Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство "Комерційний банк "Глобус", через свого представника - адвоката Прохоренка В.П., звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" заборгованість за Договором на надання поточного рахунку на обслуговування платіжної картки від 14.03.2018, зі змінами, в розмірі 50912,35 грн., в тому числі: 23453,43 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 27458,92 грн. - прострочена заборгованість по процентам. Крім того, просить судові витрати по справі покласти на відповідача, а саме: 2684 грн. судового збору та 6000 грн. витрат на професійну правничу (правову) допомогу. Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що 14.03.2018 між ПАТ "КБ "Глобус" та [PERSON] укладено Договір на відкриття поточного рахунку на обслуговування платіжної шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту. Відповідно до умов Договору Банком відкрито Позичальнику картковий рахунок № [NUMBER] за програмою кредитування овердрафт "Запасочка" для фізичних осіб клієнтів ПАТ "КБ "Глобус" та встановлено ліміт дозволеного овердрафту на наступних умовах: сума ліміту овердрафту - 50000,00 грн.; строк дії ліміту овердрафту - 48 місяців з 14.03.2018 року по 31.03.2022 року; фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) 46,8%. Положення пункту 1.1.12. Договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки, надалі - ПК, ПАТ "КБ "Глобус" (для фізичних осіб) встановлює, що овердрафт - кредит, який надається Банком Клієнту в разі перевищення суми операції Держателем ПК залишку коштів на Рахунку та в інших випадках, визначених цим Договором (Дозволений овердрафт та Недозволений овердрафт). Дозволений овердрафт - кредит, який надається Банком Клієнту в межах ліміту дозволеного овердрафту в разі перевищення суми операції Держателем ПК залишку коштів на Рахунку та в інших випадках, визначених цим Договором. Недозволений овердрафт - автоматичне надання Банком кредиту Клієнту а разі виникнення заборгованості за рахунком у зв`язку з перевищенням витратного ліміту та\\або Ліміту Дозволеного овердрафту та ліміт обов`язкового залишку за Рахунку, в тому числі у зв`язку з виникнення заборгованості за комісіями та іншими платежами, належними до сплати Банку(за наданими ним послуги), а також перенесення коштів на рахунок простроченої заборгованості у зв`язку з невчасною сплатою заборгованості за Дозволеним овердрафтом, процентів за Дозволеним овердрафтом та Недозволеним овердрафтом у відповідності до умов цього Договору, зокрема п. 3.4.8 та Тарифів Банку. Пунктом 1.1.18. Договору визначено термін Пільговий період кредитування - це період кредитування, що починається з дня виникнення заборгованості по Дозволеному овердрафту, та діє протягом 30 календарних днів з дати виникнення заборгованості по Дозволеному овердрафту. Оскільки, відповідачем не здійснено своєчасне погашення (повернення) грошових коштів за овердрафтом після завершення пільгового періоду та не сплачено проценти за користування Дозволеним овердрафтом, Позивачем здійснено нарахування процентів у розмірі 46,8% річних, (відповідно 3,9% на місяць), на суму існуючої заборгованості за овердрафтом. В той же час відповідачем здійснювалось і часткове погашення заборгованості. Пунктом 3.4.14. Договору визначено, що Позичальник (Клієнт) зобов`язується сплатити проценти за користування Дозволеним овердрафтом в строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування або в день розірвання договору, у разі досягнення сторона домовленості про розірвання цього Договору на підставі заяви на розірвання Договору або у разі дострокового розірвання Договору відповідно до п. 3.1.6. Договору. Пункт 3.1.6. Договору встановлює, що у випадку невиконання або неповного виконання Клієнтом умов Договору (в т. ч. одноразового прострочення сплати процентів за користування Овердрафтом, суми комісії за надані Банком послуги), Банк має право заблокувати ПК, а також у разі виникнення обставин вказаних в п. 3.1.14 даного Договору, заблокувати ліміт Дозволеного овердрафту та достроково розірвати даний Договір та стягнути повну суму заборгованості за Договором на момент його розірвання. Положення пункту 3.1.14. цього Договору регламентує, що Банк має право вимагати дострокового повного повернення заборгованості за Дозволеним овердрафтом, у випадку невиконання або неповного виконання Клієнтом зобов`язань за Договором. У разі припинення дії даного Договору (його розірвання) за ініціативою Клієнта або за ініціативою Банку, ПК анулюються, а заборгованість Клієнта має бути погашено в день припинення дії цього Договору (його розірвання) (пункт 5.4. Договору). Пунктом 3.4.15. Договору вказано, що відповідач зобов`язаний повернути заборгованість за Дозволеним овердрафтом в межах строку дії ліміту овердрафту, зазначеного в п. 2.5. Договору, а заборгованість за Недозволеним овердрафтом в день її виникнення. Згідно п. 3.4.16. та ст. 34 Договору " Клієнт Зобов`язується" за користування неповернутою в строк сумою Дозволеного овердрафту та/або непогашення в строк процентів за користування ним, сплачувати проценти та штрафи відповідно до умов цього Договору та Тарифів банку. Відповідачем не виконано умови п. 3.4.14., п. 3.4.15 Договору, внаслідок чого виникла заборгованість за Договором, яка станом на 01.05.2023 року складає 50912,35 грн., яка складається з наступного: 23453,43 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 27458,92 грн. - прострочена заборгованість по процентам. З посиланням на відповідні правові норми та докази, зважаючи на те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Крім того, просить стягнути з відповідача і понесені судові витрати у справі та витрати на професійну правничу (правову) допомогу. У судове засідання представник позивача АТ "КБ "Глобус" не з`явився. Однак, до початку розгляду справи, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку зі станом здоров`я. При цьому зазначив, що позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.03.2018 між позивачем АТ "КБ "Глобус" та відповідачем [PERSON] , укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту. Відповідно до умов Договору, Банком відкрито Позичальнику картковий рахунок № [NUMBER] за програмою кредитування овердрафт "Запасочка" для фізичних осіб клієнтів ПАТ "КБ "Глобус" та встановлено ліміт дозволеного овердрафту на наступних умовах: сума ліміту овердрафту - 50000,00 грн.; строк дії ліміту овердрафту - 48 місяців з 14.03.2018 по 31.03.2022; фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) 46,8%. На підтвердження зазначеного та в обґрунтування позовних вимог, позивачем надано: копію договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ "КБ "Глобус" (для фізичних осіб), затвердженого рішенням Правління ПАТ "КБ "Глобус" протокол №62 від 25.09.2017 року (а.с.41-42), копію Правил користування платіжними картками ПАТ "КБ "Глобус", який є додатком №2 до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ "КБ "Глобус" (для фізичних осіб) (а.с.43), копія публічної пропозиції ПАТ "КБ "Глобус" на укладення Договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ "КБ "Глобус" (для фізичних осіб) (а.с.43 зв.ст.), копія Заяви-Анкети №22/463 [PERSON] на приєднання до Договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ "КБ "Глобус" (для фізичних осіб) від 14.03.2018 (а.с.45). Так, як вбачається з вказаної Заяви-Анкети №22/436, [PERSON] своїм підписом підтвердив, що акцептує Публічну пропозицію ПАТ "КБ "Глобус" на укладення цього договору, яка розміщена на сайті банку www.globusbank.com.ua і беззастережно приєднується до умов цього Договору, який вважається укладеним з дня отримання банком заповненої та підписаної відповідачем заяви-анкети на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ "КБ "Глобус" (для фізичних осіб). Також підтвердив, що ознайомлений та цілком згодний з умовами Договору ПАТ "КБ "Глобус", діючими картковими лімітами, Тарифами, умовами Програми кредитування, Правилами користування міжнародними платіжними картками. Заразом підтвердив, що всі умови Договору ПАТ "КБ "Глобус" йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, свій примірник цієї Заяви-анкети, Довідку про розрахунок орієнтованої сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки та Лист повідомлення про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту в ПАТ "КБ "Глобус" отримав в день укладення Договору (підписання заяви-анкети). З копії довідки про розрахунок орієнтованої сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки вбачається, що відповідачем [PERSON] проставлено підпис про ознайомлення. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що зобов`язання підлягає виконанню у строк, визначений цим зобов`язанням. Окрім того, нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). За змістом ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Нормою ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, встановлено, що позивач АТ "КБ "Глобус" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на умовах, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що 09.11.2022, з метою позасудового вирішення спору, АТ "КБ "Глобус" відповідачу надіслано вимогу про погашення заборгованості, однак позичальник умови кредитного договору не виконав, свою заборгованість по кредитному договору не погасив. У силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Як вбачається із наданої позивачем виписки за договором №2625/46919/667/UAH за період з 14.03.2018 по 01.04.2021 (а.с.58-62) та детального розрахунку заборгованості по позичальнику [PERSON] згідно Договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ "КБ "Глобус" для фізичних осіб та Заяви-анкети на приєднання до Договору №2625/46919/667/UAH від 14.03.2018 зі змінами (а.с.63-66), відповідач [PERSON] користувався коштами овердрафту, однак у встановленому договором порядку та строки не погасив заборгованість, у результаті чого станом на 01.05.2023 заборгованість за вказаним Договором становить 50912,35 грн., яка складається з наступного: 23453,43 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 27458,92 грн. - прострочена заборгованість по процентам. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд приймає розрахунок позивача, як належний та допустимий доказ у справі, який підтверджує наявність заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем АТ "КБ "Глобус" у сумі 50912,35 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, судом встановлено, що докази у справі достовірно вказують на те, що АТ "КБ "Глобус" надало кредитні кошти, а відповідач їх отримав та не повернув. Також, як зазначено вище, відповідачем не спростовано розмір заборгованості по кредиту в сумі 23453,43 грн. та заборгованості по процентам в сумі 27458,92 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "КБ "Глобус" не повернуті, право позивача на повернення кредитних коштів підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Протягом розгляду цивільної справи відповідач, з огляду на вимоги ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, а відтак на підставі наявних у справі доказів з відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі 50912,35 грн. Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору, то за змістом ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжної інструкції №13 від 07.06.2023 (а.с. 3), позивачем було сплачено 2684 грн. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 22), Договір №051222 про надання правничої (правової) допомоги від 05.12.2022 (а.с. 20), відповідно до п. 1.3 якого види правової допомоги, умови її надання, вартість/фактичні витрати погоджуються сторонами в цьому договорі та в актах приймання-передачі послуг. Пунктом 3.2 зазначеного договору передбачено, що ставка гонорару адвоката за послуги за 1 годинку роботи становить 1500 грн. Водночас сторони погодили, що окрім гонорару адвоката за послуги, за кожне судове рішення на користь банку клієнт сплачує адвокату гонорар успіху, який встановлено в розмірі 3000 грн. Згідно п. 3.1 даного договору, оплата послуг здійснюється клієнтом на підставі погодженого/підписаного сторонами акту приймання-передачі послуг у спосіб та у строки, визначені у відповідному акті. Відповідно до пункту 3.5 про надання правничої (правової) допомоги, строки та порядок оплати адвокату гонорару успіху визначається за окремою домовленістю сторін. Згідно поданого Акту №22/463 від 12.06.2023 прийому-передачі послуг за договором №051222 про надання правничої (правової) допомоги від 05.12.2022 (а.с. 23) адвокатом надані наступні послуги тривалістю 2 години вартістю 3000 гривень: проведення зустрічі з клієнтом, ознайомлення з наданими клієнтом документами, надання консультації в рамках зустрічі щодо вирішення даної справи, узгодження правової позиції, відшкодування витрат на виїзну консультацію до АТ "КБ "Глобус", витрати на телекомунікаційний зв`язок та послуги тривалістю 2 години вартістю 3000 гривень за складання позовної заяви про стягнення заборгованості, формування пакету документів для подачі до суду позовної заяви та додатків (у кількості 2 примірників для суду та відповідача), відправлення рекомендованим листом через відділення АТ "Укрпошта" позовної заяви суду у 2 примірниках ( в т.ч., оформлення конверту), копіювання та/або друк копій документів необхідних для позовної заяви, включаючи гонорар успіху адвоката (в тому числі за характер складності справи). На підтвердження сплати зазначених сум надано платіжну інструкцію №7369 від 12.06.2023 року, по якому АТ "КБ "Глобус" сплатило адвокату за професійну правничу допомогу 6000 грн. згідно договору № 051222 від 05.12.2022 та акту №22/463 від 12.06.2023 (а.с. 24). Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивачем дійсно були понесені витрати на правничу допомогу у цій справі і до ухвалення рішення по справі було заявлено про стягнення витрат на оплату правової допомоги. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Отже, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.). У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial