Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

23.07.2021 представник позивача - адвокат Браславська О.А., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків та компенсації за спричинену моральну шкоду, в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] понесені матеріальні збитки в сумі 42 478 грн 00 к. та компенсацію за спричинену моральну шкоду в сумі 15 000 грн 00 к. внаслідок залиття квартири, а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . 24 червня 2021 року вищевказана квартира, власником якої є позивач [PERSON] була затоплена холодною водою. Затоплення відбулося з квартири [ADDRESS] , яка розташована над належною позивачу квартирою. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . В наслідок залиття квартири належної позивачу було пошкодженні стіни в туалеті, кухні, коридорі, залі, замкнула електрика у квартирі, були залиті меблі, картини, особисті речі, побутова техніка. 25 червня 2021 року комісією у складі представників ПП "Будкор" складено Акт № 1 про наслідки залиття квартири, що належить позивачу та встановлено, що причиною залиття квартири [ADDRESS] є розірвання шлангу води під`єднання до унітазу, ввідний кран холодного водопостачання до квартири, що належить [PERSON] був в сані "відкритий". Власник квартири [ADDRESS] не вжив необхідних заходів щодо попередження аварійної ситуації; причиною залиття квартири стало халатне відношення власника квартири [ADDRESS] до виконання обов`язку щодо профілактики, ремонту внутрішньо квартирної системи холодного водопостачання. Під час обстеження квартири [ADDRESS] було виявлено, що під шлангом, який розірвався, стоїть відро, що свідчить про наявність до розриву шлангу витоку води. Господар квартири [ADDRESS] не усунув поломки, не закривши вхідний кран, залишив квартиру на тривалий час. Після розірвання шлангу господаря квартири вдома не було, вода з розірваного шлангу тривалий час (декілька годин) під тиском, у великих об`ємах неконтрольовано витікала на підлогу, після чого протекла в квартиру [ADDRESS] . Відповідачу достеменно було відомо про заподіяння позивачу значної шкоди внаслідок залиття квартири, однак за увесь час, який минув з дня затоплення, будь-яких намірів щодо відшкодування завданої шкоди відповідачем не здійснено, шкода не відшкодована. Відповідачем не було запропоновано допомоги щодо усунення збитків, крім того, останній навіть не приніс свої вибачення. Також позивач зазначає, що крім матеріальної шкоди їй завдано моральну шкоду, яка пов`язана з тим, що внаслідок залиття квартири вона отримала стрес, душевні страждання, негативні емоції, переживання з приводу залиття та пошкодження квартири, яка стала непридатною для проживання без проведення ремонту та відновлення меблів, було порушено звичайний спосіб життя, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для нормалізації життя та витрачання свого часу для вирішення проблем, пов`язаних з усуненням наслідків залиття. Моральна шкода завдана позивачу поглибилася ще й за рахунок того факту, що відповідач не приніс свої вибачення, не запропонував будь-якої матеріальної допомоги на усунення завданих пошкоджень, за таких обставин позивач оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 15\~000 грн. Враховуючи викладене, позивач через свого представника звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 03.08.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04.10.2021. 30.09.2023 від відповідача [PERSON] до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останні просив відмовити в задоволенні позову. Відзив мотивовано недоведеністю вини відповідача у завданні шкоди, відсутністю причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача, з посиланням на неналежність як доказу, акту про залиття квартири та акту про оцінку майнової шкоди (а.с. 68-73). 04.10.2023 за клопотанням представника позивача судове засідання відкладено до 26.10.2021. 06.10.2021 до канцелярії суду від представника позивача [PERSON] адвоката Браславської О.А. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого остання, з аналогічних підстав викладених у позові, спростовувала ствердження відповідача викладені ним у відзиві та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 78-81). 26.10.2023 за клопотанням представника позивача судове засідання відкладено до 12.11.2021. 12.11.2021 за клопотанням представника позивача судове засідання відкладено до 06.12.2021. 06.12.2021 в судовому засіданні задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків, в зв`язку з чим оголошено перерву до 30.12.2021. 30.12.2021 за клопотанням представника позивача судове засідання відкладено до 28.01.2022. 28.01.2022 за клопотанням представника відповідача та у зв`язку з неявкою в судове засідання свідків, судове засідання відкладено до 03.03.2022. 03.03.2022 з підстав введення на території України воєнного стану судове засідання не проводилося, наступне судове засідання призначено на 29.04.2022. 29.04.2023 за клопотанням представника позивача судове засідання відкладено до 02.06.2022. 02.03.2022 за клопотання представника позивача та представника відповідача судове засідання відкладено до 13.07.2022. 13.07.2022 за клопотанням представника позивача судове засідання відкладено до 04.08.2022. 04.08.2022 за клопотанням представника позивача судове засідання відкладено до 27.09.2022. 27.09.2022 за клопотанням представника позивача судове засідання відкладено до 19.10.2022. 19.10.2023 у зв`язку з повторним викликом нез`явившихся свідків, у судовому засіданні оголошено перерву до 09.11.2022. 09.11.2022 за клопотанням представника відповідача судове засідання відкладено до 23.11.2022. 23.11.2023 за клопотанням представника відповідача судове засідання відкладено до 12.12.2022. 12.12.2022 у зв`язку з відсутністю в Зміївському районному суді електропостачання судове засідання не проводилось, наступне судове засідання призначено на 09.01.2023. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09 січня 2023 року провадження по справі зупинено до визначення можливості залучення до участі у справі правонаступника померлого [PERSON] . Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.07.2023 відновлено провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та призначено справу до судового розгляду на 20.07.2023. 20.07.2023 судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача до 08.08.2023. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08 серпня 2023 року замінено у цивільній справі за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків та компенсації за спричинену моральну шкоду, відповідача [PERSON] , на правонаступника [PERSON] , [INFO] та відкладено судовий розгляд справи до 21.09.2023. 21.09.2023 за клопотанням представника позивача судове засідання відкладено до 16.10.2023. 16.10.2023 за клопотанням відповідача судове засідання відкладено до 09.11.2023. 09.11.2023 за клопотанням позивача судове засідання відкладено до 06.12.2023. В судовому засіданні 06.12.2023 позивач [PERSON] надала заяву про зменшення позовних вимог, в частині суми стягнення моральної шкоди та просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 7\~500 грн. 00 к., в іншій части позовні вимоги залишила без змін, на задоволенні зменшених позовних вимог наполягала з підстав викладених у позові. Представник позивача адвокат Браславська О.А. підтримала позицію своєї довірительки та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала зменшені позовні вимоги та не заперечувала проти стягнення з неї на користь позивача 42\~478 грн. 00 к., на відшкодування матеріальних збитків, завданих залиттями квартири та 7\~500 грн. 00 к., в якості відшкодування завданої моральної шкоди. Суд заслухавши учасників справи, дослідивши доводи позовної заяви, відзиву на позов, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , загальною площею 43,60 кв.м., на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про правил на спадщину за заповітом посвідченого 05.07.2012 державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Ілінською Л.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 3-150, право власності зареєстроване в КП "Зміївське БТІ" 09.07.2012, реєстраційний номер: 32017641 (а.с. 7-9, 11-12). Відповідно до Акту № 1 складеного 25.06.2021 комісією ПП "Будкор" у складі директора Коршунова С., сантехніка 4 розряду [PERSON] , ремонтника 1 розряду [PERSON] за наслідками залиття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , залиття відбулося 24 червня 2021 року у другій половині дня, в Акті викладені та перелічені ознаки та наслідки залиття квартири [ADDRESS] ними є розірвання шлангу води під`єднання до унітазу, ввідний кран холодного водопостачання до квартири [ADDRESS] був в стані "відкритий". Власник квартири [ADDRESS] не вжив необхідних заходів щодо попередження аварійної ситуації. Таким чином, причиною залиття квартири [ADDRESS] стало халатне відношення власника квартири [ADDRESS] до виконання обов`язку щодо профілактики та ремонту внутрішньо квартирної системи холодного водопостачання. Під час обстеження квартири [ADDRESS] було виявлено, що під шлангом, який розірвався стоїть відро, що свідчить про наявні до розриву шланги витоки води зі шлангу. Господар квартири [ADDRESS] не усунув поломки, не закривши вхідний кран, залишив квартиру на тривалий час. Після розриву шланги, господаря квартири в дома не було, вода з розірваного шлангу тривалий час (декілька годин), під тиском у великих об`ємах неконтрольовано витікала в туалеті на підлогу, після чого протекла в квартиру [ADDRESS] (а.с. 10). За даними Звіту про визначення вартості збитків що призвели до завдання майнової шкоди, в наслідок залиття складеного суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON] , вартість розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди [PERSON] внаслідок залиття 24.06.2021 квартири [ADDRESS] , складають 42\~478 грн 00 к. (а.с. 14-49). Дані акту та розмір шкоди 42 478 грн. 00 к., завданої внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] відповідачем не спростовувались. Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер довідки: 265839707, дата формування 14.07.2021, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 13). [INFO] [PERSON] , [INFO] помер, актовий запис про смерть № 1168 від 12.11.2022 (а.с. 15). На виконання ухвали суду від 10 липня 2023 року приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В. надана належним чином завірена копія спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] , з якої вбачається що спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його дочка [PERSON] , яка звернулася з заявою про прийняття спадщини (а.с.167-183). Відповідачем [PERSON] факт прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] не спростовувався. Допитана судовому засіданні 19.10.2022 в якості свідка позивач [PERSON] , пояснила суду, що вона є власницею квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , обидві квартири розташовані на одному поверсі, 24.06.2021 вона перебувала в квартирі [ADDRESS] , а коли пішла навідатися в квартиру [ADDRESS] побачила, що зі стелі йде вода, після чого вона викликала сантехніка зателефонувавши в ПП " [PERSON] ". До приїзду сантехніка вона звернулася до дочки власника квартири [ADDRESS] , що розташована над квартирою [ADDRESS] , коли вона разом з дочкою [PERSON] зайшли до квартири [ADDRESS] , то там було повно води, в туалеті стояли відра та була розірвана шланга, за допомогою сусідів перекрили загальний стояк в будинку. Згодом приїхав викликаний нею сантехнік та перекрив воду в квартирі. Допитана в судовому засіданні 19.10.2022 свідок [PERSON] , пояснила суду, що вона проживає в одному будинку разом з [PERSON] , яка 24.06.2021 близько 19 години повідомила їй, що її квартиру [ADDRESS] затопили, вона підказала [PERSON] , що в будинку живе дочка власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , яка в подальшому допомогла [PERSON] потрапити до квартири [ADDRESS] . [PERSON] бачила квартиру [PERSON] 24.06.2021, в ній було повно води, усі речі в квартирі були мокрими, у зв`язку з залиттям належної [PERSON] квартири останні стало погано, в неї піднявся тиск, їй надавалася допомога. Також свідок повідомила, що [PERSON] неодноразово затоплював сусідів. Відповідно до статті 179 Житлового кодексу Української РСР (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. ( частини 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України) За змістом цієї статті обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої статтею 1166 Цивільного кодексу України. Деліктне зобов`язання це зобов`язання, в якому особа, що протиправно і винно заподіяла шкоду особистості громадянина або його майну, зобов`язана її відшкодувати, а потерпілий має право на відшкодування заподіяної шкоди у повному обсязі. У деліктних цивільних правовідносинах реалізуються зобов`язально-правові засоби захисту абсолютних прав. Потерпілий набуває права вимоги про відшкодування збитків, і він має право пред`явити позов про збитки. Праву потерпілого відповідає обов`язок заподіювача шкоди відшкодувати заподіяну шкоду. Відповідно до частини 4 статті 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. (стаття 322 Цивільного кодексу України) Вказана стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Як убачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивача [PERSON] , яка є власником квартири [ADDRESS] , з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям вищезазначеної квартири, вказуючи суб`єктом деліктного зобов`язання відповідача [PERSON] , правонаступником, якого є його дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті батька та до якої перейшло, відповідно до закону, право власності на квартиру [ADDRESS] , з вини власника якої, внаслідок халатного поводження із сантехнічним обладнанням, та нехтуванням обов`язку щодо утримання та ремонту внутрішньо квартирної системи холодного водопостачання позивачу завдано шкоду, відшкодування якої підлягає до вирішення в межах даного провадження. Верховний Суд у постанові від 27 березня 2019 року у справі №643/19078/15 вказав на те, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Презумпцію вини у залитті квартири, належної позивачу, відповідач [PERSON] в ході розгляду справи не спростувала. Відповідно до висновку, викладеного у Постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року (справа №668/7511/15-ц), шкода, завдана залиттям квартири, повинна бути відшкодована особою, у власності якої перебуває квартира та елемент системи водопостачання, який став причиною такого затоплення. Так, положеннями статті 151 Житлового кодексу Української РСР (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, а згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, саме власник квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обслуговування. Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, з урахування позиції відповідача, яка визнала позовні вимоги, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування відповідачем [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 42 478 грн., завданих позивачу, як власнику квартири, внаслідок її залиття - оскільки судом достовірно встановлено факт залиття квартири позивача внаслідок пошкодження сантехнічного обладнання у вищерозташованій квартирі [ADDRESS] . Щодо заявленої позивачкою вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За приписами частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд погоджується з доводами позивачки про перенесені нею моральні переживання внаслідок пошкодження її майна, та враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала позивачка, їх характеру, та з урахуванням тієї обставини, що позивачка змушена перетерпіти незручності, пов`язані з організацією ремонту належного їй нерухомого майна, з огляду на те, що відповідач визнала позов, в тому числі й в частині стягнення моральної шкоди у сумі 7\~500 грн, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення у повному обсязі. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, слід задовольнити у повному обсязі. В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а від так з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 816 грн 00 к. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved