Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

04 липня 2023 року заявник [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Олексіївської сільської ради об`єднаної територіальної громади Лозівського району Харківської області про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , з 01.06.2016 року до дня смерті останнього [INFO] . Свої вимоги заявник обґрунтував таким: [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , за місцем своєї реєстрації і постійного проживання в [ADDRESS] . Померлий був його колишнім вітчимом, бо з його матір`ю [PERSON] ті були подружжям до розірвання шлюбу 06.12.2001 року. Проте, він продовжував підтримувати стосунки із вітчимом, який ставився до нього як до сина. Коли вітчим захворів, він попросив переїхати до нього, і з червня місяця 2016 року вони проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, дбали одне про одного, як рідні, а коли [PERSON] помер, він за власні кошти його поховав. Сам заявник мав інше місце реєстрації: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, яка складається, крім іншого, ще і з житлового будинку з присадибною земельною ділянкою та надвірними будівлями, в якому вони проживали разом. Спадкодавець заповіту не залишав, тому спадкування відбувається за законом. Вважає, що він є єдиним спадкоємцем за законом четвертої черги спадкування, що прийняв спадщину за фактом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та подавши відповідну заяву від 05.10.2021 року до державної нотаріальної контори, адже спадкоємців інших попередніх черг спадкування, які б прийняли спадщину, немає. Спадкоємцем четвертої черги спадкування є особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Крім того, ним подано 27.04.2023 року заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на будинок та земельну ділянку до Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області, проте, отримав відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки немає підтвердження проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини більше п`яти років. Вказане і змусило його звернутися із цією заявою до суду разом із визнанням права власності за ним на спадкове майно. 15.08.2023 року провадження у справі за ухвалою судді відкрито з призначенням до підготовчого засідання на 25.10.2023 року з витребуванням спадкової справи щодо майна померлого. Ухвалою суду від 25.10.2023 року підготовче засідання закрито з призначенням справи до судового розгляду по суті на 04.12.2023 року. Позивач до судового засідання не прибув, проте надав суду телефонограму про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Від представника відповідача надано заяву з проханням розглянути справу у відсутність представника сільської ради, вирішення заявлених вимог залишив на розсуд суду відповідно до закону. Враховуючи неявку у судове засідання сторін, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, в тому числі і спадкову справу, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст. ст. 76-82 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зокрема, встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , за місцем своєї реєстрації і постійного проживання в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть та довідкою з місця проживання (а.с.9-11). Позивач [PERSON] , місце реєстрації якого: [ADDRESS] , є пасинком померлого, бо померлий з його матір`ю [PERSON] були подружжям до розірвання шлюбу 06.12.2001 року (а.с.14). [PERSON] продовжував після цього підтримувати стосунки із вітчимом, який ставився до нього як до сина. Коли вітчим захворів, той попросив його переїхати до нього та доглянути його, і з червня місяця 2016 року вони стали проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, дбали одне про одного, як рідні, що вбачається із Акту про сумісне проживання та довідки виконкому Олексіївської сільради Лозівського району Харківської області (а.с.12-13), а коли [PERSON] помер, [PERSON] за власні кошти його поховав. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, крім іншого, ще і з житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами площею 0,2200 га, кадастровий номер 6324581001:00:007:006, де спадкодавець та позивач проживали. Вказане майно належало спадкодавцеві відповідно до Державного акту про право власності на землю та свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.15-16). Заявник є спадкоємцем четвертої черги спадкування, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини відповідно до ст. 1264 ЦК України. Як вбачається з копії спадкової справи після померлого [PERSON] (а.с.55-61) спадкоємців попередніх черг спадкування немає. Спадщину заявник прийняв, бо на день смерті спадкодавця проживав з ним в [ADDRESS] , крім того, 05.10.2021 року подав заяву про прийняття спадщини до Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області (а.с.56). Подавши заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом від 27.04.2023 року до Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області, позивач в той же день отримав відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки немає підтвердження його проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини більше п`яти років. Отже\~встановлення даного\~юридичного факту\~проживання зі\~спадкодавцем позивачеві\~необхідно для\~належного оформлення\~своїх спадкових\~прав.\~Відповідно до\~п.\~5\~ч.\~2\~ст.\~293\~ЦПК України,\~суд розглядає\~в порядку\~окремого провадження\~справи про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення.\~Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~315\~ЦПК України,\~у судовому\~порядку можуть\~бути встановлені\~також інші\~факти,\~від яких\~залежить виникнення,\~зміна або\~припинення особистих\~чи майнових\~прав фізичних\~осіб,\~якщо законом\~не визначено\~іншого порядку\~їх встановлення. Згідно абзацу 1 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, дослідивши та оцінивши у сукупності надані докази в процесі розгляду справи, суд не має сумніву у доведеності сумісного проживання та ведення спільного господарства позивачем та померлим у вказаний позивачем період часу, та доходить висновку, що дана вимога підлягає задоволенню. Встановивши, що позивач постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та як спадкоємець четвертої черги спадкування за законом у встановлений статтею 1270 ЦК України строк заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подав, тобто є таким, що прийняв спадщину після померлого. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. У даній справі перешкодою була відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії обраний позивачем спосіб захисту є належним, а отже позов в частині визнання права власності на спадкове нерухоме майно також підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved