Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі з 26.02.2000 року. Позивачка зазначає, що вони з відповідачем мають різні характери та погляди на сімейне життя, внаслідок чого не можуть порозумітися. На даний час їх шлюб носить формальний характер та не виконує свого призначення. Вони намагалися неодноразово відновити шлюбні стосунки, однак будь-які спроби примиритися не дали ніякого результату, відтак просить суд задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги визнав та не заперечив щодо їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, укладеному 26.02.2000 року, що стверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №29, зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідач [PERSON] ,\~ в поданій ним до суду заяві не заперечив\~ проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3,4 ст.56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони є людьми різних поглядів на життя, між ними зникло взаєморозуміння. Сім`я розпалася та існує лише формально. Оскільки сторони не проживають разом, відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу, останній\~ підлягає розірванню.

Outcome: approved