Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до ТОВ «Споживчий центр» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20.12.2021 приватним нотаріусом Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим №29144 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості. За вищевказаним виконавчим написом нотаріуса приватним виконавцем відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Позивач вважає, що вчинений виконавчий напис від 20.12.2021 є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з тим, що лише в безспірному порядку нотаріус міг би видати виконавчий напис і направити його до виконання. Позивач заперечує борг перед відповідачем. Позивач посилаючись на порушення її прав та інтересів, просить суд визнати виконавчий напис №29144 від 20.12.2021 приватного нотаріуса Сазонової О.М. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 19.06.2023 відкрито загальне позовне провадження по справі (а.с. 23). 23.06.2023 ухвалою суду клопотання позивача задоволено частково, вжито заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №29144, виданого 20.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості в сумі 11230 гривень (а.с. 36). Ухвалами суду від 09.08.2023, 11.09.2023 задоволено клопотання позивача про витребування доказів та відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду (а.с. 65, 66-67, 75). 18.09.2023 на адресу суду надійшли витребувані докази. Ухвалою суду від 02.10.2023 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду ( а.с. 132). У судове засідання усі учасники судового розгляду не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталися. Позивач у позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач відзиву на позов не подав, повторно у судове засідання представник відповідача не з`явився. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Згідно ухвали суду від 29.11.2023, судом постановлено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. від 20.12.2021 громадянка України [PERSON] є боржником за Кредитним договором №30.06.2019-010000375 від 30.06.2019, укладеним з ТОВ «Споживчий центр». Сума заборгованості складає 11230 грн., у тому числі: 6000 грн. - прострочений основний борг; 1680 грн. - прострочені проценти; 3000 грн. - пеня; 550 грн. - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с. 87 на звороті). На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Голяник О.Ю. 28.01.2022 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] ( а.с. 88). 03.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Голяник О.Ю. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ( а.с. 93). 13.09.2022 виконавче провадження було передано приватному виконавцю Гуріній Т.В. ( а.с. 97-98). Постановою приватного виконавця Гуріної Т.В. від 12.07.2023 на виконання ухвали суду від 23.06.2023, було зупинено вчинення виконавчих дій ( а.с. 113). На підставі заяви [PERSON] , згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Т.В. від 09.08.2023, виконавче провадження [NUMBER] було закінчено, у зв`язку з повним погашенням заборгованості ( а.с. 115 на звороті, 116-117). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 299/1160/16-ц, провадження № 61-22900св18). Крім цього, слід зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З наданих позивачем та витребуваних судом документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, а саме станом на 20.12.2021 боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ «Споживчий центр», чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Судом не встановлено факту отримання позивачем повідомлення про наявність заборгованості та її розміру. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували їх можливі заперечення, як і не надано приватним нотаріусом на вимогу суду документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис, для з`ясування наявності безспірності заборгованості, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №29144 виданого 20.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості в сумі 11230 гривень, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Голяник Оксани Юріївни, виконавче провадження ВП-[NUMBER], втрачають свою дію після набрання рішенням законної сили. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових вимогам керується принципам диспозитивності. Позивач у позовній заві просила стягти з відповідача на свою користь сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. Отже, враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача 1073 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого останньою при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved