Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду з позовом, вказуючи, що успадкував від [PERSON] житловий будинок в с. Подоляни Гощанського району Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06.05.1988. 25.10.2013 позивач зареєстрував право власності на житловий будинок в с. Подоляни Гощанського району Рівненської області, підстава виникнення права власності - свідоцтво про право на спадщину. Позивач вказує, що відповідно до рішення №820 від 10.02.2014 Горбаківської сільської ради Рівненської області внесений запис до земельно-кадастрової книги щодо обліку земельної ділянки площею 0,25 га, яка належить [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови в с. Подоляни, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Рішенням №884 від 04.09.2014 Горбаківської сільської ради Рівненської області про реєстрацію права власності на земельну ділянку прийнято в порядку ст. 118, 121 ЗК України , тобто в порядку безоплатної приватизації земельної ділянки за рахунок земель житлової та громадської забудови Горбаківської сільської ради, а не на підставі п. г) ч. 1 ст. 81 ЗК України, у порядку спадкування. Таким чином, позивач вказує, що його єдине право на безоплатну приватизацію земельної ділянки порушено, тому просить суд, визнати протиправним та скасувати рішення №884 від 04.09.2014 Горбаківської сільської ради Рівненської області про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 562128000:02:001:0479) за адресою Рівненська область, Гощанський район, с. Подоляни та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,2500 га, за рахунок земель житлової та громадської забудови Горбаківської сільської ради. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому з посиланням на вимоги земельного законодавства та законодавства про місцеве самоврядування заперечує проти позову. Свою позицію аргументує тим, що 10 лютого 2014 Горбаківською сільською радою Гощанського району прийнято рішення №820 про внесення запису до Земельно-кадастрової книги, згідно якого вирішили внести запис до земельно-кадастрової книги щодо обліку земельної ділянки площею 0,25 га, яка належить [PERSON] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови в с. Подоляни, згідно свідоцтва про спадщину по заповіту. 04 вересня 2014 Горбаківською сільською радою Гощанського району прийнято рішення №884, згідно якого розглянувши Технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для гр. [PERSON] , на підставі п. 34 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 118, 121 ЗК України, Горбаківська сільська рада затвердила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер 562128000:02:001:0479 за адресою Рівненська область, Гощанський район, с. Подоляни. Таким чином, вважає, що Горбаківською сільською радою під час передачі у власність земельної ділянки, що належить [PERSON] в порядку спадкування, земельна ділянка передана в межах норм приватизації. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 08 листопада 2023 року вказана позовна зава прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2023 року, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримував, просив позов задовольнити повністю з підстав, викладених у позові. Відповідач в заяві поданій на адресу суду просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] успадкував від [PERSON] житловий будинок в с.\~Подоляни Гощанського району Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06.05.1988. Згідно витягу\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~про реєстрацію\~права власності\~від 25.10.2013 [PERSON] зареєстрував право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.05.1988. Рішенням №820 від 10.02.2014 Горбаківської сільської ради Рівненської обл. внесений запис до земельно-кадастрової книги щодо обліку земельної ділянки площею 0,25 га, яка належить [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови в с.\~Подоляни, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Рішенням №884 від 04.09.2014 Горбаківської сільської ради Рівненської області було прийнято рішення про затвердження технічної документації та передачу безоплатно у приватну власність гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0, 2500 га за рахунок земель житлової та громадської забудови Горбаківської сільської ради на підставі ст. 118, 121 Земельного кодексу України, кадастровий номер земельної ділянки 562128000:02:001:0479, що знаходиться за адресою Рівненська область, Гощанський район, с. Подоляни, площею 0,2500 га. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 1225 ЦК України\~визначено, що право власності на земельну ділянку\~переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. Згідно з пунктом «г» частини першої\~статті 81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною першою\~статті 116 ЗК України\~встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, що передбачено пунктом «а» частини третьої\~статті 152 ЗК України. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частина одинадцята\~статті 118 ЗК України). Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (стаття 125 ЗК України). На підставі довідки, виданої Горбаківською сільською радою від 2014 №263, встановлено, що згідно запису по господарської книги №1, особовий рахунок № [NUMBER] за [PERSON] обліковувались земельні ділянки площею 0.30 га, з них для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства 0,05 га. Однак, за життя спадкодавець [PERSON] не встиг посвідчити набуте право власності на вказані земельні ділянки державними актами. Доказів зворотного суду не надано і судом не встановлено. Згідно із ч. 1\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з пунктом «г» частини першої\~статті 81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною першою\~статті 116 ЗК України\~встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої\~статті 152 ЗК України. ЗК України\~у редакції, встановлює, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю чи укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1\~розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина третя\~статті 116 ЗК України). Слід зазначити, що одним із проблемних питань, є порядок застосування так званого принцип слідування «superficies solo cedit» - збудоване на землі слідує за нею. В Україні такий принцип закріплений з 2009 року у зв`язку з прийняттям\~закону № 1702-VІ. Цим законом внесені зміни до\~ЗК України. Зокрема, було визначено, що особа, набуваючи право власності на будівлю, розміщену на земельній ділянці іншої особи, одночасно набуває право власності на таку ділянку (її частину). Слідування земельної ділянки за будівлями та спорудами, що на ній розташовані, передбачене також\~ст. 377 ЦК України,\~ст. 6 Закону України «Про іпотеку»,\~ст. 7 Закону України «Про оренду землі». Верховний Суд при розгляді цивільних та господарських справ неодноразово вказував, що перехід права власності на земельну ділянку відбувається одночасно з переходом права на об`єкт нерухомості, що відповідає принципу «superficies solo cedit» (Постанова Касаційного цивільного суду від 27 листопада 2019 р. у справі № 461/2328/16-1, постанова Касаційного господарського суду від 23 листопада 2018 року у справі № 911/3665/16). 4 грудня 2018 року Велика Палата Верховного Суду винесла постанову у справі № 910/18560/16, де висловила правову позицію, що чинне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. Очевидно, що принцип «superficies solo cedit» має застосовуватися і у спадкових правовідносинах. Тобто, успадковуючи об`єкт нерухомості у набувача (спадкоємця) повинно одночасно виникати право власності на земельну ділянку, на якій розташована така нерухомість. Відповідний порядок спадкування закріплений в ч. 2\~ст. 1225 ЦК України\~- до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. 16 березня 2020 року Об`єднана палата КЦС ВС винесла постанову по справі № 675/2372/16-ц, де висловила правову позицію щодо застосування норм права при спадкуванні житлового будинку та земельної ділянки, на якій він розташований. Матеріалами справи стверджується, що на день смерті спадкодавця [PERSON] йому належало право на оформлення земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку 0,25 га, та для ведення особистого селянського господарства 0,05 га, яке увійшло до складу спадщини, а тому позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, мав право на оформлення цієї частини спадкового майна. При цьому, варто звернути увагу, що [PERSON] , як спадкоємець, оформив право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 562128000:02:001:0479 за адресою Рівненська область, Гощанський район, с. Подоляни, на підставі ст.118, 121 ЗК України та таким чином використав своє єдине право на безоплатну приватизацію. Так, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч. 1, 3, 4\~ст.79-1 Земельного кодексу України). Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (ч. 9\~ст. 79-1 Земельного кодексу України). Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (ч. 10\~ст.79-1 Земельного кодексу України). Статтею 19 Конституції України\~визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Суд приходить до переконання, що порушене право позивача підлягає захисту, зокрема про передачу земельної ділянки кадастровий номер 562128000:02:001:0479 в порядку ст. 118, 121 ЗК України, тобто в порядку безоплатної приватизації за рахунок земель житлової та громадської забудови Горбаківської сільської ради, а не на підставі п. г) ч. 1 ст. 81 ЗК України, у порядку спадкування. Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то позовні вимоги слід задовольнити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved