Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

25.09.2023\~позивач звернувся\~до суду\~із зазначеним\~позовом,\~згідно якого\~просить припинити\~з 18.09.2023 стягувати з нього аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку платника аліментів, щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до їх повноліття, які сплачуються на користь матері [PERSON] , на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15.11.2013 по справі № 583/4126/13. Вимоги вмотивовані тим, що позивач є батьком [PERSON] та [PERSON] , діти проживають разом з ним, він їх матеріально утримує, піклується, однак, на утримання дітей за рішенням Охтирського міськрайонного суду від 15.11.2013 з нього стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісяця, які сплачуються на користь їх матері [PERSON] . При цьому відповідачка [PERSON] разом з дітьми не проживає, фактично ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей, допомоги на їх утримання не надає, хоча отримує аліменти, які сплачуються на її користь, що і стало підставою для звернення до суду. 05.10.2023\~ухвалою Охтирського\~міськрайонного суду\~Сумської області\~відкрито провадження справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Копію ухвали направлено на адресу сторін, а відповідачу також направлено і позов з доданими до нього документами. Відповідачка у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, разом з тим відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи, а тому суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 20.09.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, 20.09.2003 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 13). З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідачка є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] , виданим 20.02.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області та серії [NUMBER] , виданим 14.04.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області відповідно (а.с. 11, 12). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.09.2003 по справі № 583/2589/13-ц, провадження № 2/583/927/13 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.09.2003 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 266 (а.с. 18). 15.11.2023 рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області по справі № 583/4126/13-ц, провадження № 2/583/1323/13 стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до їх повноліття, та ухвалено аліменти сплачувати на користь матері, [PERSON] , [INFO] , починаючи стягування з 25.10.2013 (а.с. 16). За приписами ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно вимог ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В ст.\~179\~СК України зазначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 04.09.2019 по справа № 711/8561/16 за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення аліментів за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої\~статті 273 ЦПК України.\~При зміні обставин батько, з якого стягуються аліменти за рішенням суду, має право звернутись до суду з позовом про припинення стягнення аліментів, якщо дитина проживає з ним. Відповідно до п.17\~Постанови №\~3\~Пленуму Верховного\~Суду України\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» від 15.05.2006 право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.\~Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2\~ст. 18 СК України, згідно з нормами якої таким способом, зокрема, є припинення правовідношення, а також його анулювання. Суд зазначає, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. Отже, з урахуванням предмета даного спору, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником. Оскільки законодавчо визначеною обставиною для отримання одним з батьків аліментів на утримання дитини є фактичне проживання дитини із тим з батьків, який претендує на отримання аліментів, зміна місця проживання дитини з іншим із батьків є підставою, яка вказує на необхідність звільнення платника аліментів від сплати таких періодичних платежів, адже у такому випадку той з батьків із ким проживає дитина набуває право на отримання аліментів, а в іншого з батьків таке право припиняється, що відповідає встановленому\~ст.141 СК України\~принципу рівності прав та обов`язків батьків стосовно своєї дитини. Так згідно з довідкою від 27.06.2023 за вих. № 60 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з батьками та дітьми: [PERSON] , 2004 року народження, та [PERSON] , 2007 року народження (а.с. 10). Таким чином, судом встановлено та не спростовано відповідачкою, що їх спільні з позивачем діти проживають з батьком та знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки. Будь-яких доказів на спростування цих обставин матеріали справи не містять. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15.11.2013. Суд зазначає, що припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів. Враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, суд вважає, що припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 25.09.2023. Положеннями ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на день звернення до суду із вищевказаною позовною заявою донька сторін [PERSON] досягла повноліття, у зв`язку з чим стягнення на її утримання аліментів за рішенням суду15.11.2023 припинено, а тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними. Щодо позовних вимог про відкликання виконавчого листа суд зазначає наступне. Вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, регламентовано ст.ст.430-446 ЦПК України. Відповідно до ч. 2, ч. 4\~ст.432 ЦПК України\~суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом. За приписами п.5 ч.1\~ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є однією з підстав для закінчення виконавчого провадження. Отже, рішення суду про припинення стягнення аліментів може бути підставою визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, відповідно до\~ст.432 ЦПК України. З огляду на те, що в даному випадку позивачем обрано невірний спосіб захисту, позовні вимоги в частині відкликання виконавчого листа задоволенню не підлягають. Згідно вимог ст. 12 ЦК України\~особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Згідно ч.ч.1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. В силу положень ч.7\~ст.81 ЦПК України\~суд не може самостійно збирати докази. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволенні позовних вимог.

Outcome: partial