Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти у розмірі 402630 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач звернувся до [PERSON] про надання консультації та сприяння у придбані транспортного засобу із-за кордону. Відповідачем було повідомлено про необхідність перерахувати на його банківський рахунок грошову суму у розмірі 405 000,00 грн., що становить вартість обраного транспортного засобу. На запитання про необхідність оформити відносини між сторонами у формі договору, відповідач відповів, що договір між сторонами буде підписано після остаточного перерахунку усієї грошової суми для купівлі транспортного засобу та фактичного придбання відповідачем транспортного засобу. 16.06.2022 позивач перерахував на банківський рахунок відповідача ( [NUMBER] ) грошові кошти у загальному розмірі 220026,03 грн., що підтверджується квитанціями: 0.0.2578315610.1 від 16.06.2022 (160 000,00 грн.); ЕСМ_Р24А2365256473С2846 від 16.06.2022 (20 000,00 грн.) та ЕСМ_Р24А2365261007С3430 від 16.06.2022 (20 000,00 грн.). 20.06.2022 позивач перерахував на банківський рахунок відповідача ( [NUMBER] ) грошові кошти у загальному розмірі 185 000,00 грн., що підтверджується квитанцією: ICMPM0620О0ОUV.1 від 20.06.2022 (185 000,00 грн.). 06.09.2022 було перераховано на банківську картку відповідача ( [NUMBER] ) грошові кошти у розмірі 17630 грн., що підтверджується квитанцією ECM_P24A2340200641C524 (17630,00 грн.) Загальна сума переказу грошових коштів склала 402 630,00 грн. Оскільки жодних товарів позивач від відповідача не отримував, жодних договірних відносин щодо сплати таких коштів між сторонами не укладалося, вважає, що вказані кошти набуті відповідачем без достатньої правової підстави, відповідно до вимог ст.1212 ЦК України відповідач зобов`язаний повернути такі позивачу, однак незважаючи на звернення позивача досі грошові кошти не повернув, тому просить стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти в сумі 402630 грн. в судовому порядку. Ухвалою від 16.05.2023 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 12.06.2023, яке у зв`язку з неявкою відповідача було відкладено на 17.07.2023. Ухвалою судового засідання від 17.07.2023 постановлено клопотання про витребування доказів задовольнити; зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» протягом 15 днів з моменту отримання копії ухвали подати до суду інформацію про те: 1) на чиє ім`я та з якого року відкритий банківський рахунок [NUMBER] ; 2) на чиє ім`я та з якого року видана банківська картка № [NUMBER] або кому належить; 3) чи надходили на банківський рахунок [NUMBER] перекази грошових коштів від [PERSON] у наступних сумах: 160000 грн. 16.06.2022 або пізніше, 20000 грн. 16.06.2022 або пізніше, 20000 грн. 16.06.2022 або пізніше, 185000 грн. від 20.06.2022 або пізніше; 4) чи надходив на банківську картку № [NUMBER] переказ грошових коштів від [PERSON] 06.09.2022 або пізніше. У зв`язку з наведеним судове засідання було відкладено на 21.09.2023, а в подальшому на 02.11.2023. На виконання вказаної ухвали 22.08.2023 на адресу суду надійшла відповідь від АТ КБ «Приватбанк». Ухвалою судового засідання від 02.11.2023 постановлено клопотання про витребування доказів задовольнити; Зобов`язати АТ «Універсал Банк» протягом 15 днів з моменту отримання копії ухвали подати до суду інформацію про те: 1) на чиє ім`я та з якого року відкритий банківський рахунок за банківською карткою № [NUMBER] , 2) на чиє ім`я видана банківська картка № [NUMBER] або кому належить; 3) чи надходили на банківську картку № [NUMBER] переказ грошових коштів у наступних сумах: 20000 грн. 16.06.2022 (перший платіж) або пізніше, 20000 грн. 16.06.2022 (другий платіж) або пізніше, 17630 грн. від 06.09.2022 або пізніше. У зв`язку з наведеним судове засідання було відкладено на 07.12.2023. На виконання вказаної ухвали 22.11.2023 на адресу суду надійшла відповідь від АТ «Універсал Банк». В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, разом з тим останній подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечив. Відповідач в судове засідання жодного разу не з`явився, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що позивач не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився на розгляд справи без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи 16.06.2022 позивач перерахував [PERSON] 160000 грн., що підтверджується дублікатом квитанції до платіжної інструкції 0.0.2578315610.1 від 16.06.2022 (а.с.11); 16.06.2022 позивач перерахував на картку [NUMBER] , яка згідно з відповіддю АТ «Універсал Банк» (а.с.66) емітована на ім`я [PERSON] 20000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЕСМ_Р24А2365256473С2846 від 16.06.2022 (а.с.12); 16.06.2022 позивач перерахував на картку [NUMBER] , яка згідно з відповіддю АТ «Універсал Банк» (а.с.66) емітована на ім`я [PERSON] 20000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЕСМ_Р24А2365261007С3430 від 16.06.2022 (а.с.13); 16.06.2022 позивач перерахував на картку [NUMBER] , яка згідно з відповіддю АТ «Універсал Банк» (а.с.66) емітована на ім`я [PERSON] 17630 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №ECM_P24A2340200641C524 від 09.06.2022 (а.с.15). Крім цього, як вбачається з перевірки квитанції №ICMPM0620О0ОUV.1 від 20.06.2022 (код 9272-7494-4858-3887) (а.с.14) на сайті АТ КБ «Приватбанк» https://privatbank.ua/check 20.06.2022 позивач перерахував [PERSON] 184000 грн. Таким чином, в період з 09.06.2022 до 20.06.2022 позивачем перераховано відповідачу грошові кошти на загальну суму 401630 грн. Разом з тим, позивач стверджує, що незважаючи на його попереднє звернення до [PERSON] про надання консультації та сприяння у придбані транспортного засобу із-за кордону, після перерахування вказаних коштів жодних товарів позивач від відповідача не отримував, жодних договірних відносин щодо сплати таких коштів між сторонами не укладалося. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач всупереч вказаним вимогам доказів на підтвердження існування між сторонами будь-яких договірних правовідносин та підстав отримання вказаних вище коштів суду не представив. Враховуючи наведене, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності між сторонами належним чином оформлених договірних відносин, суд приходить до висновку, що кошти в сумі 401630 грн. відповідач отримав від позивача без достатньої правової підстави. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідач всупереч вимогам ст.1212 ЦК України отримані від позивача без достатньої правової підстави грошові кошти в сумі 401630 грн. позивачу не повернув, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 401630 грн. безпідставно набутих коштів підлягають до задоволення. В той же час суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача 1000 грн., оскільки як вбачається з перевірки квитанції №ICMPM0620О0ОUV.1 від 20.06.2022 (код 9272-7494-4858-3887) (а.с.14) на сайті АТ КБ «Приватбанк» https://privatbank.ua/check такі перераховано не [PERSON] , а є комісією банку. Крім цього, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задовольняючи частково позовні вимоги у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (а.с.10) судові витрати, що становлять 4026 грн. 30 коп. судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 4016 грн. 30 коп. (4026,30грн.*401630грн./402630грн.). В той же час, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача 24000 грн. витрат на правову допомогу, оскільки всупереч вимогам ч.3 ст.137 ЦПК України позивач не подав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що є потрібною умовою для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, а про наявність поважних причин неможливості подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат в порядку, визначеному ч.1 ст.246 ЦПК України, не заявив.

Outcome: partial