Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

У вересні 2023 року ПАТ «Шляхово-будівельне управління № 41» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод власнику у користуванні нерухомим майном шляхом виселення, в якому просило усунути ПАТ «Шляхово- будівельне управління № 41» перешкоди у користуванні власністю- кімнатою [ADDRESS] , шляхом виселення [PERSON] з кімнати [ADDRESS] . Зазначило, що ПАТ «Шляхово-будівельне управління № 41» є власником об`єкту житлової та нежитлової нерухомості - гуртожитку, загальною площею: 4239, 9 м2, що розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно Свідоцтва про право власності серії та № 2 від 03.01.1997 року, виданого регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київської області та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 18.04.2017 року за реєстраційним № 1230484780000. Вказана будівля перебуває на балансі товариства, яке самостійно утримує будинок. Надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна є одним із видів діяльності ПАТ «Шляхово-будівельне управління № 41». Вказало, що 01.01.2017 року між ПАТ «Шляхово-будівельне управління № 41» та [PERSON] було укладено Договір № 79-170Б оренди житлового приміщення на тимчасове проживання у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , на строк до 31.12.2017 року, на підставі якого відповідач вселився в кімнату за [ADDRESS] , загальною площею 13 м2. При цьому, відповідач ніколи в трудових відносинах з товариством не перебував та не перебуває. Реєстрація місця проживання відповідача у гуртожитку - не проводилась. Відповідач не звернувся до товариства із заявою про укладання договору оренди кімнати у гуртожитку за вказаною адресою на подальший строк, а також не сплачує орендні платежі та має заборгованість на дату звернення до суду в розмірі 8 900,00 грн. Також, вказало, що на адресу відповідача від 19.09.2023 року було направлено вимогу про погашення заборгованості, передачу кімнати за актом прийому-передачі та виселення, яка станом на дату звернення до суду останнім виконана не була. І після цього, відповідач ігнорує вимоги товариства і незаконно займане приміщення не звільняє. Тому, просило усунути йому перешкоди у користуванні власністю у вигляді кімнати № 79, що знаходиться у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , шляхом виселення відповідача із вказаної кімнати, а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначенням підготовчого засідання (а.с. 18). 06 листопада 2023 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 39). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказав, що дійсно проживає у кімнаті [ADDRESS] , та має заборгованість у розмірі 8 900,00 грн. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного. Судом встановлено, що ПАТ «Шляхово-будівельне управління № 41» є власником об`єкту житлової та нежитлової нерухомості - гуртожитку, загальною площею: 4239, 9 м2, що розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно Свідоцтва про право власності серії та № 2 від 03.01.1997 року, виданого регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київської області та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 18.04.2017 року за реєстраційним № 1230484780000, що вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 85542362 від 21.04.2017 року та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав вчасності на нерухоме майно № 348026997 від 26.09.2023 року(а.с. 8, 9). Згідно довідки АА № 809784 від 30.07.2013 року надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна є одним із видів діяльності ПАТ «Шляхово-будівельне управління № 41» (а.с. 10). 01.01.2017 року між ПАТ «Шляхово-будівельне управління № 41» та [PERSON] укладено Договір № 79-170Б оренди житлового приміщення на тимчасове проживання у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , на строк до 31.12.2017 року, на підставі якого відповідач вселився в кімнату за № [NUMBER] , загальною площею 13 м2, строком дії по 31.12.2017 року та сплатою щомісячних орендних платежів в розмірі 1 200,00 грн. з урахуванням ПДВ (а.с. 11-13). Згідно довідки ПАТ «Шляхово-будівельне управління № 41» [PERSON] , який проживає в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , за період з 06.2023 року по 09.2023 року має заборгованість по орендній платі в сумі 8 900,00 грн. (а.с. 16). Згідно акту про фактичне проживання за адресою: [ADDRESS] . від 21.09.2023 року [PERSON] дійсно проживає у кімнаті [ADDRESS] , з 01.01.2017 року по теперішній час, з 01.01.2018 року проживає без правових підстав, орендну плату не сплачує (а.с. 20). У ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. У ч. 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання питання про стягнення боргу за договором позики та визнання позову відповідачем при наявності невиконаного судового рішення про стягнення з боржника боргу для створення переваг одного кредитора перед іншим в процедурі виконавчого провадження є недопустимим. При цьому, у разі ініціювання питання про стягнення боргу за договором позики та визнання позову відповідачем при наявності невиконаного судового рішення про стягнення з боржника боргу для створення переваг одного кредитора перед іншим в процедурі виконавчого провадження судове рішення стосується прав та/або інтересів кредитора. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. ч. 1-5 ст. 206 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 п. 11 Постанови пленуму ВСУ від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» з`ясовуючи після доповіді про обставини справи, чи підтримує позивач свої вимоги, чи визнає відповідач вимоги позивача та чи не бажають сторони укласти мирову угоду або звернутися для вирішення спору до третейського суду, головуючому необхідно уточнити, в якому обсязі та з яких підстав підтримується позов або в якій частині визнається позов, а якщо сторони мають намір укласти мирову угоду, то на яких конкретно умовах. У даній справі відповідач визнав позов повністю. Судом встановлено, що визнання позову відповідає закону. Визнання позову відповідачем не порушує права інших осіб, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги ПАТ «Шляхово-будівельне управління № 41» про усунення перешкод власнику у користуванні нерухомим майном шляхом виселення, підлягають задоволенню. Питання судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved