Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Представник позивача - адвокат Редіч Н. Ю. 26.08.2023 звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] про зобов`язання відповідачки не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , та про встановлення порядку участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною. Зокрема, просила: -зобов`язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] ; -зобов`язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у щоденному спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] за допомогою телефонних дзвінків та SMS-повідомлень, зокрема у месенджерах: Viber, WhatsApp, Telegram, Facebook, Signal; -встановити порядок участі позивача у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою у такий спосіб: 1) перший та третій тиждень щомісяця з 16:00 год п`ятниці до 18:00 год неділі включно, без присутності матері, з урахуванням стану здоров`я дитини, за місцем проживання батька; 2) у день народження дитини, за домовленістю між батьками, а у разі недосягнення такої домовленості на наступний день після дня народження, з 09:00 год 05 січня до 18:00 год 05 січня за його місцем проживання; 3) у період літніх та зимових канікул щороку протягом 1/2 від загальної кількості календарних днів за його фактичним місцем проживання з можливістю виїзду на відпочинок поза межами міста за домовленістю з відповідачем (матір`ю дитини) з дотриманням режиму для дитини, з урахуванням стану її здоров`я, без присутності матері та за наявності згоди та бажання дитини; 4) за домовленістю між батьками зустрічі можуть відбуватися і в інші дні тижня, не порушуючи режиму малолітньої доньки. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.09.2023 справу було прийнято до розгляду та відкрите провадження, а сторони були викликані в підготовче засідання на 10.10.2023. 05.10.2023 представник відповідача направила до суду відзив на позов з доказами на підтвердження своїх заперечень по суті вимог. Зазначила про те, що позовні вимоги відповідач визнає частково, в частині участі відповідача у спілкуванні з дитиною за її згодою у визначений час та місцях. Також просила стягнути з позивача понесені нею судові витрати. Окрім того, подала клопотання про відкладення підготовчого засідання в зв`язку з зайнятістю в іншому судовому розгляді. Підготовче засідання було відкладене судом до 31.10.2023. 18.10.2023 представник позивача направив до суду відповідь на відзив у якій виклав свої доводи, аргументи та заперечення на відзив, а також подав додаткові докази на підтвердження своїх аргументів. 24.10.2023 представник відповідача подала до суду заперечення на відповідь на відзив, додавши до нього нові докази. Від імені третьої особи письмових пояснень щодо позову або відзиву на позов до суду не подано. З`ясувавши обставини, що визначені ст. 197 ЦПК України суд ухвалою від 31.10.2023 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 17.11.2023. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просила позов задовольнити. Зокрема, позивач зазначив про те, що неодноразові домовленості із відповідачем щодо його участі у спілкуванні з їх дитиною нею були порушені. Доказами такої обставини є лише його пояснення. Зазначив про те, що звертався до Служби у справах сім`ї та дітей Переяславської міської ради про порушення відповідачем таких домовленостей лише у телефонному режимі. Йому відомо про висновок органу опіки та піклування Переяславської міської ради яким встановлений порядок його участі в спілкуванні з дитиною, але він хоче його змінити, оскільки відповідач установленого графіку не дотримується та перешкоджає йому спілкуватися з дочкою за таким графіком. Указує на те, що відповідач заблокувала його номер телефону, а тому він не може спілкуватися з донькою. У той час, коли він може надсилати повідомлення - він і вчиняє таку дію на телефон, який він придбав для доньки, сподіваючись на те, що відповідач прочитає повідомлення доньці, котра ще не вміє читати. У зв`язку з тим, що він зараз перебуває у складі ЗС України, то він надсилає доньці фотографії аби вона пам`ятала свого батька, якщо він не повернеться з війни. Визнав факт вживання нецензурної лексики у спілкуванні телефоном з відповідачкою, стверджуючи про те, що це є наслідком впливу на нього наслідків воєнних дій, в яких він приймав участь. Визнав ту обставину, що він не здійснює поповнення рахунку номера мобільного оператора зв`язку, яким користується донька, оскільки