Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Короткий зміст заявлених вимог. До Шевченківського райсуду м. Чернівці з заявою звернувся [PERSON] , 1958 року народження про усиновлення повнолітніх осіб - [PERSON] , 1978 року народження та [PERSON] , 1980 року народження. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він є громадянином України та має зареєстроване місце проживання в селі Луковиця Чернівецького (Глибоцького) району Чернівецької області, однак, з 1985 року постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що 02.03.1989 року, він уклав шлюб з громадянкою України - [PERSON] , [INFO] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ";при цьому вказує, що в його дружини, від першого шлюбу є двоє дітей, які на час звернення ним в суд являються повнолітніми; це - [PERSON] , 1978 року народження та [PERSON] , 1980 року народження, які відповідно, в повнолітньому віці змінили свої прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Окрім наведеного, вимоги мотивує і тим, що власних дітей з дружиною за період їх шлюбу немає; з моменту спільного проживання, в нього із дітьми [PERSON] від першого шлюбу - [PERSON] та [PERSON] склались гарні відносини, має місце прив`язаність одні до одного, вважає, що полюбив останніх справжньою батьківською любов`ю, так як відчуває спорідненість свою як до [PERSON] , так і до [PERSON] ; разом з дружиною постійно турбувалися та піклувалися про дітей, виховували їх. Стверджує, що [INFO] [PERSON] , біологічний батько дітей - помер. Зазначає, що враховуючи тривалим проміжок часу ним прийнято зважене рішення набути прав та обов`язків батька відносно [PERSON] та [PERSON] , шляхом їх усиновлення в судовому порядку, із урахуванням того, що останні вже прийняли самостійне рішення і змінили своє прізвище та по батькові на [PERSON] , останні надали свою добровільну, нотаріально засвідчену згоду на їх усиновлення як повнолітніх дітей та таку ж згоду надала і його дружина, біологічна мати дітей. Вказує, що в нього відсутня жодна корислива зацікавленість в усиновленні повнолітніх дітей, він при зверненні в суд з заявою про усиновлення дітей керувався мотивом лише оформлення родинного зв`язку. Також, заявник аргументує доводи заяви і тим, що він являється дієздатною особою, на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, отримує 2500 грн. на місяць пенсії. Просить, визнати його, [PERSON] , [INFO] , громадянина України - усиновлювачем [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Чернівці, Чернівецька область та внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , в графі батько, вказавши його батьком [PERSON] ; інші відомості залишити в актовому записі без змін; Визнати його [PERSON] , [INFO] , громадянина України - усиновлювачем [PERSON] , та внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , в графі батьки, вказавши його батьком [PERSON] інші відомості залишити в актовому записі останніх - без змін. Процесуальні документи винесені судом та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.09.2023 року відкрито провадження в справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.10.2023 року залучено до участі в справі (на підставі клопотання заявника) заінтересовану особу - орган опіки і піклування Чернівецької міської ради. Обов`язковою при розгляді справ про усиновлення також є участь органу опіки і піклування. У судовому засіданні, заявник [PERSON] та в його інтересах представник, адвокат Павчук С.І. підтримали заявлені вимоги та наведені доводи в заяві про усиновлення повнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] . Просили, задовольнити заяву в повному обсязі. В судовому засіданні, заінтересована особа - [PERSON] не заперечував проти заявлених вимог. В судовому засіданні [PERSON] не заперечував проти заявлених вимог. Представник заінтересованої особи, органу опіки і піклування Чернівецької міської ради, в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи; відомостей про поважність причин неявки, суду не надали. Фактичні обставини, встановлені судом, досліджені докази та застосовані норми права. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених вимог, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Між сторонами виникли правовідносини із сімейних відносин з усиновлення повнолітніх осіб, громадянином України. Відповідно до ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Згідно зі ст. 254 ЦПК суд розглядає справи про усиновлення за обов`язковою участю заявника - особи, яка порушує питання про усиновлення дитини (чи повнолітньої особи), органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. Судом за наданими заявником документами, встановлено, що [PERSON] 02.03.1989 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що було здійснено відповідно актовий запис під № 379 (а.с.14); про те, апостиль за Гаазькою Конвенцією від 05.10.1961 року було проставлено у свідоцтво про шлюб в м. Києві 22.09.2008 року №31464 (а.с. 14 оборот). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 07.08.1985 року про що було зроблено актовий запис 447 (а.с.18). Відповідно до акту складеного 18.07.2023ьроку (а.с.17), вбачається, що заявник [PERSON] фактично проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] разом з дружиною і її синами [PERSON] , [PERSON] , яких виховував з дошкільного віку. При цьому, суд звертає увагу, що заявник [PERSON] зареєстрований в с. Луковиця Глибоцького району Чернівецької області. Суд звертає увагу, що з дослідженого акту вбачається, що [PERSON] за вказаною вище адресою проживає без реєстрації з 1985 року тобто з часу, коли [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, так як згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] 02.03.1989 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що було здійснено відповідно актовий запис під № 379 (а.с.14). Судом також встановлено, за з`ясованих обставин, що діти дружини заявника - [PERSON] [INFO] , 25.07.1994 року (у віці 16-ти років) здійснив переміну імені та по батькові, а саме прийняв прізвище та по батькові [PERSON] , про що було видано відповідне свідоцтво за актовим записом № 94 (свідоцтво серії [NUMBER] )(а.с. 20) та в подальшому, останній 25.07.1994 року отримав нове свідоцтво ( [NUMBER] ) про народження на ім.»я [PERSON] , про що було зроблено актовий запис № 28 (а.с. 19), а у 1998 року і паспорт громадянина України на ім.»я [PERSON] (а.с.11,12). Аналогічно, відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію зміни імені (прізвища та по батькові) (а.с.21) [PERSON] [INFO] , 02.09.1998 року (у віці 18-ти років) здійснив переміну імені та по батькові, а саме прийняв прізвище та по батькові [PERSON] , про що було видано відповідне свідоцтво за актовим записом № 137 та в подальшому, останній отримав нове свідоцтво ( [NUMBER] ) про народження, актовий запис 124 (а.с. 22), а у 1998 року і паспорт громадянина України на ім`я [PERSON] (а.с.13). Відповідно до ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Як вбачається з дослідженого свідоцтва про смерть, актовий запис 16, - [INFO] , у віці 54 років, помер батько біологічний - [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] та на момент смерті останнього (а.с. 23) - [PERSON] виповнилося 31 рік, а [PERSON] - 29 років. [PERSON] , [INFO] , мати повнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] являючись дружиною заявника, надала свою згоду на усиновлення [PERSON] , 1958 року народження повнолітніх дітей [PERSON] 1978 року народження та [PERSON] , 1980 року народження (а.с. 28). Судом, при цьому з`ясовано, що [PERSON] , 1980 року [INFO] та [PERSON] 1978 року народження, з02.08.1994 року зареєстровані за адресою [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] , 1955 року народження (а.с. 55). Відповідно до ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові. Верховний Суд України також звернув увагу на те, що, враховуючи думку дитини щодо її усиновлення, суди повинні дотримуватися вимог ч. 1 ст. 218 СК, згідно з якою згода дитини на її усиновлення додається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я Згода на усиновлення [PERSON] , 1958 року народження була надана і повнолітніми дітьми - [PERSON] 1978 року народження та [PERSON] , 1980 року народження (а.с. 26.27), а також і самим [PERSON] (а.с. 25). Згідно довідки МКП Чернівецька психіатрична лікарня (а.с. 29), [PERSON] , 1958 року народження психіатричних протипоказань немає. Даних про те, чи перебував (перебуває) на обліку в наркологічному диспансері, заявником [PERSON] , 1958 року народження останнім не надано. Проте, згідно виписки медичних даних (а.с. 30), [PERSON] , 1958 року народження страждає рядом хронічних захворювань, (згоди в засіданні на озвученні діагнозу не було надано заявником); перебуває на Д обліку в сімейного лікаря та невролога. Періодично лікується амбулаторно та стаціонарно (а.с. 30). На [PERSON] , 198 року народження за місцем фактичного проживання без реєстрації по [ADDRESS] , скарг від сусідів не надходило (а.с. 31). За місцем реєстрації, Чернівецьким районним управління поліції відділення поліції (№3)м. Заставна на запит адвоката Павчука С., була надана відповідь що [PERSON] , 1958 року народження, до адміністративної та до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.32,33). За останніх пів року 2023 року згідно довідки про доходи [PERSON] , 1958 року народження, отримував пенсію, розмір якої склав за період з 01.01.2023 року по 30.06.2023 року - 15185,74 грн. (а.с. 34). Окрім наведеного, як було з`ясовано в судовому засіданні, [PERSON] , 1978 року народження має незадовільний стан здоров`я, що вбачається з медичної карти амбулаторного стаціонарного хворого (а.с. 25,26). [PERSON] , 1980 року народження згідно наказу 340 ОС від 09.05.2023 року (а.с.49), зарахований до списків складу особового і поставлений на всі види забезпечення 31 прикордонного загону ім.. генерала хорунжного О. Пилькевича ДПСУ. Також, судом встановлено, що вікова різниця між [PERSON] , та [PERSON] та [PERSON] , як усиновителем та усиновлюваними особами, перевищує вісімнадцять років. Верховний Суд України, рекомендувавши судам в п. 3 своєї Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) з`ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. При цьому, суд звертає увагу, що заявник [PERSON] , 1958 року народження доказів про відсутність в нього своїх дітей суду не надав. Частина 2 статті 208 СК України передбачає можливість постановлення судом рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування як виняток. У такому разі, суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. При з`яованих обставинах, а саме дачі пояснень, [PERSON] , 158 року не зміг пояснити обставин чому останній, відносинам як усиновителя по відношенню до повнолітніх дітей, як усиновлювачів, а саме [PERSON] , [PERSON] передбаченій законом форми з якихось причин не було раніше здійснено, заявник пояснити не зміг, вказуючи, що на момент звернення в суд з заявою про усиновлення повнолітніх дітей, він бажає отримати з [PERSON] , [PERSON] лише родинні зв`язки, але цього зробити в інший спосіб як звернутися до суду не може, оскільки відповідно, у свідоцтвах про народження останніх, у графі Батьки, батьком повнолітніх осіб значиться [PERSON] . Судом, при цьому з`ясовано і фактично не заперечувалося як заявником, так і заінтересованими особами [PERSON] , [PERSON] що на момент смерті батька останніх [PERSON] [PERSON] виповнилося 31 рік, а [PERSON] - 29 років, тобто останні батьківського піклування були позбавленні в дорослому віці. Окрім цього, ще задовго до смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , в повнолітньому віці [PERSON] та відповідно [PERSON] в установленому законом порядку здійснили переміну прізвища та по батькові, прийняв прізвище заявника - [PERSON] , та по батькові [PERSON] (а.с. 20,21). Законодавцем визначено, що ухвалюючи рішення у справі про усиновлення повнолітньої дитини, суд має встановити й врахувати інші обставини, визначені у ст. 224 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При усиновленні повнолітньої особи зазначені у ст. 224 СК України обставини мають судом детально вивчатись і за необхідності братися до уваги. При вирішенні справ про усиновлення повнолітніх дітей суди повинні зважати також на ті положення п. 3 вказаної Постанови Верховного Суду України, в якій зроблено настанови судам звертати увагу на таку обставину, як неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити. З огляду на це, та з урахуванням інших обставин, суди відмовляють у задоволенні в усиновленні повнолітніх осіб. згідно зі ст. 207 СК України усиновлення є прийняттям усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, здійсненим на підставі рішення суду, крім випадків, передбачених ст. 282 цього Кодексу. У справах такої категорії перед судом постає завдання - перевірити наявність всіх позитивних та відсутність негативних умов для підтвердження усиновлення. Щоб усиновлення досягло своєї мети (вищих інтересів дитини) та було дійсним, необхідно, щоб воно відповідало умовам, передбаченим законом. Умови усиновлення - це закріплені в законі вимоги, які пред`являються до строго визначеного кола осіб з приводу усиновлення (суб`єктів усиновлення), дотримання яких є обов`язковим при здійсненні усиновлення. Умови, що ставляться до особи, яка усиновляється: вік особи, що усиновляється. Максимальний вік особи, що усиновляється, - дитина до 18 років. Виняток з цього правила становить усиновлення повнолітньої особи. Мінімальна різниця у разі усиновлення повнолітньої особи - не менш ніж вісімнадцять років. Максимальна - не більше ніж сорок п`ять років; умови, що ставляться до надання згоди на усиновлення. встановлення законом обов`язкової різниці у віці між усиновлювачем та дитиною, яка не може бути більшою ніж сорок п`ять років, та внесення відповідних змін до ч. 2 ст. 211 СК, було неоднаково оцінено юридичною спільнотою з точки зору відповідності Конституції України, наслідком чого стало звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини до Конституційного Суду із конституційним поданням щодо відповідності Конституції України цього положення закону. Конституційний Суд України рішенням від 3 лютого 2009 р. у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення частини другої статті 211 СК визнав зазначене положення закону щодо різниці у віці між усиновлювачем та дитиною, яка не може бути більшою ніж сорок п`ять років, таким, що відповідає Конституції України з таких підстав. Залежно від того, чи зобов`язаний суд отримати відповідну згоду або має право здійснити усиновлення без такої згоди. Отже, підставами для усиновлення повнолітніх осіб можуть бути різноманітні. Повнолітня особа може бути усиновленою, тільки якщо вона не має матері або батька чи, будучи дитиною (до досягнення повноліття), була позбавлена їхнього піклування. Однак усиновлення повнолітніх осіб слід визнати не як правило, а як виняток. Такими чинниками є винятковість, тобто необхідно довести суду необхідність проведення усиновлення, а також неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яка бажає усиновити, та особою, котру бажають усиновити (одруження, складання заповіту на користь цієї особи). При цьому здійснення усиновлення не повинно обумовлюватися досягненням іншого правового наслідку, ніж правового оформлення, можливо, вже наявного фактичного родинного зв`язку; - врахування сімейного стану особи, яку бажають усиновити, а саме наявність батьків або їхнього піклування; - врахування сімейного та родинного стану особи, яка бажає усиновити повнолітню особу. Тобто до уваги судом повинні бути взяті наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Це може послужити підставою визнати необхідність здійснення усиновлення, зважаючи на природне бажання особи продовжити рід, передати справу та ін. У заяві про усиновлення повнолітньої особи додатково мають бути вказані дані про відсутність у цієї особи матері, батька або про те, що вона була позбавлена їх піклування у дитинстві, а також згода особи на усиновлення (ч. 6 ст. 252 ЦПК). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти інших правових наслідків, ніж прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, тобто юридичного оформлення родинних зв`язків. При цьому можуть братися до уваги обставини, котрі визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями (напр., у порядку усунення від спадщини); - невичерпність обставин, які можуть враховуватися судом. Тобто врахування (розширення) обставин, які повинні враховуватися судом при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи, визначається у кожному конкретному випадку. Заявником в судовому засіданні не було зазначено жодної з виняткових обставин усиновлення ним повнолітніх осіб, дітей його дружини. Обставини, на які слід звернути увагу при усиновленні повнолітньої особи, зазначені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Серед таких обставин вказано, зокрема, необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактично). Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випадку суд при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини. Згідно ст. 207 СК України усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно Конвенції про права дитини 1989 року, принцип забезпечення «найкращих інтересів дитини» також закріплений у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року; Конвенції про захист дітей та співробітництво в галузі міжнародного усиновлення 1993 року; Конвенції про юрисдикцію, застосовне право, визнання, виконання та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та заходів захисту дітей 1996 року й низці інших. Принцип «забезпечення найкращих інтересів дитини» має бути незмінним дороговказом і у професійному, і в особистому житті кожного. Отже, виходячи з вище досліджених по справі доказів у їх сукупності, за з`ясованих обставин, суд вважає, що заявником [PERSON] не доведено наявність підстав для усиновлення повнолітніх осіб [PERSON] , та [PERSON] та не відповідає їх інтересам, а отже в задоволенні заяви, слід відмовити. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, тягар доказування обґрунтованості заявлених вимог покладено на заявника, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність доказів, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed