Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», від імені якого діє представник за довіреністю, пред`явило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 27.08.2020 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № [NUMBER] , за умовами якого Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» надало [PERSON] кредитні кошти в розмірі 40372,67 гривень, а остання зобов`язалася повернути Акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» кредитні кошти та сплатити проценти за його користування. У порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв`язку із чим станом на 23 грудня 2022 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 51496,66 грн. 20 грудня 2022 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, у відповідності до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право вимоги у тому числі і до [PERSON] . Позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість у сумі 51496,66 грн. за кредитним договором №014-RO-82-60588557 від 27 серпня 2020 року, а також витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1400 гривень та судові витрати у розмірі 2684 грн. Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 серпня 2023 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до суду не з`явився, в позовній заяві зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішеня (а.с.4). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових викликів за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою відповідачки, але поштові відправлення повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою», іншої адреси відповідачка суду не повідомила, тому, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачці належним чином. Відповідачка клопотання про розгляд справи у її відсутність до суду не подала, про причини неявки суд не повідомила. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленої відповідачки, яка про причини неявки не повідомила, неподання відповідачкою відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачки та ухвалення заочного рішення у даній справі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 27 серпня 2020 року між Акціонерним товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-60588557 (а.с.5-6), відповідно до якого Банк зобов`язаний надати [PERSON] кредит в сумі 40372,67 гривень, а [PERSON] повинна повернути Банку кредит та сплатити проценти за його користування (п.1.2 Заяви-Договору). Проценти за користування кредитом складають 37,90 % річних (п.1.2.3 Заяви-Договору). Також, відповідачкою 27 серпня 2020 року було підписано графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супутніх послуг) (а.с.7-8), паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» (а.с.9-10), заяву №014-RO-82-60588557 до договору добровільного страхування життя №РБ1704-г від 12 червня 2020 року (а.с.11-12); 11 червня 2019 року опитувальник для клієнта фізичної особи (а.с.13). 27.08.2020 року [PERSON] були фактично отримані від позивача кредитні кошти на платіжну картку, що підтверджується випискою по рахунку [PERSON] [NUMBER] (а.с. 15-20). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №014-RO-82-60588557 (а.с. 21), заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 23.12.2022 року складається з: заборгованості за кредитом - 45150,02 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 715,29 грн.; заборгованість за процентами 6346, 64 грн., у тому числі прострочена заборгованість за процентами 5127,71, на загальну суму 51496, 66 гривень. Відповідно до договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20 грудня 2022 року, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» передало (відступило) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.22-26). Відповідно до Реєстру боржників від 23.12.2022 року до Договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20 грудня 2022 року (а.с.29-29Б) та витягу з Реєстру боржників від 23.12.2022 року до Договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20 грудня 2022 року (а.с.31) за №1299 в реєстрі боржників значиться [PERSON] , кредитний договір №014-RO-82-60588557, загальна сума заборгованості 51496,66 грн. 08 травня 2023 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» за вих.№1-86850 було направлено досудову вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором №014-RO-82-60588557 відповідачці [PERSON] (а.с. 32-35). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частинами першою та другою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України). Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зміст правовідносин учасників договору повинен оцінюватись виходячи з дійсних намірів учасників договору та відповідно до всіх документів, підписаних сторонами при укладенні або виконанні цього договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абзацом першим частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частина третя статті 12, частина перша статті 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилом частин першої - третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідачка на спростування цих обставин не подала суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, як передбачено статтями 12, 81 ЦПК України. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачка належним чином не виконала зобов`язання за договором №014-RO-82-60588557 від 27 серпня 2020 року, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 51496,66 грн.. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684 грн. відповідно до платіжної інструкції № 1116 від 21 липня 2023 року. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» підлягають стягненню витрати з оплати судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2684,00 гривень. Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 14 червня 2023 року між адвокатом Титаренко Владиславом Володимировичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», в особі директора Яковця Ю.М., було укладено договір про надання правової допомоги № 14/06/2023 з додатками (а.с. 38-41). Відповідно до замовлення № 74 до договору про надання правової допомоги № 14/06/2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» передало в роботу адвокату Титаренко В.В. матеріали по справі за кредитним договором [PERSON] №014-RO-82-60588557 (а.с.42). Обсяг виконаних робіт визначений в акті виконаних робіт до замовлення №74 до замовлення №74, згідно з яким, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» надано правову допомогу на загальну суму 1400 гривень (а.с.43). Дану винагороду було сплачено позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією № 1135 від 21 липня 2023 року (а.с. 44). Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2684,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1400,00 гривень.

Outcome: approved