Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, покликаючись на те, що 23 червня 2005 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. У шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Син проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Відповідачка [PERSON] протягом 8 років з ними не проживає, від обов`язку утримувати неповнолітню дитину ухиляється, домовленості щодо виконання нею обов`язку утримувати сина не досягнуто. Забезпечення належного рівня життя сина [PERSON] , а саме необхідного харчування, медичного догляду, навчання, розвитку індивідуальних здібностей, забезпечення необхідним одягом, шкільним приладдям, повністю покладено на нього, як батька дитини. Відповідачка ухиляється від утримання неповнолітнього сина. Поряд з цим, [PERSON] є фізично здоровою, працездатною, інших осіб на утриманні не має, отримує доходи, оскільки виїжджає на роботу за кордон, з огляду на що є спроможною сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина. Разом з тим, у відповідачки наявний мінливий дохід, тому просить аліменти на утримання дитини стягувати у твердій грошовій сумі 6000 грн. Позивач не прибув у судове засідання, його представник подала заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов. Відповідачка не прибула у судове засідання, її представник подав заяву про визнання позовних вимог, при цьому просить врахувати, що відповідачка не ухиляється від утримання сина, регулярно підтримує його матеріально. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23 червня 2005 року зареєстровано шлюб між сторонами. У шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що позивач потребує матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, який проживають з ним та перебувають на його утриманні. При цьому суд враховує, що відповідачка є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених відповідачці щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідачка спроможна надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на досліджені обставини, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як батька так і матері, враховуючи інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, погодження сторонами суми аліментів на утримання дитини у розмірі по 6000 гривень щомісячно, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення з відповідачки аліментів в користь позивача, на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 6000 (шість тисяч) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, починаючи стягнення з 27 жовтня 2023 року, до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідачки слід стягнути в дохід держави 1073,60 гривень судового збору. Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України Про охорону дитинства, ст. 141, 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved