Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що був одружений двічі (на даний момент перебуває у другому шлюбі). Від першого шлюбу, який тривав з 07.10.2000 по 26.06.2013 з [PERSON] , має двох дітей, яких він утримує, серед яких одна - неповнолітня - [PERSON] . У нинішньому шлюбі з [PERSON] , який триває з 19.05.2019 року, він утримує ще 2 дітей: [PERSON] , який народився у цьому шлюбі та [PERSON] , який є сином його дружини від першого шлюбу. Встановлення факту утримання 3 (трьох) неповнолітніх дітей є важливим для Заявника, оскільки від нього залежить виникнення та/або зміна ряду його особистих та майнових прав, а також впливатиме на права та інтереси дітей та інших членів сім`ї. Так, встановлення цього факту, крім іншого, впливає на можливі гарантії, передбачені Сімейним кодексом України, можливість отримання соціальних та інших пільг, виплат, допомоги, які передбачені податковим законодавством, тощо. Заявник зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства» багатодітним сім`ям надається ряд пільг, зокрема, знижка плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами (газопостачання, електропостачання та інші послуги), тощо. Відповідно до пп. 169.1.2. п. 169.1. ст. 169 Податкового кодексу України з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 100 відсоткам суми пільги, у розрахунку на кожну таку дитину. Встановлення факту утримання одного з дітей - [PERSON] , матиме важливе значення для подальших процедур, які плануються, а саме щодо його усиновлення. Також утримання 3 (трьох) неповнолітніх дітей Заявник просить встановити з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до якого не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років. Повідомив, що інші способи встановлення вказаного даного факту діючим законодавством України не передбачено. Просив суд: встановити факт що має юридичне значення, а саме утримання [PERSON] , трьох дітей віком до 18 років, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2023 року відкрито провадження та призначено судове засіданні. При розгляді справи заявник та його представник вимоги заяви підтримали. Просили суд задоволити подану заяву. 16 жовтня 2023 року до суду надійшла заява [PERSON] . У своїй заяві повідомила, що народилася [INFO] , місце народження: Азербайджанська Республіка, м. Баку, є громадянкою Азербайджанської Республіки. Починаючи з 2018 року постійно проживає в Україні, посвідка на постійне проживання № [NUMBER] від 25.10.2022, адреса проживання: [ADDRESS] . Проживає сім`єю у складі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною ( [INFO] ), яка народилася у шлюбі з Заявником. Підтверджує факти, які викладені в заяві, зокрема, щодо утримання Заявником трьох неповнолітніх дітей, оскільки такі факти відповідають дійсності та підтверджуються письмовими доказами, доданими до заяви. Повідомляє, що її син - [PERSON] , 2014 року народження не знає іншого батька, крім [PERSON] , який піклується, виховує і утримує його, починаючи з 2018 року (ще під час їх спільного проживання до реєстрації офіційного шлюбу), нарівні з іншими його дітьми. Просила задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. 09 листопада 2023 року до суду подані письмові пояснення [PERSON] . Суду повідомила, що перебувала у шлюбі з Заявником у період з 07.10.2000 по 26.06.2013, від якого у них народилося двоє дітей, одна з яких - [PERSON] є неповнолітньою. Також зазначила, що після розлучення із Заявником вона не подавала будь-яких заяв про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей, оскільки між ними було досягнуто домовленостей, що особисті відносини не повинні жодним чином впливати на можливості, добробут дітей, забезпеченість їхнього проживання, навчання, відвідання гуртків, тощо, і цих обов`язків Заявник дотримується вже понад 10 років. Заявник щомісяця передає кошти для утримання дітей, яких достатньо для нормального забезпечення: харчуванням, одягом, оплати гуртків, дозвілля, лікування, у випадку необхідності, а також у свій час, вже після розлучення із нею допоміг (фактично самостійно придбав) квартиру для неї та дітей. Просила задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. У судовому засіданні 14 листопада 2023 року залучено до участі у справі Заінтересовану особу - [INFO], на військовому обліку у якій перебуває Заявник і якій було направлено заяву та додані до неї документи, повідомлено про дату і час проведення судового засідання та запропоновано подання пояснень по суті поданої Заявником заяви. [INFO] був належним чином сповіщений про судовий розгляд справи, однак представника на розгляд справи у судове засідання не направив, письмові пояснення по суті заяви не надано. Згідно зі ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. При розгляді справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції 25.10.2006 року, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 14.07.2022 року, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно з інформацією, яка зазначена у свідоцтві про народження [NUMBER] , виданого 27.10.2015 року центром служби «ASAN» №3 Міністерства юстиції м. Баку Азербайджанської Республіки [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до постанови Ясамальського районного рішення м. Баку від 18.03.2016 судом розірвано шлюб між [PERSON] могли та [PERSON] . Син [PERSON] , [INFO] залишається під опікою матері. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Шевченківським районним в м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, 14.05.2019 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з Довідкою про склад сім`ї, виданої Борщагівською сільською радою Бучанського району Київської області за №472 від 04.08.2023 року до складу сім`ї [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , входять: [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , [PERSON] (дружина), [INFO] , посвідка на постійне проживання № [NUMBER] , [PERSON] (донька), [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] , [PERSON] (син) [INFO] свідоцтво про народження [NUMBER] , [PERSON] (син дружини), [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] . Аналогічна інформація викладена в Акті на предмет проживання, складеного депутатом Борщагівської сільської ради VIII скликання Бучанського району Київської області 03.08.2023 року. Крім того, факт утримання Заявником трьох дітей підтверджується наступними документами, які знаходяться в матеріалах справи: - щодо [PERSON] : довідкою про оплату за приватний навчальний заклад (школа) «Софіївсько-Борщагівська гімназія Фрідомскул» за період з 01.09.2020 по 30.06.2023, фіскальними чеками, які підтверджують купівлю іграшок, книг, гаджетів та техніки (телефон, ноутбук, годинник, планшет, тощо), оплати лікування (після перелому ноги) та стоматологічних послуг, квитки на літак, спільні відпочинки; - щодо [PERSON] : фіскальними чеками і платіжними дорученнями, які підтверджують оплату гуртка (спортивна акробатика, спортзал), басейну, придбання квитків на потяг і проживання і т.д. (на спортивні змагання, тощо), придбання речей (взуття, крісла), гаджетів та техніки (телефон, комп`ютер, годинник, планшет, тощо), витрат на лікування, стоматологічні послуги (лікування, встановлення брекет-системи, тощо); - а також спільними сімейними фотографіями Заявника, усіх дітей, інших членів родини з сімейних свят, прогулянок, відпочинку за різні періоди та роки. Відповідно до заяви від 05.10.2023 [PERSON] підтверджує той факт, що її, спільний із Заявником син - [PERSON] та її син від першого шлюбу - [PERSON] , знаходиться повністю на утриманні [PERSON] , тим більше у період її відпустки по догляду за дитиною. Заявою [PERSON] від 08.11.2023 та поясненнями наданими у судовому засіданні від 09.11.2023, підтверджується факт утримання Заявником їх спільної неповнолітньої дочки - [PERSON] , а саме здійснення на систематичній основі оплати вартості харчування, придбання одягу, техніки (ноутбук, телефон), оплатою гуртків та участі у спортивних змаганнях, лікування та відпочинку.. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України). Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 4. ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 №2402-III визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. 12 вказаного Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ст. 8 зазначеного Закону, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Разом з тим, відповідно до ст. 17 Конституції України оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості покладаються на Збройні Сили України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (ст. 65 Конституції України). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні із 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який також передбачає здійснення заходів із призову громадян на військову службу. Проте, у відповідності до абзацу 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років. Таким чином, законодавець визначив в абзаці 4 частини 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», гарантований захист трьох і більше дітей віком до 18 років, які утримуються військовозобов`язаними жінками та чоловіками. Визначальним фактором у цьому випадку є не батьківство, а саме утримання трьох і більше дітей. Враховуючи вищевикладені обставини та досліджені докази, суд вважає встановленим факт утримання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий 10.06.1995 року Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області, місце проживання: [ADDRESS] , трьох дітей віком до 18 років, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того суд приймає до уваги той факт, що поняття «утримання» законодавчо не визначено і його встановлення покладається на розсуд суду, який з урахуванням принципів належності та достатності доказів, наданих Заявником та підтверджених Заінтересованими особами, уповноважений встановити такий факт. Суд також вважає, що Заявник дійсно не може встановити факт утримання ним трьох неповнолітніх дітей в інший спосіб, відмінний від судового рішення, зважаючи на той факт, що один із дітей, який перебуває на утриманні Заявника, не є громадянином України і неврегульованість таких випадків діючим законодавством та практикою. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести даний факт і зазначені обставини перешкоджають реалізації прав заявника та гарантованого захисту його дітей у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. Відтак, сплачений [PERSON] при звернені до суду з заявою про встановлення факту судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони. На підставі викладеного,

Outcome: approved