Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зіслався на те, що він з відповідачкою [PERSON] перебуває в шлюбі з листопада 2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом із відповідачкою. Спочатку їхнє сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх двох років сімейні стосунки між сторонами погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачкою не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, відсутності спільних інтересів з чоловіком, наявні різні погляди на життя. Спільне господарство не ведуть. Відповідно до військового квитка [NUMBER] , позивач 28.02.2020 року, на підставі наказу №19-РС призваний на військову служу у Збройні сили України за контрактом та осанні 12 місяців фактично перестали спілкуватись з відповідачкою [PERSON] . Окрім того, остання проживає наразі з дітьми на окупованих територіях у Луганській області та на його численні прохання переїхати поближче до нього, хоча б у Дніпропетровську область, нею було відмовлено. Рішення про розірвання шлюбу позивачем прийнято остаточно і змінювати його позивач не має намірів. А тому, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить інтересам позивача, інтересам відповідачки та інтересам їхніх дітей. У зв`язку з чим, просить позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] , телефонограмою повідомив суд про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідачки [PERSON] , яка не з`явилася в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про дату, час та місце слухання справи в суді була повідомлена належним чином, відзиву на позовну заяву не надала. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Так, згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00042222730 від 09.11.2023 року, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.11.2009 року, який був зареєстрований Бондарівською сільською радою Марківського району, актовий запис №25 (а.с. 18-20). Як вбачається з позову, сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Крім того, судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. У відповідності ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. ст.110, 112 СК України та

Outcome: approved