Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

30 листопада 2023 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , встановивши заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] на строк шість місяців з покладенням на неї наступних обов`язків: - заборонити наближатися до місця проживання заявниці за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею та членами її родини через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; - заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] та членів її родини, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; - заборонити спілкування з [PERSON] , її чоловіком та неповнолітніми дітьми. В обґрунтування вказаних вимог заявниця [PERSON] зазначила, що на протязі тривалого часу вона разом із своїм чоловіком та неповнолітніми дітьми проживає за вищевказаною адресою, а її мати [PERSON] проживає у сусідньому будинку під [ADDRESS] . За час сусіднього проживання між нею, заявницею, та [PERSON] склалися неприязні стосунки, оскільки остання постійно провокує сварки, висловлюється на адресу її рідних нецензурними словами, без дозволу приходить на територію її домоволодіння, внаслідок чого вона змушена була декілька разів викликати працівників поліції, які фіксували зазначені обставини. Постійні конфлікти та сварки з боку [PERSON] стали підставою розриву їхніх відносин, проте остання не залишає її, чоловіка та дітей у спокої, весь час її переслідує, приходить у двір, ображає родину, завдаючи тим самим психологічний та моральний тиск на заявницю та членів її родини. Неодноразово поліцією складались протоколи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за вчинення домашнього насильства та було винесено терміновий заборонний припис, проте це мало тимчасовий ефект і [PERSON] вчиняла домашнє насильство відносно неї на очах у неповнолітніх дітей, тому вона змушена звернутися з відповідною заявою до суду. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в телефонному режимі повідомила про необхідність розгляду справи у її відсутності, свої вимоги підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] повідомлялася про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Відповідно до вимог частин 1 та 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 18 жовтня 2023 року інспектором з РПП СПД № 1 ШРУП ГУНП в Хмельницькій області Біруліною А.І. винесено терміновий заборонний припис відносно [PERSON] у зв`язку зі скоєнням домашнього насильства, а саме психологічного, стосовно постраждалої особи [PERSON] , який діяв до 11 год 30 хв 21 жовтня 2023 року. Згідно листа повідомлення сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області від 14 листопада 2023 року № 2486/121/124/100/04/2023, який надано [PERSON] за її зверненням, за заявами до поліції [PERSON] від 08 вересня 2023 року відносно [PERSON] складено три протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП серії ВАБ №№ 963912, 963910, 963318, та від 18 жовтня 2023 року відносно [PERSON] складено чотири протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП серії ВАБ № 963257, серії ВАД №№ 565986, 565988, 565985. Вказані обставини також підтверджуються витягами з бази даних «АРМОР» про наявні протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 173-2 КУпАП. [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що також підтверджується постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2023 року № 669/934/23. [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 20 вересня 2009 року серії [NUMBER] . Також, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як наголошується в п. 3, 6, 7, 8 ч. 1, ст. 1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Водночас, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] в частині захисту членів її сім`ї як осіб, постраждалих від домашнього насильства, оскільки заявниця не зазначила в прохальній частині своєї заяви конкретних фізичних осіб, інтересів яких її заява стосується. До того ж, з термінового заборонного припису поліцейського від 18 жовтня 2023 року та постанови Білогірського районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2023 року № 669/934/23 слідує, що існує сімейний конфлікт лише між заявницею [PERSON] та її матір`ю [PERSON] , який призводить до вчинення останньою домашнього насильства. Крім того, заявниця не навела доказів щодо відсутності можливості її чоловіка [PERSON] самостійно звернутися із відповідною заявою про видачу обмежувального припису у власних інтересах. При цьому, відомостей про те, що [PERSON] , подаючи заяву про видачу обмежувального припису в інтересах членів своєї сім`ї, а саме чоловіка, діє як його представник, матеріали справи не містять. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо дочки [PERSON] , тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису щодо [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. Беручи до уваги всі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви та видачу обмежувального припису терміном на два місяці.

Outcome: partial