Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~29.12.2022 року [PERSON] в особі свого представника адвоката Васильєва П.С. звернулася до суду із позовною заявою у якій просила: визнати недійсним договір позики№24/01/20-06 від 24.01.2020 року,укладений між [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Ухвалою від 06.01.2023 року позов був залишений без руху із наданням строку на усунення недоліків. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 17.01.2023 року у справі було відкрито провадження, спрощене із викликом сторін. \~ \~ \~ \~10.02.2023 року відповідач [PERSON] надіслав відзив на позовну заяву у якому просив відмовити у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~13.04.2023 року, ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя провадження у справі було зупинено до набрання законної сили, рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12.01.2023 року, яким розглянуто позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. 14.06.2023 року провадження у праві було відновлено відповідною ухвалою, оскільки рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12.01.2023 року, яким розглянуто позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.04.2023 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 24 січня 2020 року був укладений договір позики № 24/01/20-06, згідно якого вона отримала у борг від відповідача 147 923,00 грн., що по курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 24.01.2020 року є еквівалентом 6 050 доларів США. Зазначений договір є недійсним за ствердженнями позивачки через те, що він нею не підписувався, позикодавець надаючи гроші у борг діяв в супереч діючого законодавства, оскільки він надав аналогічні позики багатьом особам, не набувши статусу суб`єкта господарювання та не отримав відповідну ліцензію, договір не відповідає принципу справедливості, суперечить принципам розумності та добросовісності, оскільки розмір неустойки у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний рік існування простроченої заборгованості. Сторони у судове засідання не з`явилися, просили розглядати справу на їх відсутність. Судом встановлено, що 24 січня 2020 року був укладений договір позики № 24/01/20-06, згідно якого [PERSON] отримала у борг від [PERSON] 147 923,00 грн., що по курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 24.01.2020 року є еквівалентом 6 050 доларів США. Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12.01.2023 року, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики встановлено, що позивачка [PERSON] частково виконала свої боргові зобов`язання, передбачені Договором позики, та повернула 24 лютого 2020 року - 8578 грн. 50 коп., що на день сплати згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дорівнює еквіваленту 350 доларів США, 31 березня 2020 року - 9817 грн. 50 коп., що на день сплати згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дорівнює еквіваленту 350 доларів США, 30 травня 2020 року - 10820 грн. 00 коп., що на день сплати згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дорівнює еквіваленту 400 доларів США, 03 лютого 2021 року - 477 грн. 70 коп., що на день сплати згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дорівнює еквіваленту 17 доларів США, а всього 29 693 грн. 70 коп., що згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дорівнює еквіваленту 1117 доларів США. Таким чином, сума основного боргу складає 118230 грн. 25 коп., що згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 04.02.2022 року складає 4156 доларів США. \~\~\~\~\~\~ Суд, вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Адже, рішенням суду, яке набуло законної сили встановлено, що 24.01.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики № 24/01/20-06, відповідно до якого [PERSON] отримала від [PERSON] в борг 147 923,00 грн., що по курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 24.01.2020 року є еквівалентом 6050 доларів США. Відповідно до п. 1 зазначеного договору відповідач зобов`язалася повернути вказані кошти не пізніше ніж через три місяці з моменту укладення договору, тобто до 24.04.2020 року. Відповідно до п.5 договору позики повернення грошових коштів повинно здійснюватись відповідно до узгодженого сторонами графіку. Так, відповідач повинна була повертати борг наступними частинами: -\~\~\~\~\~\~\~\~до 24 лютого 2020 року включно - 8558,00 гривень, що згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є еквівалентом 350 доларів США; -\~\~\~\~\~\~\~\~до 24 березня 2020 року включно - 8558,00 гривень, що згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є еквівалентом 350 доларів США; -\~\~\~\~\~\~\~\~до 24 квітня 2020 року включно - 130808,00 гривень, що згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є еквівалентом 5350 доларів США. На підтвердження факту отримання грошових коштів 24.01.2020 року [PERSON] було власноруч складено розписку про отримання нею від [PERSON] грошових коштів в сумі 147923,00 грн. з зобов`язанням їх повернення у строк до 24.04.2020 року включно. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача за договором позики сторонами було укладено договір застави транспортного засобу від 24 січня 2020 року. Оспорюючи договір позики, посилаючись на те, що договір не був підписаний [PERSON] , нею та її представником в суді не було заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Договір позики в іншій редакції, на що посилається представник відповідача, суду не надано. Доводи позивачки а про нікчемність та недійсність договору позики суд вважає безпідставними. Передача грошових коштів за договором позики, на відміну від кредитного договору, стороною у якому є банк або інша фінансова установа, не передбачає отримання ліцензії. Відповідно до вимог п. 10 Договору позики за несвоєчасне повернення позики позичальник сплачує позикодавцю неустойку в розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Виходячи з того, що оспорюваний договір частково виконаний позивачкою, він не може бути визнаний недійсним, оскільки зазначена вимога може бути ефективним способом захисту цивільних прав лише у разі, якщо вона поєднується з позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину. Враховуючи наведене позов підлягає залишенню без задоволення.\~ \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed