Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Заявник, [PERSON] , звернулася до суду із вказаною заявою в якій просить встановити факт. що має юридичне значення, а саме належність їй трудової крижки серія [NUMBER] від 25 жовтня 1984 року. У судове засідання заявник не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені вимоги вказані в заяві. Представник заінтересованої\~особи в\~судове засідання\~не з`явився, належним чином повідомлений, будь-яких заперечень проти задоволення заяви не подав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серія [NUMBER] виданого Сквирським РВ ГУ МВС України в Київській області 10 березня 1998 року народження. Окрім того у витязі з реєстру територіальної громади №2023/009722682 дата народження заявника значиться [INFO] . Вищезазначена дата народження також значиться і трудовій книжці серії [NUMBER] виданої 16 серпня 1979 року. Проте у трудовій крижці серії [NUMBER] від 25 жовтня 1984 року дата народження заявника записана як « [INFO] ». Встановлення даного факту є необхідним для захисту заявником своїх законних прав та інтересів. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика\~Європейського суду\~з прав\~людини виходить\~з того,\~що реалізуючи\~п.\~1\~ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~щодо доступності\~правосуддя та\~справедливого судового\~розгляду кожна\~держава-учасниця\~цієї Конвенції\~вправі встановлювати\~правила судової\~процедури,\~в тому\~числі й\~процесуальні заборони\~і обмеження,\~змістом яких\~є не\~допустити судовий\~процес у\~безладний рух. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Таким чином, дослідивши надані докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved