Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить: стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» суму боргу за послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2013 року по 01.06.2020 року в сумі 39 176 грн. 26 коп., інфляційні витрати 8 707 грн. 07 коп., 3% річних 2 805грн. 66 коп., а всього 50 688 грн. 98 коп., та судовий збір в розмірі 2\~102 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначає наступне. АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке (населення) відповідно до Житлового кодексу України, ЗУ «Про житлово- комунальні послуги», Постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630 зобов`язане здійснювати оплату за отриману послугу з централізованого опалення, відповідно до встановлених тарифів. Так, відповідно до ст. 10 Житлового кодексу Української РСР, громадяни зобов`язані додержуватися правил користування жилими приміщеннями. Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ від 24.01.2006р. № 45, власник, наймач (орендатор) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник несе тягар утримання належного йому майна, Статтею 11 ЦК України встановлено підстави виникнення прав та обов`язків у громадян України, зокрема зобов`язання: «можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного в можуть виникати законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування». Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про Житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі (Правова позиція ВСУ у справі № 6-2951 це 15 від 20.04.2016р.). Позивач на виконання своїх зобов`язань, згідно вище перелічених нормативно-правових актів України, надав послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання за адресою [ADDRESS] . Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання. а відповідачі зобов`язані оплатити отримані послуги. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань щодо здійснення оплати за надані послуги у відповідачів у період з 01.10.2013 року по 01.06.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 39\~176,26 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають бути виконані належним чином. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вищезазначені обставини є підставою для стягнення боргу у повному обсязі з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Так, відповідачці, в порушення вимог чинного законодавства, нараховано індекс інфляції 8\~707,07 грн.; 3% річних 2\~805,66 грн. Не погодившись з позовними вимогами позивача, відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено наступне. Він заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з огляду на наступне. Із положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» випливає, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. За принципами диспозитивності цивільного судочинства під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання позивачем житлово-комунальних послуг відповідачу, та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з існуючими тарифами. До того ж, стаття 81 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В свою чергу, ст. 76 ЦПК України встановлює, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Однак, ані позовна заява, ані долучені до неї документи та допустимих доказів повноважень АТ «Криворізька теплоцентраль» в наданні таких послуг відповідачу, зокрема Ліцензійних умов на провадження господарської діяльності виробництва, транспортування, та постачання теплової енергії, як першої безумовної умови господарювання в сфері теплопостачання. А наявні лише самі таблиці, які ніяким чином не доводять твердження АТ «Криворізька теплоцентраль» стосовно наданих послуг. Позивачем взагалі не надано доказів порушення його прав, так само не надано доказів про підстави виникнення правовідносин з відповідачем, які зазначені у ст. 11 ЦК України, на які він же і посилається. Частина 2 ст. 509 ЦКУ зазначає: «Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу». Тобто, для того, щоб виникло зобов`язання необхідні певні підстави, які або прямо зазначені у ч. 2 ст. 11 ЦКУ, або підстави, які підпадають під ознаки дій, згаданих у ч. 1 ст. 11 ЦКУ. Виходячи з аналізу ч. 2 п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, ст. 901 та 903 ЦК України, змісту визначення комунальних послуг та послуг з централізованого опалення, та ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» єдиною умовою для оплати послуг з централізованого опалення є факт їх споживання. Аналогічної позиції дотримується і Верховний суд України в ухвалі від 22.04.2009 р., (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/3639505) та в ухвалі від 23.11.2010 р. (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/12614845) та, рішень у справі № 9/5005/11755/2011 Дніпропетровського апеляційного господарського суду. Вищого господарського суду, та Верховного суду України. Отже, вказаний обов`язок оплати виникає лише в разі отримання споживачем певних послуг. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними та вони були належної якості. Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування в справі є підставою позову та має істотне значення для її правильного вирішення. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду у справі 750/12850/16- ц від 28.09.2018 р. № Однак, ані позовна заява, ані додані до неї докази, в т.ч. і розрахунок суми заборгованості, викладений у формі таблиці, не відображає жодний факт надання послуг з централізованого опалення за вказаною адресою, їх вид, кількість та відповідно і їx вартість, а тому твердження позивача про надання послуг він не доводить та не обґрунтовує належними та допустимими доказами. При цьому надані документи позивачем є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача, та не може бути правовою підставою для стягнення відповідних сум й доказом визначеного розміру грошових вимог позивача. Саме тому, обов`язок доведення наявності обставин, через призму змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, покладається саме на позивача, надаючи останнім суду відповідні докази, що це підтверджує. Отже, звертаючись до суду, позивач зобов`язаний не тільки надати докази свого права господарювання (Ліцензії), Рішення органу місцевого самоврядування про визначення позивача суб`єктом надання відповідних житлово-комунальний послуг, підтвердити факт наданих послуг, та надати розгорнуту калькуляцію вартості та кількості заборгованості на підставі яких був зроблений відповідний розрахунок. Але на підтвердження вищезазначеного позивач не падає жодного доказу. Він заперечує факт падання послуг, разом з тим, Законом України «Про житлово- комунальні послуги» не покладено на відповідача-споживача обов`язок доведення факту наявності надання послуг. Адже такий самий позовом за той же період до нього може заявити і КПТМ «Криворіжтепломережа», та інші господарюючі суб`єкти з постачання теплової енергії та/або надання послуг з централізованого опалення що діють у місті, за принципом лише декларування своїх вимог, а не доказування. Разом з тим, він вважає, що позивачем взагалі не доведено жодного факту порушення його прав та виникнення права вимоги враховуючи, в тому числі і наступне. Справа в тому, що на підставі проектно-технічної документації станом на 2012 рік у його квартирі вже було встановлено індивідуальне опалення з відключенням від мереж централізованого теплопостачання, що підтверджується Актом про відключення від мереж ЦО від 02.04.2012 р. складеним теплопостачальним підприємством КПТМ «Криворіжтепломережа», та Актом приймання в експлуатацію газифікованого об`єкта від 16.01.2012 року. На момент відключення його помешкання від мереж централізованого теплопостачання послуги централізованого теплопостачання у його будинку надавало КПТМ «Криворіжтепломережа», яке приймало дозвільну, проектну документацію, фіксувало відключення від будинкових мереж складаючи Акт, та знімало навантаження. Проте, згодом у автоматизованій системі комунальних розрахунків з`являється АТ «Криворізька теплоцентраль» та починає щомісячно виставляти рахунки за неіснуючу в квартирі послугу централізованого опалення. При тому з цим підприємством ніяких договірних та фактичних відносин в рамках діючого законодавства він не має. Тобто послуги з централізованого опалення підприємство не надає та договірних (юридичних) відносин з ним не має, проте з 2013 року почало та продовжує нараховувати і пред`являти до сплати суми за нібито спожиту послугу з централізованого опалення, видаючи себе за виконавця послуг з централізованого опалення квартири. Отже, з моменту складання Акту про відключення від мереж ЦО 02.04.2012 р. і по теперішній час, за його адресою: [ADDRESS] , послуга з централізованого опалення не надається, постачання теплової енергії не здійснюється у зв`язку з відключенням від внутрішньобудинкових мереж опалення та встановленням індивідуального джерела опалення, що доводить Акт про відключення від мереж ЦО, складений та підписаний уповноваженим представником КПТМ «Криворіжтепломережа» та ним як абонентом, згідно змісту якого було встановлено: наявність видимого розриву в системі централізованого опалення, стояки за ізольовані, заглиблені у стіни; пакет документів наявний; в приміщенні встановлено автономне опалення, пропонується зняти навантаження. Однією з основних засад цивільного судочинства, у відповідності до ст.2 ЦПК, є диспозитивність, тобто суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги с результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі Правила), частиною яких встановлено, що ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води водовідведення (далі послуги). Відповідно до ч. 2 цих Правилах термін централізоване опалення вживається у такому значенні: централізоване опалення послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Проте, жодне підприємство не забезпечує нормативну температуру повітря у його квартирі, що є від`єднана від внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Відповідно до ч. 22 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07. 2005р. № 630, точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, у багатоквартирному будинку послуги з централізованого опалення є відгалуження від стояків у межах квартири. Отже, точкою розподілу, в якій має здійснюватися передача послуги з опалення від виконавця до споживача у житловому будинку, є відгалуження від стояків у межах квартири. Проте, відповідно до Акту про відключення від мереж ЦО, складеного КППМ «Криворіжтепломережа», встановлюється факт, що відгалуження від стояків немає, стояки є транзитними, а отже послуги з опалення та передача теплової енергії не надається та не здійснюється. А отже він не має статусу споживача у розумінні ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.1 Закону України «Про теплопостачання». Виходячи з фактичних даних, письмових доказах, та правових норм, послуга з централізованого опалення не надається та передача теплової енергії не здійснюється. А отже не відбувається господарської операції, яка відповідно до ст. 1 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» викликала б зміни в структурі активів та зобов`язань позивача. До того ж не існує юридичних відносин. Коли відповідно до ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» декларується виключний характер договору як єдиної підстави виникнення зобов`язання у сфері надання житлово-комунальних послуг. З урахуванням того, що в квартирі встановлено індивідуальне опалення, і позивачем не доведено факт надання останнім послуг централізованого опалення та підстав порушення прав останнього, це в повній мірі свідчить про безпідставність, надуманість та необґрунтованість позову АТ «Криворізька теплоцентраль» до нього про стягнення заборгованості за комунальні послуги. До того ж, в Україні визнається й діє принцип верховенства права (ч.1 ст.8 Конституції). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (ч.1 ст. 129 Конституції). Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пп.41 і 60 доповіді «Верховенство права», схваленої Венеціанською комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26.03.2011). Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Відповідно до ст.6 ЦПК суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак. Відповідно до ст. 13 ЦПК України: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням вищевикладеного та відсутності з боку позивача доказів надання жодних послуг та підстав стягнення заборгованості за комунальні послуги, просить відмовити у задоволенні позовної заяви АТ «Криворізька теплоцентраль» через її необґрунтованість, недоведеність цих обставин. 22 березня 2021 року позивачем подано відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначено наступне. Позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» в повному обсязі підтримує позовні вимоги до [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст. 322 ЦК України власник несе тягар утримання належного йому майна. [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] та отримують послуги у вигляді опалення (додаток облікова картка ТОВ НОВА-КОМ та розрахунок з особливого рахунку АТ «Криворізька теплоцентраль» мається в матеріалах справи). По-перше, АТ «Криворізька теплоцентраль» є суб`єктом господарювання з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності та населення. Згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 року «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від КП «Криворіжтепломережа» до ДП «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста. Таким чином, з 01.10.2013 року виконавцем послуги теплопостачання та гарячого водопостачання для будинку [ADDRESS] є АТ «Криворізька теплоцентраль». Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про теплопостачання» основні терміни вживаються у такому значенні: постачання теплової енергії (теплопостачання) господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; теплова енергія товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; теплопостачальною організацією є суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії; споживач теплової енергії фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; суб`єкти відносин у сфері теплопостачання фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм форми власності, які здійснюють виробництво, та транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Звертає увагу суду, що наданий відповідачем акт № 2 від 02.04.2012 року, складений КПТМ «Криворіжтепломережа», лише стверджує той факт, що відповідач самовільно відключився від централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Щодо питання договору зазначає, що зі своєї сторони АТ «Криворізька теплоцентраль» виконує вимоги законодавства та підготувавши договір про надання послуг з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води, постійно проводить роботу з населенням щодо укладання договорів про надання послуг з ЦО та ЦПГВ. Отже з тих причин, що в порушення законодавства України відповідачка не уклала договір про надання послуг з ЦО та ЦПГВ, то саме відповідачка винна у відсутності договору та це ні в якому разі не позбавляє відповідачку від сплати отриманої послуги. Ст. 11 ЦК України встановлено підстави виникнення прав та обов`язків у громадян України, зокрема зобов`язання: «можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, важільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів клади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування». Тобто зобов`язання сплачувати за надані послуги з ЦО та ЦПГВ виникає не тільки з договору, а й з нормативно-правових актів, рішень Криворізької міської ради «Про початок опалювального сезону» (щорічно), Рішень Криворізької міської ради «Про затвердження вимог законодавства України відповідач на виконання тарифів» (щорічно), отже зобов`язаний сплачувати надані позивачем послуги. Згідно Закону "Про житлово-комунальні послуги" (від 2004 р.) стаття 20. Права та обов`язки споживача, ч 3. Споживач зобов`язаний, п. 5 оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (від 09.11.2017р.) відносини та порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг зазначено ст. 2 п.1 ст. 13 п.4 та п.5 - договір вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Крім вищезазначеної норми, договір в нашому випадку згідно ст. 634 ЦКУ є, договором приєднання (будинка в цілому) - умови якого (договору) встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу ст. 634 ЦК України, "Про житлово-комунальні послуги" (від 2004 р.) та ст. 13 п.4 та п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (від 2017 р.) та в силу ст. 11 ЦК України між сторонами фактично укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Крім вищезазначеного, згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька до теплоцентраль» № 343 від 12.10.2011 року, будинок № 1 по бульвару Вечірній , який відноситься до Саксаганського району м. Кривого Рогу, з 01.10.2013 року передано на обслуговування ДП «Криворізька теплоцентраль», тому з питань теплопостачання. та гарячого водопостачання вci питання вирішує «Криворізька теплоцентраль». Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Розпоряджень КМУ - з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального сезону та рішенням Криворізької міської ради «Про початок опалювального сезону» - «Криворізька теплоцентраль» визнана постачальником у Саксаганському районі та інших районах з надання послуг з централізованого опалення та гарячої води (щороку). Копії актів про надання та припинення теплоносія до будинку 1 по б-ру Вечірньому міста Кривого Рогу додаються: Акт від 07.10.2013 року: Акт від 25.10.2014 року, АКТ від 28.10.2014 року, акт від 21.04.2015 року, акт від 22.10.2015 року, акт від 07.04.2016 року, акт від 19.10.2016 року, акт від 19.10.2016 року, акт від 25.03.2017 року, акт від 30.10.2017 року, акт №6 від 13.11.2018 року, акт від 08.04.2019 року, акт №544 від 01.11.2019 року, акт від 15.04.2020 року, акт від 30.10.2020 року. Відповідно до Правової позиції ВСУ у справі № 6-2951 цс 15 від 20.04.2016 року 20.04.2016 року споживачі зобов`язані оплатити житлово- комунальні послуги, якщо вони фактично надавалися постачальником визначеним рішенням (в нашому випадку Криворізькою міською радою ), а споживачі (абоненти) користувалися (отримали) ними за таранами згідно постанов НКРЕКП. А Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-1192 це 15 від 11.11.2015р. зазначила у Постанові що- підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином АТ «Криворізька теплоцентраль» виконала свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідачка зобов`язана оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. В силу ст. 10 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Також до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 13 додано п.6 наступного змісту: Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Абзацом 2 п. 5,10 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (в цьому випадку) та рішень Криворізької міської ради «Про початок опалювального сезону» та про визнання постачальників послуг рішення «Про надання згоди на передачу об`єктів теплопостачання» № 343 від 12.10.2011р. Проте наполягає, що відключення відповідачки від системи централізованого опалення є - самовільне зняття радіаторів яке було здійснено з порушенням вимог законодавчих актів, чим порушено умови чинного Законодавства, адже система опалення даного житлового приміщення є невід`ємною частиною системи опалення усього будинку, тобто опалення є централізованим. Відповідно до ст. 100, 152 ЖК України, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, проводяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів. Не допускається погіршення технічного стану житлових будинків. Взаємовідносини між теплопостачальною організацію та споживачем теплової енергії, в тому числі з питань відключення від мереж постачання гарячої води та опломбування запірних вентилів, регламентуються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі «Правила»). Згідно п. 25 «Правил» відключення від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води (далі - ЦО і ПГВ) житлового будинку при відмові споживачів від цих послуг проводиться відповідно до «Порядку» відключення окремих житлових будинків від мереж ЦО - ПГВ при відмові споживачів від постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 року № 4 та передбачає виконання певних обов`язкових процедур. Внесені у «Порядок» зміни наказом № 169 від 06.11.2007 року унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення окремих приміщень у житлових будинках. Відповідно до ст. 96 та ст. 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виконане самовільне (без відповідного дозволу) перепланування та/або переобладнання житлових і нежитлових приміщень багатоквартирних житлових будинків тягне за собою попередження або накладання штрафу, а на посадових осіб накладання штрафу. Відповідно 20 ч.3 ст. 100 ЖК України, власник (наймач), який здійснив самовільне перепланування та/або переобладнання жилого або нежилого приміщення у багатоквартирному житловому будинку, зобов`язаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан згідно з проектом. Прийняття зазначених актів викликане необхідністю забезпечення виконання норм Цивільного кодексу України та інших нормативно-правових актів (у частині використання спільної сумісної власності у багатоквартирному житловому будинку, до якої належить внутрішньо будинкова система опалення), Закону України «Про теплопостачання» (у частині наявності схем перспективного розвитку систем теплопостачання населених пунктів) та врегулювання питань в частині механізму надання дозволів на відключення від систем централізованого опалення та гарячого водопостачання для зупинення практики хаотичних відключень окремих приміщень житлових будинків. «Порядком» визначено перелік дій, які повинні виконати споживачі та орган місцевого самоврядування для вирішення питання влаштування індивідуального (автономного) опалення на заміну централізованому. Зокрема, згідно із пунктом 2.1 «Порядку» для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної рішенням органу місцевого самоврядування чи місцевим органом виконавчої влади, з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. У заяві про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додаються копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального або автономного опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Міжвідомча Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Міжвідомча комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих Мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужності та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньо квартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-, теплопостачання. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Підставою для відмови у наданні дозволу на відключення є невиконання умов, визначених цим «Порядком». Відповідно до п. 2.5. «Порядку» відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання виконується монтажною централізованого опалення організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення або уповноваженої ним особи. Роботи з відключення від мереж централізованого опалення гарячого водопостачання виконуються в між опалювальний період. По закінченню всіх узгоджуваних робіт складається акт про відключення квартири від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії затвердження, що є підставою для теплопостачальної організації не нараховувати вартість послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачу та зняття з обліку, у разі завершення всіх робіт по відключенню від мереж централізованого опалення та оформленням всіх необхідних документів згідно з «Порядком», зокрема, затвердження акту про відключення квартири на засіданні Комісії, теплопостачальна організація зобов`язана переглянути умови договору чи розірвання договору реєстраційного обліку з закриттям особового рахунку. Отже, відключення споживачів від мереж централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням у подальшому дій заявником з дотриманням визначеної «Порядком» процедури. Акт відключення від централізованого опалення складається та підписується обов`язково представником власника будинку або уповноваженою ним особою, представником монтажної організації, представником виконавця послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання та власником квартири, який в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження та отримує Витяг міжвідомчої Комісії. Витяг міжвідомчої комісії у відповідача відсутній. Акт наданий відповідачем не відповідає вимогам чинного законодавства Таким чином, з 2007 по теперішній час самовільне відключення споживачів окремих квартир, законом заборонено та є протиправним. Самовільне відключення споживача не може ототожнюватись з ненаданням послуги з вини теплопостачальної організації. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг з централізованого опалення. Таким чином відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. Якщо споживач має намір припинити отримання послуг з централізованого провести теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб відключення квартири від мереж теплопостачання але не окремого приміщення, а всього будинку, маючи при цьому альтернативне джерело опалення на будинок. Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є Акт та Витяг оформлений належним чином, затверджений комісією з розгляду питань про відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Щодо твердження відповідачів з наданням документів про те, що до 2013 р. суб`єктом постачання послуг централізованого опалення будинку [ADDRESS] було підприємство КПТМ «Криворіжтепломережа», яке відключило квартиру відповідачки від ЦО зазначаємо наступне. Рішенням виконкому Криворізької міської ради №343 від 12.10.2011 року надано згоду КПТМ «Криворіжтепломережа» передати ДП «Криворізька теплоцентраль» на балансовий облік та в повне господарське відання окремі об`єкти теплопостачання без передачі права власності, які знаходяться у Довгинцівському, Саксаганському, Жовтневому та Інгулецькому районах міста, у тому числі будинок відповідачки. Звертає окремо увагу суду, що при передачі вищезазначених об`єктів теплопостачання: від КП «Криворіжтепломережа» до ДП «Криворізька теплоцентраль» інформація щодо облаштування автономного індивідуального опалення за зазначеною адресою та зняття з обліку не надходила. Тому всі посилання відповідачів на законне автономне опалення є нікчемними та такими, що направлені на введення суду в оману, тому що саме відсутність у відповідачів законного Акту та Витягу затвердженого рішенням комісії з розгляду питань щодо відключень споживачів від мереж ЦО і ГВ є підставою продовження нарахування за комунальні послуги у вигляді централізованого опалення і гарячого водопостачання. В підтвердження вищевикладеному надає роз`яснення та тлумачення деяких понять. Саме господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань у власному капіталі підприємства. Договір не впливає на структуру балансу, тобто не фіксує факт здійснення господарської операції, а отже не є первинним документом та єдиною підставою в розумінні закону про Бухгалтерській Облік в Україні. Таким чином, за відсутності у АТ «Криворізька теплоцентраль» доказів чи інформації щодо встановленого на законних підставах альтернативного джерела опалення - відсутні і правові підстави зняття теплового навантаження та припинення нарахування за послуги теплопостачання. AT «Криворізька теплоцентраль» не правонаступником KIITM «Криворіжтепломережа», тому жодних правових підстав вчиняти будь-які дії від імені або в інтересах КПТМ «Криворіжтепломережа», АТ «Криворізька теплоцентраль» не має. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, просила задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, представник відповідачів заперечував проти задоволення позову, так як пропущений процесуальний строк, просив застосувати строк позовної давності. У судовому\~засіданні\~безпосередньо\~досліджені наступні\~письмові\~докази:\~довідка (а.с.\~4),\~інформація\~про\~нарахування по\~рокам\~(а.с.5),\~детальна\~виписка\~ з\~особового\~рахунку\~(а.с.6),\~розрахунок\~суми\~компенсації за\~інфляцію\~та\~3%\~річних\~(а.с.\~8),\~\~акт\~№2\~(а.с.\~33),\~акт\~приймання в\~експлуатацію газифіцированого\~об`єкта (а.с.34), рішення №343 (а.с. 45), рішення № 466 (а.с. 46), рішення № 134 (а.с. 47), рішення №407 (а.с. 48), рішення №448 (а.с. 49), рішення №168 (а.с. 50), рішення №433 (а.с. 51), рішення №125 (а.с. 52), рішення №380 (а.с. 53), рішення №118 (а.с. 54), рішення №365 (а.с. 55), рішення №125 (а.с. 56), рішення №292 (ас. 57), рішення №124 (а.с. 58), рішення №301 (а.с. 59), рішення №74 (а.с. 60), акт 07.10.2013 року (а.с. 61), акт від 25.10.2014 року (а.с. 62), акт від 28.10.2014 року,(а.с.53) акт від 21.04.2015 року (а.с. 64), акт від 22.10.2015 року (акт (а.с. 65), акт від 07.04.2016 року (а.с. 66), акт від 29.10.2016 року (а.с. 67), акт від 25.03.2017 року(а.с. 68), акт від 30.10.2017 року (а.с. 69), акт №6 від 13.11.2018 року (а.с. 70), акт від 08.04.2019 року (а.с. 71), акт №544 від 01.11.2019 року (а.с. 72), акт від 15.04.2020 року (а.с. 73), акт від 30.10.2020 року (а.с. 74), робочий проект (а.с. 100-107), повідомлення (а.с.124), детальний розрахунок заборгованості (а.с. 145), розрахунок суми компенсації за інфляції та 3% річних (а.с. 146-147). Суд,

Outcome: partial