Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідачки на свою користь матеріальну шкоду в сумі 1768,43 грн., моральну шкоду в розмірі 100000 грн., заподіяну ушкодженням здоров`я, а також судовий збір в сумі 992,40 грн. та витрати із надання професійної правничої допомоги в сумі 8000,00 грн. Вимоги обґрунтував тим, що 26.06.2022 року близько 1800 год. він прогулювався зі своєю маленькою собачкою через город до лісосмуги. В цей час помітив біля свого паркану суху гілку та вирішив її перетягнути до свого двору. Сусідка по суміжному двору [PERSON] це помітила та підняла ґвалт, що нібито він розбирає її паркан. Виникла сварка на неприязному підґрунті, сусідка пішла у свій двір, а звідтіля вискочив собака породи німецька вівчарка, накинувся на нього, покусав руки, наніс рвані рани та відкусив палець на правій руці, після чого, ще більше розлютившись, пес накинувся на собаку позивача. В цей час на крики підбігла його дружина та допомогла підвестися і піти до хати. Відповідачка нічого не робила аби протидіяти собаці та відтягнути його. 29.06.2022 року відносно відповідачки було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 154 КУпАП за порушення правил утримання собаки на ізольованій території, яка перебуваючи без повідка та намордника вибігла з її прибудинкової території та покусала позивача. Собака відповідачки є собакою бійцівської породи, тому діяльність, пов`язана з її утриманням, є джерелом підвищеної небезпеки. На підтвердження\~спричинення матеріальної\~шкоди, заподіяну ушкодженням здоров`я, позивачем надано чеки про придбання ліків на процедури та лікування і реабілітації. Завдану моральну шкоду, заподіяну ушкодженням здоров`я, яка виразилася у фізичних та душевних стражданнях в зв`язку з втратою частини пальця оцінив у 100000,00 грн., оскільки протягом тривалого часу позивач не міг змиритися з тим, що ушкодження отримав на все життя і воно є незворотним. Порушився звичний спосіб його життя, не міг займатися роботою бо для неї необхідні цілі пальці. Не міг забезпечувати сім`ю матеріально, пережив страх та стрес, нервове напруження, тривале лікування. Натомість, відповідачка навіть не вибачилася. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Відповідачка та її представник позов не визнали, про що надано відзив на позов, посилаючись на те, що порушення Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах було допущене як відповідачкою, так і позивачем, оскільки він був у нетверезому стані. Дійсно, відповідачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.154 КУпАП, але позивач має до неї упереджене ставлення з незрозумілих причин. Раніше ставалися випадки сварок між ними сусідами. Винною себе не вважає. 05.01.2023 року провадження у справі відкрито з призначенням до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 08.02.2023 року. 06.06.2023 року до суду від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона повністю заперечувала проти задоволення позову. Так, спричинення матеріальної шкоди позивачем не доведено, оскільки всі товарні чеки на придбання ліків датуються не часом проходження лікування і купувалися без призначення лікаря. По моральній шкоді зазначила, що дана подія сталася внаслідок дій позивача, він бкв у стані алкогольного сп`яніння та спровокував її собаку. Заслухавши доводи сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Згідно ст.\~ст.\~76-82\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування.\~Предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення.\~Сторони мають\~право обґрунтовувати\~належність конкретного\~доказу для\~підтвердження їхніх\~вимог або\~заперечень. Суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Достовірними є\~докази,\~на підставі\~яких можна\~встановити дійсні\~обставини справи. Достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно результату розгляду звернення [PERSON] ЖЕО № 2275 від 26.06.2022 року ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області було складено протокол про адміністративне правопорушення від 29.06.2022 року Серія ВАВ № 154348, який було направлено на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Харківської області. 18.08.2022 року у справі про адміністративне правопорушення № 632/595/22 провадження № 3/632/423/22 ухвалено постанову, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700,00 грн. за дії, які мали місце 26.06.2022 року (а.с.29-30). Вказану постанову відповідачка оскаржила до апеляційної інстанції, проте Харківський апеляційний суду своєю постановою від 31.10.2022 року постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18.08.2022 року залишив чинною (а.с.31-32). Зокрема встановлено\~з пояснень\~позивача та\~показань свідка\~ [PERSON] \~(дружина\~позивача),\~що 26\~червня 2022\~року,\~після 17\~години,\~він гуляв\~зі своїм\~маленьким собакою\~через город\~до лісосмуги,\~коли повертався,\~побачив суху\~гілку.\~Вирішив її\~перетягнути до\~свого двору,\~т.я.\~в нього\~є пічне\~опалення.\~ [PERSON] \~зробила йому\~зауваження,\~що той\~розбирає її\~паркан.\~Виник черговий\~конфлікт,\~т.я.\~остання його\~постійно його у чомусь звинувачує. Потім сусідка [PERSON] зайшла у двір, а її собака породи вівчарка побіг до нього та покусав його, відкусивши палець. Прибігла дружина з їхнім собакою і вівчарка побіг за ним. Дружина допомогла дійти до дому та викликала швидку і поліцію. Хвіртка до домоволодіння [PERSON] була відчинена. Останньої поряд не було коли вибіг собака. Коли собака прибіг до нього, то став і дивився на нього, а він стояв та не ворушився, т.я. боявся цю собаку. Потім останній напав і він простягнув руку захищаючись, намагався схопити за ошийник, проте останнього в собаки не було. [PERSON] коли підійшла то нічого не робила, стояла мовчки. Свідок [PERSON] пояснила суду, що з сусідкою [PERSON] у них довгий час неприязні стосунки, т.я. остання звинувачує її чоловіка у крадіжках. 26 червня 2022 року, після 17 години, її чоловік [PERSON] пішов гуляти з їхнім малим собакою. Невдовзі вона почула шум з боку городу, пішла на звук. Собака побіг за нею. Вона ще подумала, а куди ж тоді пішов чоловік? Коли вийшла в огород, то побачила, що її чоловіка кусає сусідський собака породи вівчарка. Вона підбігла та почала собаку тягнути за вуха, намагаючись допомогти чоловікові. Побачивши малого собаку вівчарка відпустив її чоловіка та побіг за ним, а вона надала допомогу чоловікові, повівши його додому та викликавши швидку та поліцію. Сусідка ж при цьому стояла та нічого не робила, аби відтягти свого собаку. [PERSON] пояснила суду, що у своєму домоволодінні за адресою: [ADDRESS] вона має собаку породи вівчарка. Домоволодіння огороджено парканом з сітки, де мається хвіртка для виходу з господарчого двору в огород, який також від сусідів огороджений парканом з сітки, а від лісосмуги гіллям, щоб не бігали собаки та коти по городу. З її сусідом з будинку [ADDRESS] [PERSON] у них неприязні відносили вже майже рік через дрібні крадіжки останнього. Вона навіть зверталася до поліції. 26 червня 2022 року, близько 18 години, вона у своєму господарчому дворі рвала малину, коли побачила [PERSON] , який в черговий раз ніс сухі гілки взяті з її огорожі до свого домоволодіння. Вона вийшла через калитку в огород та зробила зауваження йому. Той почав їй погрожувати, лаятися та пішов в її бік. Вона злякалася та побігла до свого двору. Коли забігала у хвіртку, то не встигла закрити на її крючок, коли собака штовхнув її та вибіг в огород, побіг вздовж забору. Вона собаку почала кликати, а [PERSON] також почав його кликати до себе приговорюючи, що вона його більше не побачить. Потім почав його хапати. Доки вона пробігла вздовж паркану огороду та перелізла через гілля, то [PERSON] вже лежав на собаці, його рука була в пащі останнього. Вона сказала йому щоб той піднявся, т.я. не зможе забрати собаку. В цей час прибігла його дружина [PERSON] з маленьким собакою, почала кричати. [PERSON] піднявся, а собака звільнився та побіг за малою собакою. Додала, що собака не агресивний, навмисно вона його не випускала і якби [PERSON] не кликав його та не хапав руками і не був у нетверезому стані, то останній би його не вкусив. Відповідно до довідки КНП Первомайська ЦРЛ від 26.06.2022 року в цей день до приймального відділення доставлено хворого [PERSON] , [INFO] з діагнозом: множинні укушено-рвані рани верхніх кінцівок. Травматична ампутація дистальної фаланги другого пальця праворуч. Алкогольне сп`яніння (а.с.25). З виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2811 [PERSON] вбачається той самий діагноз, де на стаціонарному лікуванні хворий перебував з 26.06.2022 року по 17.07.2022 року (а.с.36-37). Проведено: ПХО, ас. пов`язки; знеболення; антибіотико профілактика (Цефтріаксон 1 грам 2 рази на добу); накладання вторинних швів. Рекомендовано подальше лікування в поліклініці за місцем проживання та продовження лікарняного листа. На підтвердження понесених витрат на лікування позивачем надані товарні чеки від 30.06.2022 року на суму 845,13 грн.; 18.07.2022 року на суму 607,50 грн.; 15.09.2022 року в сумі 110,00 грн.; 22.09.2022 року в сумі 205,80 грн., а всього 1768,43 грн. Всі вони, в основному на придбання бинтів та обезболюючих гелів та мазей. Посилання сторони відповідачки на те, що товарні чеки датовані датами, що не входять до часу перебування позивача на стаціонарному лікуванні є безпідставними та прийнятими до уваги суду не можуть, оскільки один чек все-таки датований датою перебування на стаціонарі, а інші були після виписки, проте, як вже зазначалося вище, хворий потребував подальшого лікування. Згідно паспорту собаки породи «вівчарка» по кличці «Аскар» [INFO] власником собаки зазначена [PERSON] (а.с.26). Відповідно до п.2, п.п.а п.7 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР від 17.06.1980: «Підприємства, установи, організації і громадяни власники собак, котів і хижих тварин зобов`язані суворо дотримуватися санітарно-гігієнічних норм і правил їх тримання при умові обов`язкового забезпечення безпеки людей. Власникам собак і котів дозволяється: \~ \~ \~ \~а) виводити собак з жилих та ізольованих приміщень, а також ізольованих територій в загальні двори або на вулицю (з обов`язковим забезпеченням безпеки людей) тільки на короткому повідку і в наморднику, крім собак дрібних порід, на яких у реєстраційних посвідченнях зроблено відповідну відмітку.» Відповідно до Переліку порід собак, відповідальність власників яких підлягає обов`язковому страхуванню за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам, що міститься в Постанові КМУ № 944 від 09.07.2002 року, собака породи «Вівчарка східноєвропейська» («Вівчарка німецька») віднесена до переліку таких собак, є собакою бійцівської породи, та діяльність, пов`язана з її утриманням є джерелом підвищеної небезпеки. Натомість, відповідальність власниці «Вівчарки східноєвропейської» застрахована не була. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст.1187 ЦК України: «Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням … диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє … об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.» Суд вважає, що позивачем доведено спричинення йому матеріальної шкоди на лікування в сумі 1768,43 грн., яка не була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а тому підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.23 ЦК України: «Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.» Позивач в поясненнях вказував, що працює з газокомпресорною установкою, є її апаратником і відсутність пальця в повній мірі йому заважає повноцінно працювати, проте такі докази матеріали справи не містять. Натомість, інші доводи позивач про те, що він протягом тривалого часу не міг змиритися з тим, що ушкодження отримав на все життя і воно є незворотним, бо ампутація фаланги пальця це втрата частини тіла. Порушився звичний спосіб життя позивача, не міг забезпечувати сім`ю матеріально, пережив страх та стрес, нервове напруження, тривале лікування. Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що відповідачкою були порушені вимоги законодавства щодо порядку тримання собак в населених пунктах та їх вигулу, зокрема без намордників. Крім того, як визнала відповідачка, її собака несподівано побіг, оскільки він не був на повідку. Також суд приймає до уваги факт того, що відповідачка є інвалідом ІІІ групи та має тяжке захворювання (а.с.66-67), а позивач був на підпитку. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000.00 грн., проте суд вважає її завищеною, та беручи до уваги принципи розумності та справедливості, стягує з відповідачки на користь позивача 20000,00 грн. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільняється від його сплати. Судовий збір, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягає до стягнення з відповідачки на користь держави в сумі 992,40 грн. за позовну вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. За позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди позивач мав сплати 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і це складає 2481,00 грн., а сплати позивач лише 992,40 грн., тобто різниця у судовому зборі становить 1488,60 грн., яку позивач має сплатити на користь держави. Крім того, оскільки позовна вимога про відшкодування моральної шкоди задоволена на 20% від заявленої, то з відповідачки на користь позивача за вказану позовну вимогу підлягає стягненню 20% суми судового збору 496,20 грн. З відповідачки на користь позивача підлягають і стягненню витрати на професійну правничу допомогу пронесену позивачем та доведену наданими доказами (а.с.38-43), проте таке відшкодування має бути в розмірі 21,39% від загальної задоволеної суми відшкодування, як майнового, так і немайнового характеру 1711,20 грн. На підставі ст.ст. 23, 1187 ЦК України, п.2, п.7 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР від 17.06.1980, Постанови КМУ № 944 від 09.07.2002 року,

Outcome: partial