Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Представник Одеського обласного центру зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд: стягнути з відповідача на користь Одеського обласного центру зайнятості заборгованість з виплаченої йому допомоги по безробіттю у розмірі 40753,11 грн. та судові витрати по справі. Своїми вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до Біляївської районної філії Одеського обласного центру зайнятості заявою про надання статусу безробітного від 30.08.2021 року. Відповідно до наказу про надання статусу безробітного від 31.08.2021 № НТ210831. Згідно частини першої статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до наказу від 31.08.2021 року № НТ210831 відповідачу було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю, починаючи з 31.08.2021 року. Наказом Одеського міського центру зайнятості від 26.05.2022 року №НТ220526 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю та знято його з реєстрації як безробітного з 26.05.2022 року, у зв`язку з поданням безробітним особисто письмової заяви про зняття його з реєстрації, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», п. 10 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», підпункту 2 п. 1 Розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики №624 та абзацу 16 підпункту 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792. В той же час, під час здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації поданої відповідачем до центру зайнятості, згідно Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року №136, на підставі інформації триманої з Реєстру застрахованих осіб було встановлено факт приховування від центру зайнятості інформації про перебування у трудових відносинах з TOB «КОРСА» в період перебування в статусі безробітного та отримання допомоги по безробіттю. У зв`язку з тим, що відповідно з ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, вищевикладені обставини спонукали Одеський міський центр зайнятості ініціювати проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення по безробітному [PERSON] , відповідно до Закону України «Про зайнятість населення». На виконання службової записки відділу організації працевлаштування населення Одеського міського центру зайнятості, Одеським міським центром зайнятості відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року №60/62, проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. За результатом звірення наданої особою інформації з відомостями Державної податкової адміністрації України, Пенсійного фонду України та державних реєстрах було підтверджено факт зайнятості відповідача на умовах трудового договору, а саме старший менеджер з операційних питань у ТОВ «КОРСА» з 24.01.2022 року. Відповідач приховав від працівників Одеського міського центру зайнятості факт зайнятості у ТОВ «КОРСА» з 24.01.2022 року та продовжував незаконно отримувати допомогу по безробіттю, незважаючи навіть на те, що він був ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного щодо відповідальності за подання недостовірних даних і документів та несвоєчасне подання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання матеріальних послуг, які визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що підтверджується власноручним підписом відповідача у Додатку 2 до Індивідуального плану працевлаштування безробітного від 09.09.2021 року. Вимогами ч.2\~ст.\~36\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття»\~встановлено,\~що застраховані\~особи,\~зареєстровані в\~установленому порядку\~як безробітні,\~зобов`язані\~своєчасно подавати\~відомості про\~обставини,\~що впливають\~на умови\~виплати їм\~забезпечення та\~надання соціальних\~послуг. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч.1 ст. 45 цього Закону. Пунктом 1 ч.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Факт зайнятості відповідача, а саме перебування у трудових відносинах з TOB «КОРСА» мав юридичне значення та значно впливав на умови нарахування та виплати відповідачу допомоги по безробіттю у період з 24.01.2022 року по 26.05.2022 року. Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови їй забезпечення та надання соціальних послуг. Враховуючи те,\~що зайнятість\~особи,\~зокрема,\~перебування особи\~у трудових\~відносинах,\~унеможливлює,\~відповідно до\~вимог чинного\~законодавства України,\~отримання статусу\~безробітного та\~допомоги по\~безробіттю,\~а незаконно\~отримані кошти\~підлягають поверненню\~до Фонду\~загальнообов`язкового державного\~соціального страхування\~України на\~випадок безробіття,\~наказом Одеського\~міського центру\~зайнятості від\~27.10.2022\~року №104\~було прийняте\~рішення про\~повернення незаконно\~отриманих коштів,\~у зв`язку\~з встановленням\~факту зайнятості\~особи згідно\~із частиною\~третьою статті\~36\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття». На виконання наказу Одеського міського центру зайнятості «Про організацію стягнення суми витраченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг страхованій особі» від 27.10.2022 року №104, фахівцями юридичного відділу центру зайнятості, були прийняті відповідні заходи досудового врегулювання даного спору. Відповідачу за місцем реєстрації та місцем фактичного перебування було направлено претензію від 31.10.2022 року вих. №1646/01-19/06, в якій було зазначено вимоги центру зайнятості до відповідача, щодо повернення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю. Претензію відповідачем було отримано за місцем перебування 07.11.2022 року та за місцем реєстрації 09.11.2022 року. Проте, на сьогоднішній день, вимоги центру зайнятості відповідачем добровільно виконано не було, суму боргу перед Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в розмірі 40753,11 грн. на рахунок центру зайнятості відповідачем не перераховано. У зв`язку з викладеним, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.55). Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судових засідань повідомлявся шляхом надіслання ухвали та судової повістки на зареєстроване місце проживання (перебування), про що свідчить у справі поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.53) також повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.68). В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строки не подав до суду відзив на позовну заяву. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що на підставі заяви №20210830-1770213 про надання статусу безробітного від 30.08.2021року [PERSON] центром зайнятості було надано статус безробітного (а.с.30-31). Відповідно до Витягу із наказів про прийняття рішення по особі [PERSON] ПК №153021083100054 до наказу про надання статусу безробітного від 31.08.2021 року № НТ210831 (а.с.32-33). Згідно акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 21.10.2022 року №95, проведено перевірку факту зайнятості [PERSON] у ТОВ «КОРСА» (а.с.34). Згідно листа ТОВ «КОРСА» від 05.09.2022 №70/04 підтверджено період трудових відносин, що [PERSON] працював в ТОВ «КОРСА» з 24.01.2022 року по 01.02.2022 року на посаді старшого менеджера з оперативних питань (а.с.35). Відповідно до наказу ТОВ «КОРСА» від 21.01.2022 року №17-К/П «Про прийом на роботу», прийнято [PERSON] на посаду старшого менеджера з оперативних питань з 24.01.2022 року, з посадовим окладом згідно штатного розпису, з випробувальним терміном один рік (а.с.36). Згідно довідки про середню заробітну плату (дохід) [PERSON] працював з 24.01.2022р. по 01.02.2022р. ТОВ «КОРСА» (а.с.37). [PERSON] приховав від працівників Одеського міського центру зайнятості факт зайнятості у ТОВ «КОРСА» з 24.01.2022 року та продовжував незаконно отримувати допомогу по безробіттю, незважаючи навіть на те, що він був ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного щодо відповідальності за подання недостовірних даних і документів та несвоєчасне подання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання матеріальних послуг, які визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що підтверджується власноручним підписом відповідача у Додатку 2 до Індивідуального плану працевлаштування безробітного від 09.09.2021 року (а.с.38) Наказом Одеського міського центру зайнятості від 27.10.2022 року №104 було прийняте рішення про повернення незаконно отриманих коштів, у зв`язку з встановленням факту зайнятості особи згідно із частиною третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.39). Відповідачу за місцем реєстрації та місцем фактичного перебування було направлено претензію від 31.10.2022 року вих. №1646/01-19/06, в якій було зазначено вимоги центру зайнятості до відповідача, щодо повернення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю (а.с.40-41). Претензію відповідачем було отримано за місцем перебування 07.11.2022 року та за місцем реєстрації 09.11.2022 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.42). Згідно довідки Одеського міського центру зайнятості від 25.10.2022 року виданої [PERSON] , дата припинення реєстрації 26 травня 2022 року (а.с.43). Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи, що здійснюють свою діяльність відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та цього Закону. Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2014 № 90 «Деякі питання державного управління у сфері зайнятості населення» до внесення змін до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення» служба зайнятості продовжує виконувати завдання і функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття і фінансуються за рахунок і в межах коштів, передбачених у бюджеті Фонду. У відповідності до п. п. 1, 18, 19 частини другої статті 22 Закону України «Про зайнятість населення» центри зайнятості здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, здійснюють контроль за використанням коштів Фонду, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством. Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України Про зайнятість населення встановлено, що зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. З приписів пп. 2 п. 23 Порядку № 792, вбачається, що підставою для відмови у наданні статусу безробітного є - встановлення факту зайнятості особи. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, нейтральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує нормування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Пунктом 19 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань здійснюють контроль - використанням коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, застосовують в установленому - законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи. З приписів пункту 14 частини другої статті 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань здійснюють обмін інформацією з Пенсійним фондом України для забезпечення виконання вимог цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Згідно п. 4 ч.2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Зокрема, п. 1 ч.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Факт зайнятості [PERSON] , а саме перебування у трудових відносинах з TOB «КОРСА» мав юридичне значення та значно впливав на умови нарахування та виплати [PERSON] допомоги по безробіттю у період з 24.01.2022 року по 26.05.2022 року. Відповідно до ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови їй забезпечення та надання соціальних послуг. Враховуючи те, що зайнятість особи, зокрема, перебування особи у трудових відносинах, унеможливлює, відповідно до вимог чинного законодавства України, отримання статусу безробітного та допомоги по безробіттю, а незаконно отримані кошти підлягають поверненню до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, наказом Одеського міського центру зайнятості від 27.10.2022 року №104 було прийняте рішення про повернення незаконно отриманих коштів, у зв`язку з встановленням факту зайнятості особи згідно із ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності згідно із статтею 4 Закону України «Про зайнятість населення» згідно п. 9 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення». У разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, відповідно до Порядку розслідування страхових випадків \~ \~ \~ \~та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.12.2009 року №60/62. Відповідно до ч.1\~ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги вимоги чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved