Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

Представник позивача звернувся у суд з позовом, у якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. В обґрунтування позову зазначив, що з 17.07.2004 сторони перебували у шлюбі. Під час спільного подружнього життя у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] .. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.02.2009 шлюб між сторонами розірвано. Окрім цього, згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 23.07.2009 з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на сина у розмірі частки від його заробітку. Однак відповідач аліментів не сплатив жодної гривні, весь тягар утримання сина лежить на позивачці. Відповідач востання бачив сина, ще у 2010 році, він ухиляється від обов`язків по вихованню своєї дитини, не забезпечує здобуття ним загальної середньої освіти, не проявляє зацікавленості до нього, не спілкується з сином, матеріальної допомоги для гідного розвитку сина не надає, не цікавиться його духовним, фізичним та соціальним розвитком, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно характеристики на [PERSON] , наданої Червоноградським ліцеєм, вбачається, що дитина навчається у 10 класі, до цього навчався у Червоноградській ЗШ № 12, його вихаванням займаються його матір та вітчим. Біологічний батько не бере участі у вихованні сина. Відтак просить позов задовольнити. Ухвалою від 04.10.2023 судом було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Сторони будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Разом з цим, представник позивачки подав заяву, що підтримує позовну вимогу про позбавлення батьківських прав. Крім цього, долучено заяву відповідача, яка посвідчена нотаріально про визнання позовної вимоги про позбавлення батьківських прав та щодо розгляду справи у його відсутності. Представник третьої особи просив справу розглядати у їх відсутності, при цьому долучив висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] виданого 21.12.2006. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.02.2009 шлюб, що укладений між сторонами 14.12.2006, актовий запис № 155 - розірвано. Позивачка та її син [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Актом обстеження умов проживання, виданим 01.08.2023 виконавчим комітетом Червоноградської міської ради. Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 21.11.2023 № 186 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини» прийнято рішення про: доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 369 від 02.08.2023 [PERSON] навчається у 11-А3 класі Червоноградського ліцею. З характеристики наданої Червоноградської загальноосвітньої шкоди №12 вбачається, що вродовж навчання [PERSON] з 1 по 9 клас мама та вітчим брали активну участь в житті школи, приділяли належну увагу вихованні дитини. Біологічний батько батьківські збори та шкільні свята не відвідував, навчанням сина не цікавився. Також з долученого розрахунку заборгованості по аліментах від 26.09.2023, заборгованість [PERSON] за виконавчим документом про стягнення аліментів, станом на 31.08.2023 становить 228153,73грн.; боржником сплачено 0,00грн. Позивач 13.05.2022 зареєструвала шлюб з [PERSON] , прізвище після державної реєстрації шлюбу: дружини - [PERSON] . З позовної заяви вбачається, матеріальний тягар утримання та виховання дитини повністю покладений на позивачку, відповідач цими питаннями тривало й умисно не переймається, позивачка наполягає на позбавленні його батьківських прав. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, прийняття судом визнання позову щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23.07.2009 з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі частки від його заробітку, до повноліття дитини, відтак суд не вирішує питання про стягнення аліментів з відповідача на дитину, тому, що таке є вирішеним. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд,

Outcome: approved