання строку на примирення; надано сторонам строк для примирення три місяці; провадження у справі №578/1052/23 зупинено до закінчення строку для примирення. 25.10.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява, у якій він підтримав свої позовні вимоги, наполягав на розірванні шлюбу, повідомив, що припинення між сторонами не відбулося і на даний час він проживає з іншою жінкою . Ухвалою суду від 06.11.2023 було поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 01.12.2023. Позивач у судове засідання не прибув, при цьому разом з позовною заявою направляв до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка та її представник відзиву на позов не подали, у судове засідання не прибули, про дату час місце проведення судового засідання повідомлені шляхом направлення судової повістки відповідачці за місцем її реєстрації та представнику відповідачки до електронного кабінету. Неявка сторін, належним чином повідомлених про дачу і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 17 липня 2004 року у Самотоївській сільській раді Краснопільського району Сумської області, актовий запис №04, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Відповідно до положень частини першої статті 12 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частин першої та другої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За змістом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 статті 105 вказаного Кодексу визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України, частина перша якої надає одному із подружжя право звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Суд відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально, заходи щодо примирення сторін виявились недостатніми. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, на даний час фактично проживає з іншою жінкою без укладання шлюбу. Відповідачка відзиву на позов не подала, своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористалась, заперечень щодо вимоги позивача про розірвання шлюбу не заявляла. Спір про майно на час розгляду справи у суді відсутній. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з приписами частини 2, абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статті 113 Сімейного кодексу України надає особі, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи встановлені обставини, суд погоджується з доводами позивача, що на даний час спільне проживання сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати за заявою позивача слід залишити за ним.

Outcome: approved