Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

29.09.2023 року представник позивача Дружинін Є.Є. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у вигляді професійної правничої допомоги в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, у якій просить прийняти додаткове рішення з розподілу витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 90091,00 грн. Вимоги заяви мотивовано тим, що 25.09.2023 року суд ухвалив рішення, яким стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 14.04.2015 року в сумі 900913,69 грн. У позовній заяві позивач надавав орієнтовний розрахунок судових витрат, які складаються із: 90000,00 грн. - витрати на правничу допомогу; 9505,34 грн. - витрати зі сплати судового збору. З метою отримання правничої допомоги позивач уклав договір про надання правничої допомоги від 07.12.2022 року №46 та Додаткову угоду №1 від 07.12.2022 року до зазначеного договору. Додатковою угодою №1 було передбачено надання позивачу правничої допомоги з представництва в суді у справі за позовом клієнта до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Сторонами встановлено фіксований розмір гонорару, який підлягає сплаті клієнтом на користь АО, незалежно від обсягу послуг та фактичного часу, витраченого адвокатами АО на надання правничої допомоги у цій справі. У п. 2 Додаткової угоди №1 вказаний опис (обсяг) правової допомоги (Супровід в суді першої інстанції: ознайомлення з документами та їх аналіз; формування та за необхідності зміна правової позиції по справі; підготовка та подача процесуальних документів необхідних для доказу правової позиції клієнта; участь в судових засіданнях - представництво адвокатом АО інтересів клієнта в суді) та розмір гонорару (10% від суми стягнутих з відповідача на користь клієнта за рішенням суду першої інстанції грошових коштів). Адвокати АО «КДК Партнерс» на виконання п. 2 Додаткової угоди №1: ознайомились з наданими клієнтом документами та матеріалами справи щодо виникнення зобов`язань відповідача за договором позики; надали послуги з реєстрації арешту на підставі ухвали суду про забезпечення позову; проаналізували судову практику ВС України з розгляду аналогічних спорів; ознайомились з відзивом сторони відповідача; підготували відповідь на відзив; представляли інтереси позивача в судових засіданнях; надавали клієнту консультації щодо розгляду справи у суді 1-ї інстанції; підготували заяву про розподіл судових витрат. У зв`язку із тим, що договір про надання правничої допомоги передбачав оплату послуг у розмірі 10% виключно за умови досягнення успіху у цьому процесі, представник позивача під час підготовчого судового засідання заявив, що докази на підтвердження судових витрат на правничу допомогу будуть надані протягом 5-ти днів після ухвалення рішення по суті спору. Оскільки загальна сума стягнутої заборгованості склала 900913,69 грн., 25.09.2023 року між АО «КДК Партнерс» та позивачем був підписаний акт здачі-приймання наданих послуг №56/23-АО та рахунок на оплату №56 на суму 90091,00 грн. 26.09.2023 року позивач оплатив правничу допомогу згідно з Додатковою угодою №1 від 07.12.2022 року, що підтверджується платіжною інструкцією №1 від 26.09.2023 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги заяви з підстав викладених у ній, просить заяву задовольнити і додатково пояснив суду, що договір про правничу допомогу встановлює суму гонорару у розмірі 10% від стягнутих судом коштів і такий розмір є стандартним для АО. У позовній заяві був наданий відповідний орієнтовний розрахунок судових витрат і представником позивача під час розгляду справи було зроблено заяву про надання доказів понесення витрат на правничу допомогу протягом 5 днів від дня ухвалення у справі рішення. Позов задоволений, тож відповідач має сплати витрати на правничу допомогу у сумі 10% від розміру стягнутих коштів. Також представник вказує, що розгляд справи тривав довгий час. Представник відзначив, що має цивільно-правовий договір з АО. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу є неспівмірною із складність справи, витраченими адвокатом зусиллями, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, а також витраченим адвокатом часом. 10% від стягнутої суми, що становить відповідно 90000,00 грн. є неспівмірно великою сумою. Ухвалюючи рішення суд стягнув судовий збір у сумі 9500,00 грн. Отже суд працював за вказану суму судового збору, а адвокат при цьому має отримати 90000,00 грн., що також є неспівмірним. Обсяг наданих послуг та виконаних робіт, складність справи та кількість судових засідань у ній, вказують на необґрунтованість заявленої суми правничої допомоги. Навантаження для адвоката у цій справі фактично не було, ніяких особливих обставин спір не мав і представник вважає, що співмірною сумою з огляду на складність справи та інші чинники є сума в розмірі 10000,00 грн., яка практично дорівнює і сумі судового збору. Крім того, із матеріалів справи вбачається, що саме позивач підписав позов, а не його представник, тож немає підстав вважати, що позивачу надавалась правова допомога при складанні позову та поданні його до суду, а адвокат АО приймав участь лише в одному засіданні суду. Суд, вивчивши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення та додатки до неї, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.09.2023 року задоволено позов [PERSON] і стягнуто з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики від 14.04.2015 року у загальній сумі 900913,69 грн. та судовий збір в розмірі 9505,34 грн. В ухвалі суду від 05.06.2023 року зафіксовано, що представник позивача зробив заяву про те, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо здійснення розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу була подана до суду 29.09.2023 року, тобто у межах встановленого процесуальним законом 5-денного строку від дня ухвалення рішення суду. Також представником позивача дотримано положень ч. 9 ст. 83 ЦПК України, оскільки в матеріалах заяви наявні докази надсилання відповідної заяви з додатками відповідачу. Відповідно до положень ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Як вбачається з матеріалів справи, 09.12.2022 року представник позивача адвокат Дружинін Є.Є. звернувся до суду із заявою про видачу копії ухвали суду від 02.12.2022 року щодо забезпечення позову та надав суду Ордер серії АІ №1318037 від 08.12.2022 року на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] адвокатом Дружиніним Є.Є. В ордері вказано, що він виданий адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально. У подальшому, саме адвокат Дружинін Є.Є., як представник позивача, подав до суду підписану ним відповідь на відзив, приймав участь у підготовчому засіданні 05.05.2023 року, у судових засіданнях 12.07.2023 року, 28.08.2023 року, 15.09.2023 року та 22.09.2023 року, подавав клопотання про долучення доказів та подав заяву про ухвалення у справі додаткового рішення. Адвокат АО «КДК Партнерс» Крекін М.Д. лише один раз прийняв участь у підготовчому засіданні 05.06.2023 року у продовж 16 хвилин і його повноваження як адвоката вказаного АО підтверджуються ордером серії АА №1287277 від 23.03.2023 року, який виданий АО «КДК Партнерс» за підписом керівника об`єднання. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що АО «КДК Партнерс» залучило до виконання укладеного об`єднанням з [PERSON] договору про надання правничої допомоги адвоката Дружиніна Є.Є., який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, на договірних засадах, як це передбачено ч. 6 ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідного доказу сторона позивача суду не надала, натомість ордер адвоката Дружиніна Є.Є. виданий ним самим, тобто адвокатом який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, а не АО «КДК Партнерс», хоча у разі залучення іншого адвоката до виконання договору укладеного адвокатським об`єднанням, ордер видається саме адвокатським об`єднанням за підписом його керівника. До заяви про ухвалення у справі додаткового рішення додано: - копію договору про надання правничої допомоги №46 від 07.12.2022 року, укладеного між АО «КДК Партнерс», в особі керуючого партнера Кобилецького О.І, та [PERSON] ; - копію Додаткової угоди №1 від 07.12.2022 року, згідно якої сторони договору про надання правничої допомоги №46 від 07.12.2022 року погодили, що обсяг узгодженого між сторонами доручення клієнта з супроводу справи та розмір гонорару Об`єднання (вартість правничого супроводу) є наступними: опис (обсяг) правової допомоги - супровід в суді першої інстанції: ознайомлення з документами та їх аналіз, формування та за необхідності зміна правової позиції по справі, підготовка та подача процесуальних документів необхідних для доказу правової позиції клієнта, участь в судових засіданнях - представництво адвокатом АО інтересів клієнта в суді); розмір гонорару - 10% від суми стягнутих з відповідача на користь клієнта за рішенням суду першої інстанції грошових коштів. В угоді зазначено, що Об`єднання приступає до виконання своїх зобов`язань з надання правничої допомоги за цією Додатковою угодою після її підписання сторонами; - копію Акту здачі-приймання наданих послуг №56/23-АО від 25.09.2023 року, підписаного сторонами договору про надання правничої допомоги, згідно якого вартість послуг становить 90091,00 грн. та у ньому зазначено назву (описання) послуги: «правнича допомога згідно з Додатковою угодою №1 від 07.12.2022 року: - супровід у суді першої інстанції у справі №755/12261/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики»; - копію рахунку-фактури №56 від 25.09.2023 року на суму 90091,00 грн.; - копію платіжної інструкції №1 від 26.09.2023 року про сплату позивачем на рахунок АО «КДК Партнерс» грошових коштів в сумі 90091,00 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)). Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11). Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial