Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , з урахуванням уточнених позовних вимог про звільнення позивача від сплати на користь матері дітей (відповідача) аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , призначених за судовим наказом Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2019 року з липля 2019 року по травень 2023 року та скасувати заборгованість зі сплати аліментів за період з липня 2019 року по травень 2023 року. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з вересня 2004 року від проживав однією сім`єю з без реєстрації шлюбу з відповідачем по справі, з якою має спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Через непорозуміння між сторонами по справі, відповідач на початку 2019 року вирішила проживати окремо та разом з дітьми переїхала до іншого місця проживання та звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей. Судовим наказом Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2019 року стягнуто з позивача по даній справі на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку з 15 березня 2019 року до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~18 липня 2019 року позивач придбав у власність квартиру у місті Кривому розі Дніпропетровської області загальною площею 135,8 кв. м., житловою 91,8 кв. м., яку пристосовував для проживання дітей. Після придбання квартири стосунки з відповідачем по справі почали налагоджуватись та вони разом з дітьми почали проживати у вказаній квартирі, вели спільний побут, займались вихованням дітей. Оскільки діти знаходились на утриманні позивача, відповідач судовий наказ не пред`являла до виконання. Однак сімейні стосунки між сторонами по справі припинились у січні 2022 року, діти залишились проживати з позивачем, а відповідач виїхала за кордон і проживала в Ізраїлі. Зважаючи на вказані обставини у відповідача не було підстав для стягнення з позивача аліментів на утримання дітей, оскільки діти проживали з позивачем, перебували на його утриманні, він дбав про їх здоров`я та життя вцілому, для дітей створено хороші умови для проживання, у кожної дитини є окремі кімнати з усіма необхідними речами побуту. Наприкінці травня 2023 року відповідач повернулась до України, діти з червня 2023 року почали проживати разом з матір`ю, і відповідач 02 червня 2023 року пред`явила до виконання судовий наказ про стягнення аліментів. Виконавчою службою на позивача нараховано заборгованість зі сплати аліментів з 15 березня 2019 рокуспо травень 2023 року. З таким стягненням аліментів позивач не погоджується, оскільки в період з липня 2019 року по травень 2023 року діти проживали разом з ним та перебували на його повному утриманні, у зв`язку з чим просить скусувати заборгованість по сплаті аліментів за вказаний період. Вважає, що нарахування аліментів за період, коли діти не проживали з отримувачем аліментів суперечить цільовому призначенню аліментів, з огляду на що просить позов задовольнити. Процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася. Ухвалою суду від 24 квітня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Олешицька В. Є. позовні вимоги, викладені в уточнюючій у позовній заяві підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Касьян М. С. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково в частині звільнення позивача від сплати аліментів за лютий, травень, та вересень 2022 року. Відповідач підтримала свого представника. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явились. Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників третіх осіб, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що у період часу з липня 2019 року по травень 2023 проживала разом із сестрою [PERSON] та батьком у його квартирі за виключенням періоду літніх канікул з червня по серпень 2022 року. З червня 2023 року вона з сестрою почали проживати у матері за іншою адресою. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, оцінивши доводи та пояснення учасників процесу, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей (а. с. 11, 12). Судовим наказом Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області стягнуто з боржника [PERSON] на користь стягувача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] починаючи з 15 березня 2019 року до досягнення дітьми повноліття (а. с. 13). Вподальшому судовий наказ був предявлений стягувачем до виконання до органу ДВС та згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість [PERSON] по аліментах за період з 15.03.2019 по 01.06.2023 року становить 125783,79 грн. (а.с. 61 - 62). 18 липня 2019 року позивач по справі придбав шестикімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 135,8 кв. м., житловою 91,8 кв. м., що підтверджується відповідними нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 18 19, 20). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 27.02.2023 року, складеного комісією Служби у справах дітей Виконкому Металургійної районної у м. Кривому Розі ради вказана квартира знаходиться на другому поверсі чотириповерхового будинку, у приміщенні квартири зроблено сучасний ремонт, обладнано сучасними меблями, побутовою технікою, утримується відповідно до санітарних вимог. У будинку є опалення, електро-водопостачання, каналізація. Для дітей створено дуже хороші умови проживання у кожної дитини є окремі кімнати, які обладнані ліжками, комп`ютерними столами, шафами, забезпечено необхідними речами, для проживання та навчання. За вказаною адресою проживають [PERSON] (позивач по справі) та його доньки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які при бесіді повідомили, що проживають за даною адресою з липня 2019 року і мають намір надалі тут проживати, їх вихованням, утриманням та матеріальним забезпеченням займається батько (а. с. 14). Судом також встановлено, що [PERSON] , [INFO] навчається в Державному університеті економіки і технологій на денній формі навчання за контрактом, замовником та платником послуг є [PERSON] , який відповідно до довідки закладу освіти та відповідних розрахункових документів здійснює оплату освітніх послуг (а. с. 71 - 76). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дітей. Згідно ч.ч. 1, 2ст. 141 СК Українибатьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 цього Кодексувизначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Згідно із ч. 2ст. 188 СК Українибатьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. За змістом ч. 3 ст.\~181, ст.183 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з метою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини. Аналіз ч. 3\~ст. 181 СК Українисвідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно дост.160 СК Українимісце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2\~ст.179 СК України\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно ізст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених устаттях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч. 4ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Сімейний кодекс Українипередбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів.Стаття 192 СК Українитільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, аст. 273 СК Українидодатково вказує на підстави звільнення від сплати. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннямист. 273 СК Українимає на меті скасування їх присудження. Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Відповідно до ч. 2ст. 197 СК Україниза позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Як роз`яснено в п. 22\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05. 2006 «Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбаченихст. 197 СК Україниумов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні аналогічних спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. В розумінні положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає. З аналізу встановлених у судовому засіданні обставин, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд доходить висновку, що вимога позивача про звільнення його від сплати аліментів за період часу з липня 2019 року по травень 2023 року та скасування заборгованості за цей період є обгрунтованою частково, оскільки судом встановлено, що діти сторін по справі проживали разом з батьком та перебували на його утриманні у період часу з липня 2019 року по травень 2023 року за виключенням червня, липня та серпня 2022 року, що підтверджується наданими позивачем письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, з урахуванням показів свідка. На спростування встановлених судом фактів позивачкою належних та допустимих доказів не надано. Відповідно ч.1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на встановлені судом факти та відповідні їм правовідносини, що склалися між сторонами по справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог у спосіб звільнення [PERSON] від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнутих з нього на користь матері дітей [PERSON] на підставі судового наказу, виданого Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2019 року за періоди з липня 2019 року по травень 2022 року та та з вересня 2022 року по травень 2023 року включно, скасувавши заборгованість [PERSON] по аліментам за ці періоди.

Outcome: approved