Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~03.10.2023 року Керівник Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в інтересах держави в особі військової частини [NUMBER] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на лікування потерпілого внаслідок вчинення кримінального правопорушення (злочину) в розмірі 21545,88 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що Маріупольською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону встановлено, що вироком Великоновосілківського районного суду від 17.05.2023 р. у справі 220/439/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 62 КК України замінено [PERSON] покарання у виді 2 років позбавлення волі на покарання у виді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців. Зазначеним вироком Великоновосілківського районного суду [PERSON] визнаний винним у тому, що 17.03.2023 р. приблизно в 18 год. 20 хв., [PERSON] знаходився у населеному пункті Вільне Поле, Комарської ОТГ, Волноваського району, Донецької області у приміщенні кухні житлового будинку по [ADDRESS] за місцем свого тимчасового мешкання. Приблизно о 18 год. 25 хв. до зазначеного будинку зайшов його знайомий [PERSON] , та між останніми на грунті раптово виниклих неприязних відносин, що обумовлені особистими стосунками, оскільки [PERSON] зайшов у приміщення будинку, де не проживав, що обурило [PERSON] , та він висловив вимогу залишити будинок. Незважаючи на це, [PERSON] відмовився покинути приміщення будинку, намагався заспокоїти [PERSON] , у якого з цього приводу виник умисел на спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого злочинного наміру, [PERSON] , 17.03.2023 р. приблизно о 18 год. 30 хв. направився у приміщення своєї спальної кімнати, де взяв закріплену за ним вогнепальну зброю - автомат Калашникова АК-74, № [NUMBER] , 1983 року випуску, споряджений бойовими патронами калібру 5,45 мм у кількості 45 шт., який перебував у бойовій готовності, тобто знятий запобіжника в режимі одиночної стрільби та з досланим патроном до патронника, після чого вийшов із зазначеної кімнати. Перебуваючи у приміщенні кухні у вищезазначеному будинку, [PERSON] на відстані близько 1,5-2 метри від [PERSON] , діючи умисно, усвідомлюючи злочинність вчинюваних своїх дій, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тримаючи автомат Калашникова АК-74, № [NUMBER] обома руками, на ґрунті особистих неприязних відносин направив його ствол в сторону правої ноги [PERSON] та вказівним пальцем правої руки натиснув на спусковий гачок, здійснивши таким чином не менше чотирьох одиночних пострілів, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового сліпого поранення правого стегна з вогнепальним переломом нижньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, вогнепального кульового наскрізного поранення м`яких тканин правої гомілки, вогнепальну рану ахілового сухожилку правої гомілки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які потребують для свого загоєння та лікування терміну понад 21 день (3-х тижнів). Внаслідок отримання тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував нестаціонарному лікуванні у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] від 19.05.2023 р., пацієнт [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 17.03.2003 р. по 21.03.2003 р., тобто 5 днів та на його лікування проведено заходів на суму 19484,00 грн. Також на проведення операцій та лікування [PERSON] витрачено медикаментів та перев`язувальних матеріалів на суму 2061,88 грн. Таким чином, загальна сума збитків понесених військовою частиною [NUMBER] на лікування [PERSON] внаслідок вчинення кримінального правопорушення [PERSON] становить 21545,88 грн. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача на користь держави кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Ухвалою суду від 13.10.2023 року провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 11.12.2023 року визначено провести заочний розгляд даної справи.\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Позовні вимоги підтримав. Не заперечу4вав проти заочного розгляду справи. Представник позивача військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Відповідач\~\~в судове засідання також повторно не з`явився, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про день та час розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у\~його відсутність до суду не надходило, відзив на позов не надав. Враховуючи викладене, суд вважає можливим справу розглянути без участі сторін та їх представників. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим справу розглянути без участі відповідача, провівши заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17.05.2023 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 62 КК України замінено [PERSON] покарання у виді 2 років позбавлення волі на покарання у виді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців. Зазначеним вироком встановлено, що 17.03.2023 р. приблизно в 18 год. 20 хв., [PERSON] знаходився у населеному пункті Вільне Поле, Комарської ОТГ, Волноваського району, Донецької області у приміщенні кухні житлового будинку по [ADDRESS] за місцем свого тимчасового мешкання. Приблизно о 18 год. 25 хв. до зазначеного будинку зайшов його знайомий [PERSON] , та між останніми на грунті раптово виниклих неприязних відносин, що обумовлені особистими стосунками, оскільки [PERSON] зайшов у приміщення будинку, де не проживав, що обурило [PERSON] , та він висловив вимогу залишити будинок. Незважаючи на це, [PERSON] відмовився покинути приміщення будинку, намагався заспокоїти [PERSON] , у якого з цього приводу виник умисел на спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого злочинного наміру, [PERSON] , 17.03.2023 р. приблизно о 18 год. 30 хв. направився у приміщення своєї спальної кімнати, де взяв закріплену за ним вогнепальну зброю - автомат Калашникова АК-74, № [NUMBER] , 1983 року випуску, споряджений бойовими патронами калібру 5,45 мм у кількості 45 шт., який перебував у бойовій готовності, тобто знятий запобіжника в режимі одиночної стрільби та з досланим патроном до патронника, після чого вийшов із зазначеної кімнати. Перебуваючи у приміщенні кухні у вищезазначеному будинку, [PERSON] на відстані близько 1,5-2 метри від [PERSON] , діючи умисно, усвідомлюючи злочинність вчинюваних своїх дій, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тримаючи автомат Калашникова АК-74, № [NUMBER] обома руками, на ґрунті особистих неприязних відносин направив його ствол в сторону правої ноги [PERSON] та вказівним пальцем правої руки натиснув на спусковий гачок, здійснивши таким чином не менше чотирьох одиночних пострілів, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового сліпого поранення правого стегна з вогнепальним переломом нижньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, вогнепального кульового наскрізного поранення м`яких тканин правої гомілки, вогнепальну рану ахілового сухожилку правої гомілки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які потребують для свого загоєння та лікування терміну понад 21 день (3-х тижнів). Згідно довідки військової частини [NUMBER] №1006 від 19.05.20023 р. про вартість лікування військовослужбовця військової частини [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні військової частини [NUMBER] у період з 17.03.2003 р. по 21.03.2003 р. Вартість лікування в хірургічному відділенні військової частини [NUMBER] військовослужбовця [PERSON] складає 21545,88 грн. Згідно п.11.1-11.4, 12.1, 12.3-12.4 Положення «Про військову частину [NUMBER] » затвердженого командиром військової частини [NUMBER] , які у тому числі, підпорядковуються військова частина [NUMBER] , військова частина [NUMBER] є юридичною особою, за своєю організаційно-правовою формою є бюджетною установою, яка повністю фінансується з державного бюджету України, має самостійний баланс, кошторис, відкриті рахунки в Управлінні Державної казначейської служби України в Олександрівському районі м.Запоріжжя, печатку, код ЄДРПОУ, може від свого імені укладати договори (угоди), набувати майнових та немайнових прав, вести претензійно-правову роботу, нести обов`язки, бути позивачем, відповідачем та третьою особою у судових органах. Військова частина [NUMBER] є бюджетним закладом і повністю фінансується з Державного бюджету України, є розпорядником коштів третього рівня, веде бухгалтерський облік, складає та подає звітність, має реєстраційні рахунки. У відповідь на повідомлення Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» про необхідність вжиття заходів щодо стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] , командир військової частини [NUMBER] повідомив, що військовою частиною [NUMBER] позовна заява до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування [PERSON] не подавалась. Будь якого відшкодування коштів від [PERSON] військовій частині [NUMBER] не здійснювалось. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. За змістом наведеної норми матеріального права обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 р. №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 року (далі Порядок). Згідно п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно п.3 Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 р. №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. \~ \~ \~ \~ \~ \~\~ Отже, приймаючи до уваги вирок суду від 17.05.2023 року, яким встановлено вину відповідача у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого внаслідок його неправомірних дій, суд вважає законним вимоги позивача про її відшкодування відповідачем. Вирок Великоновосілківського районного суду від 17.05.2023 р. не оскаржувався та набрав законної сили. На підставі викладеного, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає необхідними стягнути з відповідача на користь військової частини [NUMBER] в дохід державного бюджету кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 21545,88 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання вказаного позову, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 1073,60 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved