Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

30.01.2023 позивач АТ «Ідея Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 82317,35 грн., а також судовий збір в розмірі 2684 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17.02.2022 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування №А03.00605.009481906, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 59535 грн. зі сплатою 48% річних, поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені кредитним договором, графіком щомісячних платежів. Зазначає, що банк у повному обсязі виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору. Відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений кредитним договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за кредитним договором. Останню сплату відповідачем/зарахування по кредитному договору здійснено 22.09.2022, у зв`язку із чим сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 10.01.2023 становить: основний борг - 56332,33 грн., прострочений борг - 3201,95 грн., прострочені проценти - 9515,06 грн., строкові проценти - 13268,01 грн., а всього 82317,35 грн. Заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ) та довідкою - розрахунком заборгованості станом на 10.01.2023. Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 05.12.2022 на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідача було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до відповідача будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір банку. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити. Ухвалою від 13.01.2023 прийнято до розгляду даний позов та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. 22.02.2023 представником відповідача - адвокатом Васюком М.М. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить позовну заяву АТ «Ідея Банк» залишити без задоволення з огляду на наступне. Зазначає, що [PERSON] не підписував вищевказаний кредитний договір, а тому не згоден з доводами позивача, які викладені у позовній заяві. Покликаючись на ст.1055 ЦК України, вважає, що оскільки договір кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17.02.2022 не містить підпису [PERSON] , такий є нікчемним. Також повідомляє, що заборгованість за простроченим тілом кредиту є складовою його повної вартості, однак не є сумою, яку фактично отримав в борг позичальник, а тому не підлягає стягненню, що відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01.09.2020 у справі №293/599/19. [PERSON] також не погоджується з вимогою позивача щодо стягнення інших платежів та процентів за кредитним договором, оскільки такий укладений з недотриманням письмової форми та є нікчемним. Повідомив, що відповідач заперечує проти витрат на професійну правничу допомогу позивача. До того ж, просить судові витрати покласти на позивача. Разом з відзивом на позовну заяву представник відповідача подав до суду клопотання про передачу справи за підсудністю за місцем проживання відповідача до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області. Разом з відзивом на позовну заяву представником відповідача подано клопотання, в якому просить призначити у зазначеній справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання: чи обґрунтовуються документально та вимогами чинного законодавства операції АТ «Ідея Банк» з надання кредиту, повноти нарахування і сплати відсотків за користування кредитом позичальником [PERSON] за договором кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17.02.2022?; чи відповідає наявний у матеріалах справи №461/641/23 розрахунок заборгованості [PERSON] (по сплаті простроченого боргу, прострочених процентів, строкових процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед АТ «Ідея Банк» умовам договору кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17.02.2022; який реальний розмір заборгованості [PERSON] (по сплаті простроченого боргу, прострочених процентів, строкових процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед АТ «Ідея Банк» умовами договору кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17.02.2022? В обґрунтування клопотання про призначення судово-економічної експертизи зазначає, що така необхідна для визначення правильності та правомірності розрахунків основного боргу, простроченого боргу, прострочених процентів, строкових процентів за договором кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17.02.2022. 10.03.2023 представником АТ «Ідея Банк» Жовтонецьким В.М. подано відповідь на відзив, в якому зазначив наступне. ЦК України передбачено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом не дійсним. Договір кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17.02.2022 містить власноручний підпис клієнта, що свідчить про те, що договір є укладеним у належній формі - письмовій, а тому є дійсним. Зазначив, що сторони у належній формі погодили сплату позичальником процентів за кредитним договором, що підтверджується власноручним підписом [PERSON] . Також для спростування тверджень представника відповідача, що заборгованість за простроченим тілом кредиту є складовою його повної вартості, однак не є сумою, яку фактичну отримав у борг позичальник, повідомив, наступне. Основний борг/строкові проценти - це суми по тілу кредиту/нарахованих (строкових) процентах, тобто суми чергових платежів по сплаті тіла кредиту/нарахованих (строкових) процентах згідно умов договору на відповідну дату, зокрема визначених Графіком щомісячних платежів у випадку належного виконання зобов`язань по кредитному договору, у випадку їх порушення (сплати несвоєчасного платежу, у меншому розмірі) сума нарахованих процентів буде більшою, бо базою нарахування є сума неповернутого тіла кредиту (основного боргу). Окрім цього, основний борг/строкові проценти нараховані на відповідну дату згідно вимог ст.1050 ЦК України, умов п.1.12.2 кредитного договору також підлягають достроковому поверненню відповідачем позивачу. Відтак, представник банку вважає, що всі нарахування здійснені згідно умов кредитного договору. Щодо