Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

05.10.2021 позивач ПрАТ «Харківенергозбут» через свого представника Попова Ольгу Олександрівну, яка діє на підставі довіреності №01-15/309 від 18.12.2020 (а.с. 17), звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Харківенергозбут» заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 9288,50 грн, мотивуючи тим, що відповідачка є споживачем ПрАТ «Харківенергозбут» (особовий рахунок № [NUMBER] ), яка систематично нехтує встановленим законом обов`язком оплати спожитої електричної енергії, внаслідок чого на її особовому рахунку утворилася заборгованість у розмірі 9288,50 грн, у добровільному порядку [PERSON] заборгованість не сплатила. Ухвалою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 10.11.2021 провадження у справі №619/4946/21 відкрито та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 21, 22). Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 11.01.2022 у справі №619/4946/21 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Харківенергозбут» заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 9288 грн 50 коп. (а.с. 30-32). 31.01.2022 представник відповідача адвокат Острицький Андрій Олегович, який діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1016832 від 21.01.2022 року (а.с. 40), подав до Дергачівського районного суду Харківської області заяву про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення та про скасування заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11.01.2022 у справі №619/4946/21 за позовом ПАТ «Харківенергозбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію (а.с. 39). Справа №619/4946/21 перебувала у провадженні судді Дергачівського районного суду Харківської області Остропільця Є.Р. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи №619/4946/21 між суддями Дергачівського районного суду Харківської області від 02.02.2022 (а.с. 50). Розпорядженням голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської області. Згідно з ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області справа №619/4946/21 передана на розгляд судді Шолудько А.В. (а.с. 53). Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 26.04.2023 відповідачу поновлено пропущений строк та прийнято до розгляду заяву про перегляд заочного рішення (а.с. 54, 55). Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11.01.2022 у справі №619/4946/21 за позовом ПрАТ «Харківенергозбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію скасовано ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 18.05.2023 та призначено справу до розгляду (а.с. 78, 79). Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 101, 104-106, 108), про причини неявки суд не повідомив та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. Представник позивача Стаскевич Олександр Юрійович, який діє на підставі довіреності №01-23/85 від 01.02.2023 (а.с. 74 на звороті, 74а), 16.05.2023 подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 74). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 102, 105, 107, 109), про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подала. Представник відповідача адвокат Острицький А.О. у судовому засіданні просить відмовити у задоволенні вимог позивача у повному обсязі. У наданому до суду відзиві на позов заначив, що [PERSON] з 05.12.1984 зареєстрована і фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , ніколи не була зареєстрована й не проживала за адресою: [ADDRESS] , та електричною енергією за вказаною адресою не користувалася; позивачем не надано доказу на підтвердження отримання та споживання саме [PERSON] електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 30.06.2021 у справі №619/2983/21 відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за електричну енергію, оскільки отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) [PERSON] (а.с. 93). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, з наступних підстав. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Пунктом п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з Законом України «Про ринок електричної енергії» з 01.07.2019 запроваджено новий ринок електроенергії. Роздрібний ринок електричної енергії система відносин, що виникають між споживачем електричної енергії та електропостачальником у процесі постачання електричної енергії, а також іншими учасниками ринку, які надають пов`язані з постачанням електричної енергії послуги (пункт 77 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»). Відповідно ч. ч. 1-5, 9 до ст. 72 Закону України «Про ринок електричної енергії», роздрібний ринок функціонує для задоволення потреб споживачів у електричній енергії та пов`язаних з цим послуг. Учасниками роздрібного ринку електричної енергії є споживачі, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачам. Постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку. Оператор системи передачі та оператори систем розподілу забезпечують приєднання електроустановок споживачів до електричних мереж у порядку, встановленому статтею 21 цього Закону. Передачу та розподіл електричної енергії, що постачається споживачам, здійснюють оператор системи передачі та оператори систем розподілу відповідно до договорів, що укладаються із споживачем та/або постачальником електричної енергії відповідно до кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу та правил роздрібного ринку. Облік спожитої споживачем електричної енергії здійснюється постачальником послуг комерційного обліку. Відносини між учасниками роздрібного ринку регулюються правилами роздрібного ринку та договорами між його учасниками. Правила роздрібного ринку оприлюднюються на офіційних веб-сайтах Регулятора та електропостачальників. Постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам здійснюється постачальниками універсальної послуги відповідно до статті 63 цього Закону або іншими електропостачальниками. Споживач сплачує за поставлену йому електричну енергію та надані послуги згідно з умовами договорів, укладених відповідно до правил роздрібного ринку. Згідно з п.п. 1, 2 п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312, споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до п. 2. та п. 7 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Абзацом 5 пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Частиною 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 затверджено Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 633 ЦК України, умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. На підтвердження факту, що [PERSON] є побутовим споживачем електричної енергії, позивачем надані: 1) довідка абонента [PERSON] (особовий рахунок [NUMBER] ) за період з 31.12.2018 по 31.08.2021, де вказана інформація щодо оплати готівкою за електричну енергію 28.01.2020 на суму 421,00 грн; 2) розрахунок заборгованості станом 31.08.2021 [PERSON] , мешканки [ADDRESS] (а.с. 4, 5); 3) копію договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та копію додатку №3 до зазначеного договору - комерційна пропозиція №16, без дати їх складання та підписів сторін (а.с. 6-15). Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). При зверненні до суду ПАТ «Харківенергозбут» зазначає, що [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , є побутовим споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 05.12.1984 за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Доказів належності житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на праві власності [PERSON] або його найму (оренди), проживання та/або реєстрації у житлі, матеріали справи не містять, як і доказів оплати відповідачкою рахунка постачальника універсальної послуги постачання електричної енергії. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.11.2013 у справі №6-29503св13 зазначено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України). Також, до позовної заяви додано копію договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та копію комерційної пропозиції №16, які не містять дати досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов договору й підписів сторін, у тому числі відповідача, а тому зазначені документи не підтверджують факт укладання договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з відповідачем у справі [PERSON] . Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 3 ст. 12 ЦПК України, ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ПАТ «Харківенергозбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, необхідно відмовити. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження обґрунтованості витрат, понесених на професійну правничу допомогу в суді, представник відповідача додав договір про надання правової допомоги від 21.01.2022; акт виконаних робіт від 05.05.2023 на загальну суму 4500,00 грн; квитанцію №0.0.2981019893.1 від 05.05.2023 оплати послуг адвоката на суму 4500,00 грн; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1016832 від 21.01.2022 (а.с. 37, 40, 41, 63-65). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача, тому, виходячи із змісту вище зазначеної норми, з позивача на користь відповідача необхідно стягти витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.

Outcome: approved