Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

04.10.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , про збільшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми у розмірі 50% прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку щомісячно на 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, до повноліття дитини - [INFO] . Ухвалою від 10.10.2023 року відкрито провадження по даній справі. Позивач обґрунтувала свої вимоги тим, що згідно з судовим наказом Красноокнянського районного суду від 12 жовтня 2017 року по справі №506/609/17 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття до [INFO] . На підставі судового наказу від 12.10.2017 року заступником начальника відділу Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.02.2018 року. На той\~час відповідач\~офіційно не\~працював,\~тому розмір\~аліментів був\~встановлений у\~твердій грошовій\~сумі,\~станом на\~сьогоднішній день\~відповідач має\~стабільний дохід.\~Позивач не\~працює,\~ коштів не вистачає для задоволення базових потреб дитини, так як, дитина росте, розвивається, тому зростає потреба в одязі, взутті, харчуванні, додаткових витратах, при цьому вартість продуктів харчування та одягу за останні декілька років дуже зросла. Дитина проживає разом зі позивачем, тому основний тягар утримання лежить на ній. Більш того, дитина у цьому році пішла до школи, що також збільшило додаткові витрати. На пропозиції позивача, щодо надання додаткової допомоги у забезпеченні дитини, відповідач відмовляється, у зв`язку з чим позивач змушена звернути з даним позовом до суду. Позивач, повідомлена належним чином, до суду не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справу у її відсутність, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. /а.с.21/. Відповідач, повідомлений належним чином, відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, за адресою останнім відомим місцем реєстрації та оголошенням на сайті суду, у судове засідання, не з`явився, про поважність причини неявки суд не сповістив, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався, тому за згодою позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач надала заяву про розгляд справу у її відсутність,суд прийняв рішення про розгляд справи\~ без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження, [PERSON] , [INFO] (актовий запис № 174 від 24.08.2017 року), батьком дитини є [PERSON] /а.с.4/. На підставі\~судового наказу\~506/609/17\~виданого 12.10.2017\~року Красноокнянським\~районним судом\~Одеської області,\~заступником начальника\~відділу Подільського\~міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Дороговим О.Б., 27.02.2018 року відкрито виконавче провадження № 55881643 , про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] /а.с. 5/. Згідно довідки № 15-3-11/526 від 21.09.2023 року Довжанського старостинського округу, [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір"ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. /а.с.6/. За змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави. Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень ст.ст. 183,184 СК України. Так, зі змісту ч. 5 ст. 183 СК України вбачається, що той із батьків, разом з яким проживає дитина (діти), має право звернутися до суду для стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Пленуму) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. В обґрунтування необхідності зміни розміру аліментів позивач зазначає про неможливістю самостійно повністю забезпечити (задовольнити) потреби дитини, які постійно зростають. Крім того, відповідач на даний час отримує стабільний дохід і його матеріальний стан значно покращився. Враховуючи зміст ст.181 та ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у певній твердій грошовій сумі на аліменти від частки заробітку (доходу) матері, батька дитини (дітей) та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Суд вважає вказані аргументи позивача обґрунтованими, та погоджується що її матеріальний стан погіршився внаслідок того, що витрати на забезпечення всім необхідним дитини на даний час збільшилися, також бере до уваги збільшення цін, а також те, що у відповідача покращилося матеріальне становище. Враховуючи, що утримання дитини є рівним обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Оскільки, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини належить їх стягувачу. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Відповідно\~до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн., від сплати якого позивач була звільнена при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved