Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

До Кіровського районного суду м. Кіровограда у вересні 2020 року звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький, про стягнення пені по аліментам, просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за несплату аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 133 623,08 грн. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 30 грудня 2004 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. 12 червня 2019 року Бобринецьким районним судом було видано дублікат виконавчого листа по справі 2-1322/2004 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 29 листопада 2004 року по 22 липня 2021 року. Позивач змінила прізвище на « [PERSON] », оскільки зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON] 14 грудня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (серія [NUMBER] ), виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київський області. Заочним рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 грудня 2019 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] . Внаслідок систематичного невиконання рішення суду щодо стягнення аліментів на утримання сина у відповідача утворилась заборгованість з виплати аліментів. Станом на 22 липня 2020 року, згідно довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] перед [PERSON] за аліментами становить 138 485,71 грн. Вказувала, що проведено розрахунок неустойки за несвоєчасну сплату аліментів, відповідно якого, загальна сума неустойки, пені за період з 01 серпня 2020 року по 01 липня 2020 року становить 133 623,08 грн. Борг по аліментах становить 138 485,71 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 03 лютого 2021 року представником відповідача, адвокатом Майнард Н.О. до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що позивач розірвала шлюб у 2004 році під час складних для відповідача життєвих обставин, він перебував під слідством і утримувався в СІЗО, проте згодом обвинувачення було зняте. [PERSON] весь цей час перешкоджала батькові у спілкуванні з дитиною, повідомляючи неправдиві відомості про його смерть. Таким чином, дитина не знає батька виключно через дії позивача. Після утворення нової родини позивач неодноразово просила [PERSON] не втручатися у її особисте життя, не відвідувати сина, відмовлялась від будь-якої допомоги, тому відповідачу було не відомо про існування рішення суду про стягнення з нього аліментів. Згодом, у 2019 році під приводом бажання нового чоловіка всиновити [PERSON] , вона умовила [PERSON] дати свою згоду на позбавлення батьківських прав, що він і зробив у формі нотаріальної заяви. Позивач, скориставшись його правовою недосвідченістю запевнила, що нараховані аліменти будуть списані і у подальшому не буде мати жодних претензій до нього, проте після отримання цього позову відповідачу стало очевидно, що це не відповідає дійсності. В подальшому, з метою позасудового врегулювання спору, відповідач через свого адвоката звернувся із пропозицією до позивача сплатити їй одноразово 50 000 грн. за рахунок кредитних коштів, які від планував взяти у КБ «Приватбанк». Проте, отримав відмову, яка була передана через її представника. Просила зменшити розмір неустойки, та як наслідок відмовити у задоволенні позову, зважаючи на систематичні дії позивача, які призвели до накопичення заборгованості та складний фінансовий стан відповідача, який має на утриманні ще одну дитину від другого шлюбу, яка має розлади здоров`я та матір-пенсіонерку, яка не працює. Вказано, що відповідач зараз не працює і його підприємницька діяльність через карантинні обмеження прийшла до свого завершення, він не має власного житла, машини, чи іншого цінного майна і проживає разом із новою дружиною та дитиною, разом із матір`ю-пенсіонеркою в її квартирі. Фактично не має можливості не тільки сплатити заборгованість, а й тим більше нараховану пеню за аліментними зобов`язаннями. Просила суд також зважити на той факт, що позивач сама, своїми діями сприяє системному створенню та поглибленню заборгованості, відмовляючись приймати часткове виконання. У задоволенні позову про стягнення пені по аліментам просила відмовити в повному обсязі. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 лютого 2021 року судом здійснено перехід з розгляду за правилами спрощеного позовного провадження цивільної справи в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, призначено підготовче засідання. 29 березня 2021 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно якої вказано, що обґрунтування заперечень, які викладені у відзиві сторона позивача вважає надуманими, безпідставними, необґрунтованими, поданими без належних доказів. Обставина перебування позивача у 2004 році під слідством та утримання в СІЗО немає ніякого відношення до його обв`язку утримувати його дитину та забезпечувати належними умовами життя в розумінні отримання від батька належної допомоги, при цьому доказів перебування позивача в СІЗО і в який період не надано взагалі, що унеможливлює взяти такі обґрунтування та зважити на неможливість виконання відповідачем батьківських обов`язків. Обґрунтування того, що відповідач не знав за існування рішення суду про аліменти спростовується самими обґрунтуваннями відзиву, що у 2019 році сторони намагались врегулювати цей спір і відповідач погодився надати згоду на усиновлення [PERSON] іншим чоловіком, при цьому чекав що позивач відмовиться від аліментів, тим самим йому було достовірно відомо про рішення суду про стягнення з нього аліментів. Доводи про те, що позивач не приймає від відповідача допомогу, про те, що вона перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною не підтверджені жодним доказом, немає будь яких звернень відповідача до органу опіки та піклування про врегулювання питань побачення з дитиною та отримання допомоги на дитину від батька, тому такі обґрунтування є просто надуманими в інтересах відповідача. У відзиві відповідач просив зменшити розмір пені за стягнення аліментів та не зазначає на скільки, але у резолютивній частині відзиву просить взагалі відмовити у стягненні такої пені, тим самим не зрозуміла позиція відповідача. А обґрунтування відзиву про те, що позивач своїми діями сприяє систематичному створенню та поглибленню заборгованості зовсім виглядає фантастично, так як така сплата аліментів є обов`язком відповідача, а не позивача, при цьому часткове виконання відповідачем надається з умовою відмовитись від всіх аліментів. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 вересня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. Витребувано від Фортечного ВДВС виконавче провадження за виконавчим листом №2-1322/04 від 12 червня 2019 року. В судове засідання від представника позивача, адвоката Калінка - Бондар О.Б. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, поновні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами у справі був зареєстрований шлюб у 2001 році Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №84. Від спільного проживання вони мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Бобринецьким районним судом Кіровоградської області 30 грудня 2004 року ухвалено рішення по справі №2-1322 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17 лютого 2001 року Центральним відділом реєстрації актів громадського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №84, розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 29 листопада 2004 року, до повноліття сина, тобто до [INFO] , а також державне мито на користь держави в сумі 51 грн. Відповідно до свідоцтва про шлюб, 14 грудня 2013 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого її прізвище змінилось з « [PERSON] » на « [PERSON] », вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб. Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 грудня 2019 року (справа №404/3432/19) позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Кіровоградської облдержадміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради Київської області, Орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, про позбавлення батьківських прав, задоволено. Позбавлено [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вирішено питання розподілу судових витрат. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, за відомостями Відділу реєстрації місця проживання Управління Центр надання адміністративних послуг Бучанської міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 03 жовтня 2016 року по теперішній час. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, здійсненого державним виконавцем Фортечного відділу держаної виконавчої служби у місті Кропивницькому, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 липня 2020 року у розмірі 138 485,71 грн. Судом також встановлено, що 04 квітня 2012 року відповідач зареєстрував шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно наданих відповідачем медичних документів, [PERSON] встановлено діагноз: міопія слабкого ступеня правого ока. Міопія середнього ступеня з астигматизмом лівого ока. Спазм акомодації. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках - ст.13 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції; виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами - абз 1 ч.1 та ч.3 ст.431 ЦПК України. Приписами статті 51 Конституції України, ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 4 ст.155 СК України визначено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 1 ст.196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Частиною 1 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч.1 ст.5 вказаного Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом - ст.10 ЗУ «Про виконавче провадження». Аналіз вищевказаних правових норм (положень Конституції України, Сімейного Кодексу України) свідчить про встановлення обов`язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. При цьому обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. За рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У будь-якому випадку цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. У разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, яке визначене приписами ст.196 СК України, полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Саме така правова позиція стосовно застосування норм права стосовно порядку обчислення розміру пені із заборгованості зі сплати аліментів висловлена Верховним Судом України у справі 333/6020/16-ц (постанова від 03 квітня 2019 року), яка є обов`язковою для всіх судів України. Як встановлено з матеріалів справи Бобринецьким районним судом Кіровоградської області 30 грудня 2004 року ухвалено рішення по справі №2-1322 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17 лютого 2001 року Центральним відділом реєстрації актів громадського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №84, розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 29 листопада 2004 року, до повноліття сина, тобто до [INFO] . Вказане судове рішення набрало законної сили та було звернуто до примусового виконання. При цьому згідно розрахунку вбачається, що відповідачем несвоєчасно та не у повному обсязі здійснювалася сплата нарахованих аліментів. Оскільки матеріалами справи встановлено, що з вини відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів за рішенням суду, позивач має право на стягнення неустойки в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина друга статті 181 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України). Грошове зобов`язання представляє собою зобов`язання по сплаті грошових коштів. Воно може бути, зокрема: як договірним, так і недоговірним; готівковим і безготівковим та ін. У грошових зобов`язаннях предметом виконання виступає певна грошова сума, що має бути сплачена. Причому сплата коштів може відбуватися як готівкою, шляхом передачі коштів, так і в безготівковому порядку. У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу (стаття 534 ЦК України). Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина третя статті 195 СК України). Аналіз вказаних норм свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії; положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин; в СК України не передбачено як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням. Тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме стаття 534 ЦК України; при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць. Вказані висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі № 711/679/21. Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір пені становить 133 623,08 грн. Разом з цим, сукупний розмір заборгованості по сплаті аліментів становить 138 485,71 грн. Судом враховується матеріальний та сімейний стан платника аліментів, який офіційно не працевлаштований та має нестабільний та мінливий дохід, на його утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина. Також судом враховується і те, що дитина відповідача від іншого шлюбу має проблеми зі здоров`ям. За таких обставин, враховуючи матеріальний та сімейний стан відповідача, відповідно до приписів ч.2 ст.196 СК України, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки яка підлягає стягненню на користь позивача до 60 000 грн. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial