Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

08.09.2023 року судом зареєстровано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житлом, яку мотивовано тим, що позивач є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , в яку вселився на підставі ордера № 0087 на жиле приміщення від 17.08.2000 року. У вказаній квартирі було зареєстровано місце проживання його дружини [PERSON] . Рішенням суду від 15.12.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, про що 31.01.2012 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу. В серпні 2012 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . Колишня дружина позивача відповідач [PERSON] не має з ним родинних зв`язків, однак, залишається зареєстрованою в квартирі [ADDRESS] . Відповідач з 2019 року з власної ініціативи виїхала з квартири [ADDRESS] , забрала всі свої речі і з того часу в квартирі за місцем реєстрації не з`являлась, участі у витратах, пов`язаних з утриманням житла не несе, житлово-комунальні послуги не сплачує. Спілкування сторони не підтримують, фактичне місце проживання відповідача позивачеві невідомо. Оскільки відповідач відсутня в квартирі за місцем реєстрації проживання без поважних причин понад 4 роки, позивач вважає, що [PERSON] втратила право користування квартирою [ADDRESS] , що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. На підставі ст. 71 Житлового кодексу України позивач просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлом квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача адвокат Тишківський С.Л. позов підтримав. Суду пояснив, що відповідач колишня дружина позивача, шлюб з якою розірваний рішенням суду в 2009 році. Після розірвання шлюбу відповідач проживала в квартирі, але в 2019 році виїхала з квартири, забрала свої речі і з того часу в квартирі за місцем реєстрації проживання не з`являється. Зауважив, що відповідач не є членом сім`ї позивача, у нього інша сім`я. Відповідач квартирою не цікавиться, витрат на утримання не несе. Перешкод у користуванні квартирою відповідачу ніхто не чинив. Квартира не приватизована. Просив вимоги [PERSON] задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась з невідомих суду причин, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не надавала. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223,\~280 ЦПК України\~суд провів заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є сусідом, з [PERSON] знайомий з 2018 року. [PERSON] - це колишня дружина позивача, але він її не знає, не бачив її ніколи. У позивача інша сім`я дружина [PERSON] , донька. Чи є в квартирі позивача речі відповідача не знає. Підтвердив, що з 2019 року відповідач за місцем реєстрації в квартирі позивача не проживає. Судом були вчинені наступні процесуальні дії. Ухвалою суду від 15.09.2023 року було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом (а.с. 31). Ухвалою суду від 07.11.2023 року закрито підготовче провадження. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що виконкомом Вінницької міської ради [PERSON] на сім`ю з 3-х осіб (він, дружина [PERSON] , дочка [PERSON] ) 17.08.2023 року надано ордер № 0087 на право зайняття житлового приміщення двокімнатної квартири [ADDRESS] . Підстава видачі ордера: рішення виконкому ВМР № 425 від 09.08.2000 року. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 15.12.2009 року № 2-4238/2009 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29.12.2000 року. Про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 31.01.2012 року відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 07.06.2010 року зроблено відповідний актовий запис № 658 та 31.01.2012 року [PERSON] видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». 14.08.2012 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . Їх донька [PERSON] народилась [INFO] . З особового рахунку № [NUMBER] на квартиру за адресою: [ADDRESS] вбачається, що квартира має 50,6 кв.м. загальної площі, 26,93 кв.м. житлової, у ній зареєстровані: квартиронаймач [PERSON] , колишня дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Довідкою про реєстрацію місця проживання від 13.09.2023 року Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради також підтверджено реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . З акту, складеного сусідами позивача 06.06.2023 року, зокрема, вбачається, що з квартири за адресою: [ADDRESS] , в 2019 році остаточно з власної ініціативи виїхала [PERSON] . В квартирі не з`являється, її речі в квартирі відсутні. У квартирі проживають [PERSON] , його дружина [PERSON] , донька [PERSON] , 2015 р.н. Актом, складеним комісією з ТОВ «ЖЕО», затвердженим директором ТОВ «ЖЕО» 06.07.2023 року, підтверджено, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Комісією було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , за вказаною адресою з 2019 року не проживає. Статтею 9 Житлового кодексу\~Української РСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Статтею 71 Житлового кодексу України визначені підстави збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] відсутня за місцем реєстрації проживання понад шість місяців, без поважних причин відсутності, з заявами щодо збереження житла не зверталась, витрат по утриманню житла не несе, речей її в квартирі немає і даним житлом відповідач не цікавиться, не вважає його своїм, перешкод для користування цим житлом також не встановлено, суд вважає необхідним на підставі ст. ст.\~71,\~72 Житлового кодексу України визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 24 закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved