Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Чугуївської міської ради про встановлення факту проживання однією родиною як чоловіка та жінки [PERSON] та [PERSON] без шлюбу у період з січня 2002 року по 25.02.2022 та визнання права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом. У позовній заяві позивач посилається на, що вона з січня 2002 року по [INFO] проживала з [PERSON] однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер і після його смерті залишилася спадщина у вигляді квартири, яка належала померлому на праві власності згідно Свідоцтва про право власності від 07.03.2006 та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2016. З приводу оформлення спадщини позивач звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Л.М. як єдиний спадкоємець, і їй було повідомлено, що оформити свої спадкові права за померлим [PERSON] можливо буде лише у випадку надання нотаріусу рішення суду про встановлення факту проживання однією родиною (спадкоємець 4-ї черги) та рекомендовано звернутись із відповідною заявою до суду. [PERSON] та померлий [PERSON] проживали спільно однією сім`єю з січня 2002 року і до смерті останнього, і оскільки у [PERSON] та [PERSON] не було нагальної потреби реєструвати офіційний шлюб, вони проживали однією сім`єю за адресою [ADDRESS] , вели спільне господарство, виховували сина [PERSON] від першого шлюбу - [PERSON] , мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю як чоловік та жінка. В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог, в якій просив розглядати справу без їх участі. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника та ухвалення рішення згідно з вимогами чинного законодавства. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 315 ЦПК України. Відповідно до п. 1 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Із матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , на підтвердження чого надано Свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 10). Згідно з довідкою голови ОСББ «Репінське» від 27.03.2022, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] померлого [PERSON] та вела сумісне господарство на день його смерті (а.с. 11). Також на підтвердження проживання однією родиною надані подяки директора школи за виховання сина за 2016 рік, квитанції про оплату комунальних послуг по квартирі, у якій вони проживали, оплачені позивачем за 2018 та 2019 роки, та сумісні фотографії (а.с. 12-20). З урахуванням наданих доказів, судом встановлено, що [PERSON] проживала разом з померлим [PERSON] з 2002 року по день його смерті [INFO] однією сім`єю, тобто понад 5 років, вели спільний побут, разом виховували сина позивача від першого шлюбу. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України у пункті 23 своєї постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів . Таким чином, заявлені вимоги в частині встановлення факту проживання однією родиною як чоловіка та жінки [PERSON] та [PERSON] без шлюбу у період з січня 2002 року по 25.02.2022 є обґрунтованими, оскільки надані докази достовірно свідчать про цей факт, тому вони підлягають задоволенню. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності від 07.03.2006, Серії [NUMBER] , виданого Відділом ЖКГ Чугуївської міської ради, та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2016, виданого Чугуївською державною нотаріальною конторою (а.с. 39, 40). [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу для оформлення спадщини після померлого [PERSON] , але їй повідомлено, що оформити свої спадкові права за померлим [PERSON] можливо буде лише у випадку надання нотаріусу рішення суду про встановлення факту проживання однією родиною (спадкоємець 4-ї черги) та рекомендовано звернутись із відповідною заявою до суду (а.с. 7, 8). Також нотаріусом вказано, що в матеріалах спадкової справи № 95/2022, заведеної 21.10.2022 після померлого [PERSON] , наявні: її заява про прийняття спадщини та заява [PERSON] - брата померлого, спадкоємця другої черги, про відмову від прийняття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). З аналізу вказаних норм законодавства слідує, що позивач є спадкоємцем четвертої черги. За інформацією приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Л.М. від 06.09.2023, 21 жовтня 2022 року була відкрита спадкова справа № 95/2022 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , зареєстрована в Спадковому реєстрі 21 жовтня 2022 року за № 69825188 за заявою [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про прийняття спадщини № 162 після [PERSON] , померлого [INFO] , та отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом на кв. [ADDRESS] , як цивільної дружини. [PERSON] була надана довідка Чугуївської міської ради Харківської області від 31.05.2022 щодо відсутності осіб, зареєстрованих на день смерті зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] . Також 21 жовтня 2022 року на адресу нотаріальної контори надійшла заява про відмову від спадщини [PERSON] від брата померлого - [PERSON] . У матеріалах спадкової справи є відомості, що мати померлого, [PERSON] , померла [INFO] . Отже, єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] є [PERSON] , яка проживала з померлим на день його смерті однією родиною без реєстрацію шлюбу, а спадкоємець другої черги - брат померлого звернувся з заявою про відмову від спадщини. Приписами частин 1 - 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Пунктом 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкоємцем. Згідно абзацу 1 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов до переконання, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved