Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

У серпні 2023 року представник позивача [PERSON] , [PERSON] звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє отримання як дружини в розмірі частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, а саме до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що від шлюбу між сторонами народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Після фактичного припинення шлюбних відносин сторони проживають окремо. Малолітня дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні сина не приймає. З огляду на те, що позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.08.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідач до суду не з`явився, правом на подання відзиву не скористався. Враховуючи відсутність заперечень проти винесення заочного рішення, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Приписи статті 180 Сімейного кодексу України вказують на те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. \~ \~ \~ \~Зі змісту зазначених норм слідує, що для вирішення питання про стягнення аліментів на утримання дитини суду необхідно встановити з ким із батьків проживає дитина та відповідно визначити на користь кого із батьків слід стягнути аліменти на утримання дитини. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи слідує, що перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Як зазначає позивач, дитина проживає з нею, відповідач у добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу, будь-яких заперечень проти таких обставин від відповідача не надійшло. За такого, з урахуванням найкращих інтересів дитини, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини. Стосовно розміру аліментів, які слід стягнути на утримання неповнолітньої дитини, суд зазначає таке. Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 183 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами частини п`ятої статті 183 ЦПК України розмір аліментів на одну дитину становить 1/4 частини всіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За такого суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи дня пред`явлення позову до суду, а саме з 08.08.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , як дружини у розмірі частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, а саме до [INFO] , суд зазначає таке. Відповідно до приписів ч. ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до частини другої статті 75 Сімейного кодексу України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного кримінального правопорушення, якщо це встановлено судом (частина п`ята статті 75 Сімейного кодексу України). Слід зазначити, що частина перша статті 76 Сімейного кодексу України вказує на те, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. \~ \~ \~ \~ Відповідно до частини другої статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має, зокрема, право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. \~Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до наказу №192-к від 09.09.2022 року [PERSON] надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку тривалістю 1\~053 календарних дні з 12.09.2022 року по 30.07.2025 року включно. Позивач посилається на те, що не має можливості на даний час працювати, оскільки доглядає свого сина. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку чи доходу відповідача. З огляду на ці обставини, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які мають бути сплачені відповідачем на користь позивачки, суд виходить із такого. Відповідно до частини першої статті 77 Сімейного кодексу України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (частини друга та третя статті 77 Сімейного кодексу України). Частиною першою статті 80 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення (частина друга статті 80 Сімейного кодексу України). Згідно з частиною четвертою статті 80 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Під час розгляду справи будь-яких доказів того, що відповідач має хронічні та тяжкі захворювання, чи на його утриманні перебувають особи, які потребують сторонньої допомоги суду не надано. Отже, суд вирішуючи питання про стягнення аліментів, виходить із того, що [PERSON] є працездатним та має можливість сплачувати аліменти на утримання [PERSON] , як дружини з чка доглядає дитини до досягнення нею трирічного віку. З огляду на приписи частини четвертої статті 80 Сімейного кодексу України матеріальний стан позивачки не досліджувався. Виходячи із принципів розумності, беручи до уваги, що розрахунку аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача до суду не надано, суд вважає що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання позивача у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 08.08.2023 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, а саме до [INFO] . В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 147 грн 20 коп.

Outcome: partial