Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

у грудні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 жовтня 2019 року між ПАТ «СК «АРКС» та [PERSON] був укладений електронний договір добровільного комплексного страхування майна № KIF7NBR-199N473. Предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням належним майном - квартирою [ADDRESS] . 19 лютого 2021 року із застрахованим майном відбулась страхова подія, а саме: залиття застрахованої квартири водою. Комісією у складі представників КП «Житло-Сервіс» проведено обстеження зазначеної квартири та встановлено, що причиною залиття кв. [ADDRESS] стало протікання лічильника ЦО в вище розташованій кв. [ADDRESS] , про що складено акт про залиття, що трапився на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення від 22 лютого 2021 року. 19 вересня 2019 року страхувальник за договором добровільного комплексного страхування майна № KIF7NBR-199N473 звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, залиття водою застрахованої квартири, визнано страховим випадком у зв`язку з чим, ПрАТ «СК «АРКС» здійснило на користь страхувальника за договором добровільного комплексного страхування майна № KIF7NBR-199N473 виплату страхового відшкодування в розмірі 14 196 грн 59 коп. що підтверджується платіжним дорученням № 758649 від 9 березня 2021 року. Оскільки залиття вказаної квартири відбулось через недбале відношення відповідача по утриманню та належному забезпеченню санітарно-технічних приладів і пристроїв у належній їй на праві власності кв. [ADDRESS] то просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 14 196 грн 59 коп. та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 6 січня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які отримані [PERSON] 4 лютого 2023 року. 21 березня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, де [PERSON] вказала, що наприкінці січня 2021 року, коли температура на вулиці значно впала, вона змушена була відкрити кран подачі теплоносія, щоб увімкнути опалення у квартирі, саме з цього часу почалося залиття квартири [ADDRESS] через негерметичний ущільнювач лічильника по трубі подачі теплоносія невеличкими обсягами, але уподовж тривалого часу. Про залиття квартири вона дізналась наприкінці лютого 2021 року, коли до неї звернулась консьєржка та власник квартири [ADDRESS] . Вона одразу перекрила кран подачі теплоносія та викликала фахівця компанії, яка здійснювала повірку та монтаж лічильника тепла. Фахівець приїхав до неї через кілька днів, замінив негерметичний ущільнювач та здійснив повторне опломбування лічильника. Крім того, вона зазначила, що не є власником квартири, оскільки свою частку у розмірі вона подарувала [PERSON] 31 березня 2023 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про заміну належного відповідача, саме власника квартири [PERSON] . Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року замінено первісного відповідача [PERSON] належним відповідачем - [PERSON] , зобов`язано позивача приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» надіслати копію позовної заяви з додатками належному відповідачу, та визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів із дня вручення даної ухвали. На адресу [PERSON] було направлено ухвалу від 10 квітня 2023 року, яка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Правом подання відзиву відповідач не скористалася. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до акту про залиття від 22 лютого 2021 року, який складений комісією, у складі працівників відділення № 2 КП «Житло-сервіс», вбачається, що 19 лютого 2021 року у будинку [ADDRESS] у квартирі [ADDRESS] трапилося залиття. Аварійна ситуація сталася на межі відповідальності власника квартири [ADDRESS] . Власник квартири [PERSON] з актом ознайомлена 1 березня 20221 року, від підпису відмовилась. 23 жовтня 2019 року між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] був укладений електронний договір добровільного комплексного страхування майна № KIF7NBR-199N473 (а.с.4). 19 лютого 2021 року із застрахованим майном відбулась страхова подія, а саме: залиття застрахованої квартири водою. Згідно акту про залиття, що трапилось на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення від 22 лютого 2021 року комісією у складі представників КП «Житло-Сервіс» проведено обстеження кв. [ADDRESS] та встановлено, що причиною її залиття є протікання лічильника ЦО в вище розташованій квартирі [ADDRESS] (а.с. 6-7). 19 лютого 2021 року [PERSON] звернулась до позивача з заявою про страхове відшкодування на підставі договору страхування майна № KIF7NBR-199N473 від 23 жовтня 2019 року (а.с.12). Залиття, яке відбулось 19 лютого 2021 року визнано страховим випадком та ПрАТ «СК «АРКС» було здійснено на користь страхувальника виплату страхового відшкодування на підставі локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 від 5 березня 2021 року (а.с.13-14), страхового акту № ARX2733955 від 5 березня 2021 року (а.с.15) та розрахунку страхового відшкодування (а.с.16) у розмірі 14 196 грн 59 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 758649 від 9 березня 2021 року (а.с.17). Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно договору дарування квартири від 18 червня 2004 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Матеріалами справи підтверджується завдання шкоди відповідачем та компенсація завданої шкоди позивачем постраждалій особі. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 14 196 грн 59 коп. Суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, доводяться наявними у справі доказами, а також враховуючи, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач відшкодував завдану шкоду, у зв`язку з чим підлягає стягненню з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 14 196 грн 59 коп. З урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 2 481 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved