Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

В лютому 2023 року [PERSON] звернувся до Яворівського районного суду Львівської області із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 24.03.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 24.04.2023 справу за позовом [PERSON] до [PERSON] передано за підсудністю до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями справа № 944/773/23 передана судді Заворотній О.Л. та ухвалою від 24.05.2023 справу прийнято до провадження. В обґрунтування позову позивач вказав, що 02.01.2023 відповідач взяв в борг 320 000,00 грн. які зобов`язався повернути 15.01.2023, проте вказаного обов`язку відповідач не виконав, уникає повернення боргу, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача борг за договором позики від 02.01.2023 у сумі 320 000,00 грн., а також понесені судові витрати. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, відзиву на позов не подав. За таких обставин, суд із письмової згоди позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 02.01.2023 [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони уклали договір позики, відповідно умов якого, [PERSON] передав, а [PERSON] отримав в борг 320 000,00 грн., які зобов`язався повернути 15.01.2023, що підтверджується розпискою [PERSON] . Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Частиною першою ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~ У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 грудня 2018 року у справі № 544/174/17 (провадження № 61-21724св18) зроблено висновок щодо застосування положень статті 545 ЦК України і вказано, що «у частині 545 ЦК України передбачено презумпцію належності виконання обов`язку боржником, оскільки наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. І навпаки, якщо борговий документ перебуває у кредитора, то це свідчить про неналежне виконання або невиконання боржником його обов`язку. У контексті презумпції належності виконання обов`язку боржником потрібно акцентувати на декількох аспектах: (а) формулювання «наявність боргового документа у боржника» варто розуміти розширено, адже такий документ може перебувати в іншої особи, яка на підставі статті 528 ЦК України виконала зобов`язання; (б) вона є спростовною, якщо кредитор доведе протилежне. Тобто кредитор має можливість доказати той факт, що не зважаючи на «знаходження» в боржника (іншої особи) боргового документа, він не виконав свій обов`язок належно; (в) у частині третій статті 545 ЦК України регулюються як матеріальні, так і процесуальні відносини. Матеріальні втілюються в тому, що наявність боргового документа в боржника (іншої особи) свідчить про належність виконання зобов`язання. У свою чергу, процесуальні відносини проявляються в тому, що презумпція належності виконання розподіляє обов`язки з доказування обставин під час судового спору; (г) частина третя статті 545 ЦК України не охоплює всіх підстав підтвердження виконання зобов`язання, перерахованих у статті 545 ЦК України. Це пов`язано з тим, що і розписка про одержання виконання доводить належність виконання боржником обов`язків, особливо у тих випадках, за яких кредитору не передавався борговий документ. Тобто й наявність у боржника (іншої особи) розписки кредитора про одержання виконання підтверджує належність виконання боржником свого обов`язку». Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню, а з [PERSON] підлягає стягненню борг за договором позики в сумі 320 000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3200,00грн.

Outcome: approved