Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права на земельну частку в порядку спадкування, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка проживала в будинку [ADDRESS] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23 жовтня 2020року). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, із землі (середня земельна частка (пай)) розміром 1,79 умовних кадастрових гектарів, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка знаходиться на території Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області ( колись Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області). [PERSON] за свого життя заповіт не складала, спадкоємцями першої черги за законом є: донька [PERSON] (Позивач) та син [PERSON] . На день смерті [PERSON] з нею проживала її донька [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги та користуючись майном спадкодавця вважається такою, що вступила в управління та володіння спадковим майном у тому числі і земельною часткою (пай) розміром 1,79 умовних кадастрових гектарів. Позивач прийняла спадщину після смерті матері шляхом проживання з нею за однією адресою: [ADDRESS] . Будинок де проживали померла [PERSON] та Позивач - її донька [PERSON] , належить позивачу на праві приватної власності, згідно договору дарування житлового будинку від 11.12.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №1368, посвідченого нотаріусом Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.12.2007 року, номер витягу 17182689. Згідно, запису в Будинковій книзі для прописки громадян, що проживають по [ADDRESS] , померла [PERSON] проживала за цією адресою з 01.12.1976 року і до смерті. Позивач, проживала зі своєю матір`ю до дня її смерті, а тому, згідно ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, та будучи спадкоємцем першої черги, звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори з приводу спадкування, однак нотаріус відмови їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа та через те, що як вбачається із Довідки Рава- Руської міської ради від 22.05.2023 року №56 про видачу сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №163628, сертифікат є старого зразка, тобто даний сертифікат не відповідає вимогам чинного законодавства України, і рекомендовано звернутися до суду із заявою про визнання права на земельну частку (пай). У зв`язку з життєвими обставинами (тривалими хворобами, похилим віком) [PERSON] не встигла належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) розміром 1,79 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області ( колись Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області. На даний час належним чином оформити правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) розміром 1,79 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області (колись Липницька сільська рада Жовківського району Львівської області) не є можливим в зв`язку зі смертю [PERSON] . Чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на нерухоме майно за померлою особою. Окрім, позивача, спадкоємцем майна є її рідний брат [PERSON] , однак на спадщину він не претендує та із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Просила визнати за нею право на земельну частку. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представники відповідача в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи були належно повідомлені, однак представником відповідача надіслано заяву про відсутність заперечень проти позовних вимог і розгляд справи у його відсутності. А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності учасників справи та на підставі поданих до суду доказів. 07.08.2023 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. 22.09.2023р. підготовче провадження у даній справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23 жовтня 2020рокувбачається, що [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] була моєю матір`ю Позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 20 червня 2023 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 08.10.1988р. відповідно до якого Позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] . Земельна частка (пай) розміром 1,79 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області (станом на сьогоднішній день на території Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області), належала померлій [PERSON] відповідно до Сертифікату на право приватної власності на земельну частку (пай) (Серія ЛВ №163628), зареєстрований 02.06.1997 року за №1284 у книзі записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області, що стверджується довідкою Рава-Руської міської ради від 22.05.2023 року №56 про видачу сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №163628 . Судом встановлено, що [PERSON] за свого життя заповіт не складала, спадкоємцями першої черги за законом є: дочка [PERSON] та син [PERSON] . Згідно довідки виданої виконкомом Рава-Руської міської ради Львівського Району Львівської області від 06.07.2023 року № 486 на день смерті [PERSON] з нею проживала її донька [PERSON] , а тому будучи спадкоємцем першої черги та користуючись майном спадкодавця вважається такою, що вступила в управління та володіння спадковим майном у тому числі і земельною часткою (пай) розміром 1,79 умовних кадастрових гектарів. Позивач прийняла спадщину після смерті матері шляхом проживання з нею за однією адресою: [ADDRESS] . Будинок де проживали померла [PERSON] та її донька [PERSON] , належить позивачу на праві приватної власності, згідно договору дарування житлового будинку від 11.12.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №1368, посвідченого нотаріусом Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.12.2007 року, номер витягу 17182689. Згідно, запису в Будинковій книзі для прописки громадян, що проживають по [ADDRESS] , померла [PERSON] проживала за цією адресою з 01.12.1976 року і до смерті. З позовної заяви вбачається, що нотаріус відмови Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа та через те, що як вбачається із Довідки Рава- Руської міської ради від 22.05.2023 року №56 про видачу сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №163628, сертифікат є старого зразка, тобто даний сертифікат не відповідає вимогам чинного законодавства України, і рекомендовано звернутися до суду із заявою про визнання права на земельну частку (пай). Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. із Довідки Рава- Руської міської ради від 22.05.2023 року №56 про видачу сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №163628, сертифікат є старого зразка, тобто даний сертифікат не відповідає вимогам чинного законодавства України. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач відповідно до ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав із спадкодавцем на день смерті та не заявив відмову від спадщини. Таким чином встановлено, що Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Outcome: approved