клопотання про призначення про призначення судово-економічної експертизи заперечив, зазначив, що відповідачем не надано альтернативний розрахунок заборгованості, який би, на його думку, мав застосовуватись при визначенні заборгованості. Звертає увагу суду, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входить до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. Відтак вважає, що вирішення порушених експертом питань входить до компетенції суду, а заявленим клопотанням про судово-економічну експертизу відповідач намагається домогтись безпідставного затягування судового розгляду справи, що суперечить основним засадам цивільного судочинства. Позивачем до позовної заяви долучено достатньо доказів у підтвердження укладення з відповідачем кредитного договору, отримання останнім кредитних коштів, та не виконання зобов`язань по кредитному договору. Окрім цього, долучив до матеріалів справи детальний розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором. Щодо заперечень відповідача щодо відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу, вважає такі необґрунтованими, оскільки таку вимогу банком у позовній заяві не зазначено. Ухвалою суду від 14.04.2023 в задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Васюка Миколи Миколайовича про направлення цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором до Шосткинського районного суду Сумської області за підсудністю відмовлено. Ухвалою суду від 14.04.2023 поновлено строк для подання клопотання представника відповідача адвоката Васюка Миколи Миколайовича про витребування доказів у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Витребувано у Акціонерного товариства «Ідея Банк» оригінал договору кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17.02.2022. 20.04.2023 на виконання вимог ухвали суду від 14.04.2023 АТ «Ідея Банк» долучено до матеріалів справи оригінал договору кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17.02.2022, оригінал додатку №1 до договору кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17.02.2022, оригінал розпорядження кредиту щодо перерахування коштів за кредитним договором, оригінал паспорту споживчого кредиту №А03.00605.009481906 від 17.02.2022. Ухвалою суду від 03.05.2023 клопотання представника відповідача - адвоката Васюка Миколи Миколайовича про призначення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором - задоволено. Призначено у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання: Чи виконано підпис від імені [PERSON] , на договорі кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17.02.2022, на кожному аркуші договору самим [PERSON] , чи іншою особою? Коли було виконано підпис від імені [PERSON] на договорі кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17.02.2022? Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 26.06.2023 від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз до Галицького районного суду м. Львова повернулись матеріали цивільної справи №461/641/23, які були направлені для проведення судової почеркознавчої експертизи, разом з клопотанням про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 28.06.2023 провадження у вказаній цивільній справі відновлено. Ухвалою суду від 03.08.2023 направлено для продовження проведення судової почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду від 03.05.2023, експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Львів, вул. Липинського, 54) матеріали цивільної справи №461/641/23, відібрані експериментальні зразки підпису, виконані від імені [PERSON] в положенні сидячи в кількості 8 арк. та експериментальні зразки підпису, виконані від імені [PERSON] в положенні стоячи в кількості 7 арк. Повідомлено експерту, що достовірні вільні зразки підписів в оригіналах документів, що не мають відношення до даної справи та за часом виконання максимально наближені до часу виконання досліджуваного документу (тобто, за період 2021-2023 роки) у [PERSON] відсутні. Питання 2 ухвали суду про призначення експертизи від 03.05.2023, а саме «Коли було виконано підпис від імені [PERSON] на договорі кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17.02.2022?» - постановлено не вирішувати. Повідомлено експерту, що підписи у додатках до Договору кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17.02.2022, а саме Додатку №1 Графік щомісячних платежів, розпорядження від 17.02.2022 та паспорті споживчого кредиту від 17.02.2022, теж підлягають дослідженню. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 12.09.2023 від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз до Галицького районного суду м. Львова повернулись матеріали цивільної справи №461/641/23, в якому повідомлено про те, що експертне дослідження за ухвалою суду від 03.05.2023 про призначення судову почеркознавчої експертизи завершене, а сама ухвала залишена без виконання в зв`язку з незадоволенням клопотання експерта. Ухвалою суду від 13.09.2023 провадження у вказаній цивільній справі відновлено. Ухвалою суду від 03.10.2023 клопотання представника відповідача - адвоката Васюка Миколи Миколайовича - задоволено. Повторно скеровано матеріали цивільної справи №461/641/23, відібрані експериментальні зразки підпису, виконані від імені [PERSON] в положенні сидячи в кількості 8 арк. та експериментальні зразки підпису, виконані від імені [PERSON] в положенні стоячи в кількості 7 арк., для проведення судової почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду від 03.05.2023, експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Львів, вул. Липинського, 54). Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 17.11.2023 від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз до Галицького районного суду м. Львова повернулись матеріали цивільної справи №461/641/23, які були направлені для проведення судової почеркознавчої експертизи, разом з клопотанням про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової почеркознавчої експертизи, а саме: достовірних вільних зразків підписів [PERSON] в оригіналах документів, що не мають відношення до даної справи та за часом виконання максимально наближені до часу виконання досліджуваного документу (тобто, за період 2021-2023 роки) в кількості на 7-15 арк. Ухвалою суду від 20.11.2023 провадження у вказаній цивільній справі відновлено, призначено справу до судового розгляду на 04.12.2023. Ухвалою суду від 04.12.2023 розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи на 07.12.2023. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просить розглядати справу без представника банку. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. 06.12.2023 представником відповідача - адвокатом Васюком М.М. повторно подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні. Розглянувши клопотання представника відповідача, виходячи із системності та неодноразовості таких клопотань, суд вважає, що справу можна розглянути у його відсутності. Згідно вимог статті 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представник АТ «Ідея Банк» звернувся до суду з даним позовом ще 30.01.2023. З цього часу справа не знаходить вирішення внаслідок переважно процесуальної поведінки відповідача та його представника щодо неодноразових клопотань про відкладення розгляду справи. Враховуючи необхідність вирішення справи у розумні строки, суд вважає, що достатніх правових і фактичних підстав для відкладення судового розгляду немає, а подання представником відповідача неодноразових клопотань про відкладення розгляду справи суд розцінює як зловживання процесуальними правами, що спрямовані на затягування розгляду справи. Реалізація принципу змагальності в цивільному судочинстві спонукає учасників справи та їх представників до використання всіх можливих механізмів захисту права, у зв`язку з чим ними можуть допускатися і певні зловживання. Водночас, слід наголосити, що зловживання правом має розглядатися як процесуальне правопорушення виключно за умови встановлення причино-наслідкового зв`язку між зловживанням та завданою шкодою (встановленням певних ризиків) іншому учаснику справи. Тобто зловживання процесуальним правом як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в порушенні умов належної реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав іншими учасниками справи. Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (справа №552/2378/17). За змістом статей 43,44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Вимога про розумний строк покладає на суд обов`язок розглянути і вирішити справу без невиправданих зволікань, що дасть можливість надати особі своєчасний захист її прав, свобод та інтересів. Строк розгляду і вирішення справи може вважатися розумним, якщо судовий захист правам особи надано своєчасно. Важливою гарантією права на справедливий судовий розгляд є розгляд справи упродовж «розумного строку», що гарантує ст.6 Європейської конвенції. Вказана гарантія підкреслює важливість того, що правосуддя повинно здійснюватися без затримок, які можуть підірвати його ефективність та довіру до нього. Враховуючи вищенаведене, суд вирішив розглянути справу у відсутності відповідача та його представника на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Щодо клопотання експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 17.11.2023 про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової почеркознавчої експертизи, а саме: достовірних вільних зразків підписів [PERSON] в оригіналах документів, що не мають відношення до даної справи та за часом виконання максимально наближені до часу виконання досліджуваного документу (тобто, за період 2021-2023 роки) в кількості на 7-15 арк., суд зазначає наступне. Згідно п.2 ч.6 ст.72 ЦПК України, експерт має право: заявляти клопотання про надання йому додаткових матеріалів і зразків, якщо експертиза призначена судом. Разом з тим, у судовому засіданні 03.08.2023 відповідач повідомив, що оскільки він є внутрішньо переміщеною особою, переїхав до м. Києва, то достовірних вільних зразків підписів в оригіналах документів, що не мають відношення до даної справи та за часом виконання максимально наближені до часу виконання досліджуваного документу (тобто, за період 2021-2023 роки) він не має, та такі надані бути не можуть, просив провести експертизу за наявними в матеріалах справи документами. Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 17.11.2023 про надання додаткових матеріалів задоволенню не підлягає. Щодо клопотання представника відповідача про призначення у справі судово-економічної експертизи, суд зазначає наступне. Частина 2 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Отже, судова експертиза, як один із засобів доказування, сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню та з`ясуванню обставин справи, ефективному вирішенню цивільних справ і постановленню законних і обґрунтованих судових рішень. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Згідно ч.1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Крім цього, у роз`ясненнях, викладених у пунктах 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Слід зазначити, що представником відповідача у клопотанні не зазначено та необґрунтовано необхідності призначення у даній справі судово-економічної експертизи. Судом встановлено, що в матеріалах справи наявні докази, які суд вважає достатніми для розгляду справи в межах доводів та вимог позовної заяви, а також те, що без спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, можливо встановити обставини, що мають значення для справи. Підстави обов`язкового призначення експертизи судом, визначені статтею 105 ЦПК України, відсутні. Відтак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі судово-економічної експертизи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає дозадоволення з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням наведених норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст.12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог. Відповідно до положень ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.629, 638 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17.02.2022 між АТ «Ідея Банк», ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» та [PERSON] було укладено трьохсторонній договір кредиту та страхування №А03.00605.009481906, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 59535 грн. зі сплатою 48% річних, поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені кредитним договором, графіком щомісячних платежів. Тобто, укладений 17.02.2022 договір кредиту та страхування є змішаним договором, а саме: договором, в якому містяться елементи різних договорів (в даному випадку 1) кредиту (глава 71 ЦК України) та 2) страхування (глава 67 ЦК України), що відповідає положенням, які закріпленні у частині 2 статті 628 ЦК України. Відповідно до п.1.6 вказаного договору, строк дії договору та дата повернення кредиту - до 17.02.2025. Повернення заборгованості за договором здійснюється через рахунок № [NUMBER] , відкритий у банку відповідно до порядку повернення кредиту, згідно додатку №1 до договору. Згідно п.1.7 договору кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17.02.2022 на період прострочення платежу за договором діє процентна ставка 48, яка нараховується на прострочену суму кредиту. Пунктом 1.10 вказаного договору встановлено, що банк надає кредит позичальнику для власних потреб, шляхом переказу коштів в розмірі 56700 грн. на рахунок № [NUMBER] позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк», МФО 336310, та клієнт доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 2835 грн. згідно з умовами договору добровільного страхування житла, укладеного відповідно до п.2 цього договору. Згідно п.1.11 кредитного договору, змінювана процентна ставка, згідно п.1.3 договору, визначається як змінна частина ставки збільшена на маржу банку в розмірі 38,5%. Станом на день укладення договору встановлена кредитодавцем змінна частина ставки становить 9,5%, що разом з маржею банку (38,5%) складає змінювану процентну ставку вказану в п.1.3 договору. Максимальний розмір процентної ставки може бути змінений, але не може становити більше 99% річних. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується меморіальними ордерами №7256426 від 17.02.2022, №7256433 від 17.02.2022, №7256428 від 17.02.2022 та випискою по особовому рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ). Відповідно до ст.ст.526,530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 05.12.2022 на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, позивач вказує, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 10.01.2023 становить: основний борг - 56332,33 грн., прострочений борг - 3201,95 грн., прострочені проценти - 9515,06 грн., строкові проценти - 13268,01 грн., а всього 82317,35 грн. З приводу покликань представника відповідача на те, що [PERSON] не підписував договір кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17.02.2022, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.2 цієї ж статті кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною. На підтвердження факту укладення договору кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17.02.2022, представником АТ «Ідея Банк» долучено до матеріалів справи оригінал вказаного договору, на якому міститься власноручний підпис [PERSON] . Ухвала суду про призначення судової почеркознавчої експертизи за клопотанням представника відповідача з метою визначення того чи виконано підпис від імені [PERSON] , на договорі кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17.02.2022, на кожному аркуші договору самим [PERSON] , чи іншою особою, залишена без виконання, у зв`язку з ненаданням відповідачем витребуваних експертом додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи. Відтак, стороною відповідача суду не доведено, що підпис на договорі кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17.02.2022 виконано не [PERSON] , а іншою особою. Щодо заперечень представника відповідача щодо нарахування інших платежів та процентів за кредитним договором, суд зазначає наступне. Відповідно до п.1.12.2 договору кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17.02.2022, встановлено, що у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав в повному обсязі. Основний борг/строкові проценти - це суми по тілу кредиту/нарахованих (строкових) процентах, тобто суми чергових платежів по сплаті тіла кредиту/нарахованих (строкових) процентах згідно умов договору на відповідну дату, зокрема визначених Графіком щомісячних платежів , у випадку належного виконання зобов`язань по кредитному договору, у випадку їх порушення (сплати несвоєчасного платежу, у меншому розмірі) сума нарахованих процентів буде більшою, бо базою нарахування є сума неповернутого тіла кредиту (основного боргу). У зв`язку з наведеним, основний борг/строкові проценти нараховані на відповідну дату згідно вимог ст.1050 ЦК України, умов п.1.12.2 кредитного договору також підлягають достроковому поверненню відповідачем позивачу. Також суд зазначає, що відповідачем не надано жодного альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором чи доказів відсутності такої, а тільки безпідставно ставиться під сумнів розрахунок заборгованості, наданий банком. Чинним законодавством не визначено обов`язкову форму розрахунку, і тому, позивачем надано до суду з позовною заявою розрахунок заборгованості, який позивач вважав надати за потрібне, і який зроблений відповідно до умов кредитного договору та з врахуванням усіх коштів, які надійшли на погашення заборгованості по цьому договору, зворотного відповідачем не доведено. Відтак, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором виконав не у повному обсязі. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов АТ «Ідея Банк» підлягає задоволенню, а саме з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 82317,35 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч.1 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь АТ «Ідея Банк» судовий збір в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved