Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

08 жовтня 2019 року АТ «Ідея Банк» звернулося до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором №910.24531 у сумі 197772,68 грн., вилучити у відповідача [PERSON] транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль GEELY EMGRAND 7, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . L6T7844S2DN039001 актуальний номерний знак № [NUMBER] та передати АТ «Ідея Банк», на період його реалізації. В рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь АТ «Ідея Банк» за кредитним договором №910.24531, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] в сумі 197772,68 грн, звернути стягнення на предмет застави , який належить [PERSON] , а саме автомобіль GEELY EMGRAND 7, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . L6T7844S2DN039001 актуальний номерний знак № [NUMBER] , шляхом реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів. Стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору в сумі 2966,59 грн. Вимоги позивач мотивує тим, що 18 жовтня 2013 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №910.24531, згідно з яким отримав кредит в розмірі 109013,4 грн, у тому числі на купівлю (фінансування купівлі) транспортного засобу марки GEELY EMGRAND 7, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . L6T7844S2DN039001, державний номерний знак № [NUMBER] . Строк користування кредитними коштами за кредитним договором встановлено до 18 жовтня 2019 року. Вказує, що частина грошових коштів була перерахована на купівлю вищезазначеного автомобіля, решта\~перерахована на фінансування страхового платежу та інших витрат пов`язаних із купівлею автомобіля. Додатком №1 до кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого відповідач повинен був сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів. Кредитні кошти в сумі, зазначеній в п.1 кредитного договору було надано відповідачу [PERSON] в користування зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 21,99 % та сплатою усіх інших обов`язкових платежів по договору. Стверджує, що позичальник своїм підписом засвідчив факт та згоду з умовами договору, підтвердив свої права та обов`язки за цим договором і погодився з ними, підтвердив свою здатність виконувати умови цього договору. Зазначає, що відповідач [PERSON] не виконує зобов`язання за кредитним договором у встановлені строки, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду. Наголошує, що відповідачем [PERSON] останній платіж було здійснено 29.12.2015 року. Зазначає, що сума боргу за кредитним договором №910.24531 від 18.10.2013 станом на 21 серпня 2019 року становить 197772,68 грн, з них основний борг 47765,78 грн., прострочений борг 49345,70 грн., прострочені проценти\~93912,22 грн, строкові проценти\~207,05 грн, нарахована комісія 0, прострочена комісія - 0, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань, заявлена до стягнення -0, віндикаційні витрати 0, дебіторська заборгованість 3271, 53 грн., інші штрафні санкції 3270, 40 грн. Вказує, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов кредитного договору. У забезпечення виконання кредитних зобов`язань між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» було укладено договір застави транспортного засобу, який належав [PERSON] на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. На підставі договору застави, укладеного з [PERSON] , обтяження на транспортний засіб, що є предметом спору, зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Вказує, що за умовами договору застави, відчуження предмету застави здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя. Однак всупереч зазначеному, без письмової згоди АТ «Ідея Банк» заставодавцем було відчужено предмет застави, актуальним власником на даний момент якого є [PERSON] , із актуальним номерним знаком № [NUMBER] . Зазначає, що за таких обставин, реалізація майна, яка проведена відповідачем [PERSON] , що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє застави, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, тому вважає, що на заставу може бути звернено стягнення. Наголошує, що на момент реалізації заставленого майна, проведення з ним реєстраційних дій в органах МВС обтяження припинено не було. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10.10.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07.04.2023 року прийнято до провадження справу та постановлено здійснювати розгляд у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 31.07.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі повторно у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового розгляду, не повідомили про причину неявки. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 18 жовтня 2013 року між АТ «Ідея банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 109013,4 грн на строк 72 місяців, у тому числі на купівлю (фінансування купівлі) транспортного засобу марки GEELY EMGRAND 7, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] ,у сумі 102360,00 грн, та фінансування страхового платежу за страхування життя позичальника в сумі 6653,40 грн. Відповідно до параграфу 7 кредитного договору позичальник зобов`язаний отримати кредит і погашати заборгованість за даним договором у виді ануїтетних платежів на рахунок № [NUMBER] згідно з графіком щомісячних платежів. Згідно графіку щомісячних платежів, додаток №1 до кредитного договору (ас.15,16) строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 18 жовтня 2019 року\~дата внесення останнього платежу (а.с.15-16). Відповідач [PERSON] підтвердив, що кредитодавець АТ «Ідея Банк» надав йому в письмовій формі інформацію про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, про що зазначено у довідці-повідомленні (а.с.19). Також [PERSON] дав згоду повідомляти йому будь-яким чином та в будь-якій формі з інформацією про банківські продукти і послуги банку, та своїм підписом посвідчив, що отримав повідомлення про включення інформації про нього до бази персональних даних клієнтів АТ «Ідея Банк» (а.с.19). Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як зазначено в параграфі 2 вказаного договору, за дорученням позичальника кредитні кошти перераховуються Банком, за такими реквізитами: в сумі 102360,00 грн.\~на поточний рахунок ІП «АІС-Харків» № [NUMBER] в банку ФКБ «Фінанси та Кредит» та в сумі 6653,40 грн. за страхування життя позичальника на поточний рахунок ПрАТ СК «ПЗУ Україна страхування життя». Копіями меморіальних ордерів від 18.10.2013 (а.с.25,26) підтверджено факт перерахування вищезазначених коштів. Відповідно до ст.525, 526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася (ч.2 ст.1050 ЦК України). Судом встановлено факт неналежного виконання позичальником [PERSON] своїх зобов`язань, а саме, що відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором у встановлені строки, останній платіж відповідачем було здійснено 29.12.2015 року. За таких обставин, суд вважає, що порушення відповідачем [PERSON] умов договору щодо повернення грошових коштів, є істотним порушенням умов договору, оскільки позивач позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору. Представником АТ «Ідея Банк» надано суду детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 910.24531, де зазначена загальна заборгованість за кредитом в розмірі 197772,68 грн, з них основний борг 47765,78 грн., прострочений борг 49345,70 грн., прострочені проценти\~93912,22 грн, строкові проценти\~207,05 грн, нарахована комісія 0, прострочена комісія - 0, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань, заявлена до стягнення -0, віндикаційні витрати 0, дебіторська заборгованість 3271, 53 грн., інші штрафні санкції 3270, 40 грн. Вказану заборгованість представник АТ «Ідея Банк» просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Ідея Банк" заборгованість за кредитним договором №910.24531, укладеним 18.10.2013 між Акціонерним товариством "Ідея Банк" та [PERSON] . В забезпечення виконання кредитних зобов`язань між [PERSON] та\~АТ «Ідея Банк» було укладено договір застави вище згадуваного транспортного засобу, який належав\~ [PERSON] на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Судом установлено, що згідно з параграфом 5 договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов`язань, передбаченим кредитним договором та /або цим договором. Згідно ч. 1 ст. 546, ст. 572 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч.1, 2 ст.4 Закону України «Про заставу», предметом застави можуть бути майно та майнові права. Предметом застави може бути майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором 07.11.2013 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] на підставі довіреності від 18.10.2013 (а.с.29-30), укладено договір застави транспортного засобу (а.с.27-28), відповідно до якого [PERSON] передав в заставу банку автомобіль марки GEELY EMGRAND 7, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . L6T7844S2DN039001 державний номерний знак № [NUMBER] , який належав йому згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.32). Відомості про обтяження рухомого майна заставою внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 08.11.2013 (а.с.33-38). Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою\~статті 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина перша\~статті 546 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Вирішуючи позовні вимоги в частині вилучення у відповідача [PERSON] транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль GEELY EMGRAND 7, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . L6T7844S2DN039001 актуальний номерний знак № [NUMBER] та передати АТ «Ідея Банк», шляхом реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів, суд враховує, що\~ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~передбачено взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Статтею 330 ЦК України\~передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388 цього Кодексу\~майно не може бути витребуване у нього. Згідно зі\~статтею 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Отже, відповідно до частини першої\~статті 388 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій\~статті 388 ЦК. До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої\~статті 388 ЦК) відносяться усі випадки, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця). Набувач не може бути визнаний добросовісним, якщо на момент вчинення правочину з набуття майна право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване не за відчужувачем або у цьому реєстрі був запис про судовий спір відносно цього майна (обтяження). Водночас запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності відчужувача не є безспірним доказом добросовісності набувача. Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги АТ «Ідея Банку» про вилучення у [PERSON] транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль GEELY EMGRAND 7, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . L6T7844S2DN039001 актуальний номерний знак № [NUMBER] та звернення\~стягнення на предмет застави автомобіля не є достатньо обгрунтованими, тому задоволенню не підлягають. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір в сумі 2518 гривень 94 копійки підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: partial