сплачує аліменти на її утримання. Режим дня доньки йому відомий, а тому його позовні вимоги за його межі не виходять, хоча і містять вимоги на майбутнє, коли донька підросте. Після поранення (контузія) на фронті йому був установлений певний діагноз: астеноневротичний розлад, що не потребує спеціального лікування. Відповідач та її представник у судовому засіданні позову не визнали в повному обсязі. Так, відповідач пояснила, що вона не чинила і не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною. Інколи вона не давала можливості позивачу брати участь у спілкуванні з дитиною, оскільки він приїздив по доньку на автомобілі, перебуваючи в нетверезому стані. Були випадки, коли він забирав дитину автомобілем, будучи тверезим, а повертав доньку додому, будучи напідпитку. У зв`язку з цим вона була вимушена звертатися до органу опіки та піклування з відповідними заявами на таку поведінку позивача. Перебуваючи на службі в ЗС України позивач міг прийти на зустріч з донькою в стані сп`яніння, або ж залишити в її дитячих речах зброю. Доказом такої обставини є відеоматеріал, що долучений нею до справи. Усі скасовані домовленості з приводу зустрічей позивача з донькою є наслідком поведінки позивача: він або скасовує їх, або ж запізнюється на тривалий час. Позивач відмовляється у її присутності спілкуватися з дитиною та проводити з нею дозвілля. Такі поведінка та стан позивача є головною причиною того, що вона категорично заявляє про можливість позивача спілкуватися з донькою виключно у її присутності. Представник третьої особи [PERSON] пояснила, що їй в силу свого роду діяльності, їй відома ситуація, яка склалася між сторонами. Приймалося відповідне рішення про участь позивача у спілкуванні з дитиною, яким установлений графік. Під час судового засідання позивач не довів, що відповідач чинить йому будь-які перешкоди в спілкуванні з дитиною. Підтвердила пояснення відповідача про факти перебування позивача в стані сп`яніння під час спілкування з дитиною відповідно до графіку. Зміст позовних вимог позивача свідчить не про наявність спору між сторонами, а про намагання позивача в судовому порядку встановити на майбутнє графік його участі в спілкуванні з донькою. Хоча саме він був ініціатором звернення до орган опіки та піклування про встановлення порядку його участі в спілкуванні з дитиною. Натомість, таку заяву подавала відповідач. За останній рік позивач не звертався до органу опіки та піклування з будь-якою заявою про те, що відповідач не виконує рішення органу опіки та піклування, яким установлений порядок його участі у спілкуванні з дитиною. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Із поданих суду доказів вбачається, що батьками [PERSON] , народженої [INFO] є сторони по справі. Така обставина підтверджується копією її свідоцтва про народження; рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.05.2022 за яким шлюб між сторонами був розірваний. Рішенням виконавчого комітету Переяславської міської ради від 18.10.2022 № 282/21 «Про надання висновку про доцільність участі гр. [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] , [INFO] » установлено, що на підставі заяви [PERSON] про участь батька [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] та встановлення днів і годин для спілкування батька з донькою, враховуючи стан здоров`я та бажання дитини, рекомендації комісії з питань захисту прав дитини ухвалено надати такий висновок та встановити дні та години для спілкування батька з дитиною. Такими днями є: раз на місяць в суботу та неділю в присутності матері дитини за попередньою домовленістю батьків. Надані позивачем суду письмові докази у вигляді фотозображень із його мобільного пристрою свідчать про певні події на яких зображені позивач та його донька. Зображення його текстових повідомлень із зверненнями до доньки можуть свідчити про прояв його уваги та турботи до доньки. Однак, як установлено судом, і така обставина визнана сторонами по справі, донька сторін у своєму віці ще не вміє читати, а тому такі повідомлення читала її матір - відповідач по справі. Такі докази не можуть бути визнані судом належними, оскільки вони не містять інформацію про предмет доказування - наявність перешкод позивачу у вихованні дитини. Надані позивачем суду електронні докази у вигляді відеозаписів та електронних копій зображень також не можуть бути визнані судом належними доказами, оскільки вони не містять інформацію про предмет доказування - наявність перешкод позивачу у вихованні дитини. Надані відповідачем суду електронні докази у вигляді відеозаписів та електронних копій зображень також не можуть бути визнані судом належними доказами, оскільки вони не містять інформацію про предмет доказування - наявність перешкод позивачу у вихованні дитини. Із досліджених електронних доказів вбачаються певні факти відвідування позивачем помешкання відповідача у нетверезому стані; його перебування разом з донькою в салоні автомобіля на сидінні водія у стані, що схожий на стан сп`яніння та фрагмент опису відповідачем події виявлення нею у дитячому наплічнику доньки серед її речей предмета, схожого на пістолем системи Макарова (ПМ) тощо. До предмету доказування в даному спорі такі обставини не відносяться. Надані відповідачем суду письмові докази у вигляді фотозображень із її мобільного пристрою свідчать про певні події на яких зображена донька сторін. Зображення текстових повідомлень, у більшості випадків, свідчать про узгодження між сторонами питання утримання доньки. Деякі повідомлення свідчать про певні домовленості сторін про день та місце зустрічі; неможливість прибуття позивача на зустріч в зв`язку з його запізненнями та скасування таких домовленостей в зв`язку з тим, що відповідач вчасно не прибув на зустріч. Також відповідачем надані докази притягнення позивача до відповідальності за керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та звернення відповідача до органу опіки та піклування із письмовою заявою про те, що рішення від 18.10.2022 нею особисто виконується. Однак, позивач кілька разів порушував домовленості про зустріч з донькою та інколи телефонує до доньки, перебуваючи в нетверезому стані. Отже, у разі прибуття позивача на зустріч з дитиною в стані сп`яніння - таке спілкування не відбудеться, оскільки це негативно впливає на емоційний та психічний стан людини. Частина наданих відповідачем письмових доказів не можуть бути визнані судом належними, оскільки вони не містять інформацію про предмет доказування - наявність перешкод позивачу у вихованні дитини. Загалом, ні позивач, ні відповідач не надали суду належних доказів щодо предмета доказування. У своїй більшості, сторони подали суду письмові докази щодо врегулювання між ними питання утримання дитини; її хвороби та процесу лікування; характеризуючих даних позивача. Головного - факту існування створених відповідачем перешкод позивачу в реалізації його права на виховання та спілкування з дитиною в суді належними доказами не доведено. При вирішенні даного спору суд застосовує норми сімейного законодавства України. Зокрема, відповідно до приписів ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 153 СК України врегульовано, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Позивач, як той з батьків, хто проживає окремо, відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України зобов`язаний брати участь у її вихованні і має особисте право на спілкування з нею. Відповідач, як той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Вирішення спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї вирішується органом опіки та піклування відповідно до приписів ст. 158 СК України. Так, у даній справі рішенням виконавчого комітету Переяславської міської ради від 18.10.2022 № 282/21 «Про надання висновку про доцільність участі гр. [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] , [INFO] » установлено, що на підставі заяви [PERSON] про участь батька [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] та встановлення днів і годин для спілкування батька з донькою, враховуючи стан здоров`я та бажання дитини, рекомендації комісії з питань захисту прав дитини ухвалено надати такий висновок та встановити дні та години для спілкування батька з дитиною. Такими днями є: раз на місяць в суботу та неділю в присутності матері дитини за попередньою домовленістю батьків. Частиною 1 статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Позивач не довів у судовому засіданні належними доказами наявність вищевказаної обставини, що визначена в ч. 1 ст. 159 СК України. За таких підстав, у задоволенні його позовних вимог слід відмовити. Питання про судові витрати по справі вирішуються у відповідності до ст. 141, 142 ЦПК України. Представник відповідача, у відповідності до приписів ч. 8 ст. 141 ЦПК України, до закінчення судових дебатів у справі зробила заяву про подання доказів понесених відповідачем судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed