Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Зміст позовних вимог У грудні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 33204,61 грн, 3 % річних у розмірі 3344,49 грн та інфляційних втрат у розмірі 18738,17 грн, а всього на суму 55 287,27 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . 26.04.2014 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198-VII, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), зокрема й в частині визначення виконавця послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення. 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньо будинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. У разі відмови споживачів від отримання послуг, дана відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Жодних заяв або повідомлень про відмову від отримання послуг від відповідача не надходило. Також 31.05.2021 на офіційному веб-сайті позивача опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або центрального водовідведення, у зв`язку з чим з 01.07.2021 вказаний договір вважається укладеним. Як зазначає позивач, внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань із своєчасної оплати спожитих послуг за період з 01 липня 2014 року по 31 жовтня 2022 року з центрального водопостачання та центрального водовідведення утворилася заборгованість в розмірі 33204,61 грн, що складається з: 33126,33 грн заборгованості з оплати за послуги з водопостачання та водовідведення, 78,38 грн заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування. Крім того, позивачем нараховано 3 % річних у розмірі 3344,49 грн та інфляційні втрати у розмірі 18738,17 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача вищевказані суми, а також стягнути судові витрати. Позиція сторони відповідача У письмових поясненнях відповідачка просить суд застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин, а саме вказує, що з неї стягується заборгованість за період з 01.07.2014 по 31.10.2022, позовну заяву було подано 15.12.2022, тобто після спливу строку позовної давності, строк якої три роки. Також відповідачка зазначає, що вона мала труднощі в житті і тому не мала коштів для того аби сплатити заборгованість за комунальні платежі. Вона направляла до позивача заяву із проханням реструктуризувати борг, проте їй так і не відповіли. Заперечення позивача щодо застосування позовної давності Представник позивача просить суд відмовити у задоволенні заяви про застосування позовної давності та вказує, що строки позовної давності продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку. Також представник позивача вказує, що в розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з липня 2014 року по жовтень 2022 року, який позивач надав суду разом з позовною заявою, відображено, що за адресою: [ADDRESS] , споживачем проводились оплати за надані послуги. Остання оплата була здійснена у вересні 2022 року, що свідчить про визнання боргу в розумінні ст. 264 ЦК України. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 31 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Від позивача надійшла заява про усунення недоліків з новою редакцією позовної заяви, в якій відповідачем вказано [PERSON] . Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації інформацію, яка міститься в інформаційній системі «Реєстр територіальної громади міста Києва» про кількість осіб, його (їх) прізвище, власне ім`я (усі власні імена), по батькові, дату народження, дату реєстрації, паспортні дані, або РНОКПП осіб, що були зареєстровані та/або проживали/перебували за період з 01 липня 2014 року по 31 жовтня 2022 року в квартирі [ADDRESS] . Витребувано у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» довідку, витяг або інший документ, що підтверджує право власності на кв. [ADDRESS] . 01 березня 2023 року від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» надійшов лист, в якому повідомляється про те, що квартира [ADDRESS] на праві власності не реєструвалась. 06 березня 2023 року від Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов лист, в якому вказано, що відповідно до даних Реєстру територіальної громади міста Києва та відповідно до архівної картотеки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації за адресою: [ADDRESS] не існує. 03 травня 2023 року представником позивача подано додаткові письмові пояснення, до яких додано копію акту від 17.04.2023, затвердженого ЖЕД - 303 та копія паспортних даних [PERSON] зі штампом реєстрації. 05 червня 2023 року представником позивача подано додаткові письмові пояснення. 03 липня 2023 року представником позивача подано заяву, в якій він просить суд закрити провадження в частині суми заборгованості в розмірі 5702,05 грн. 04 серпня 2023 року відповідачем подано письмові пояснення. 26 вересня 2023 року представником позивача подано заперечення на заяву про застосування строків позовної давності. 29 листопада 2023 року представником позивача подано заяву, в якій він просить суд також закрити провадження в частині суми заборгованості в розмірі 9113,34 грн. У судовому засіданні 04 грудня 2023 року представник позивача підтримала позовні вимоги, з урахуванням заяв про закриття провадження у справі, та просила суд їх задовольнити. Відповідач заперечувала щодо задоволення позову в частині стягнення з неї інфляційних втрат та 3 % річних. Фактичні обставини справи, встановлені судом 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення щодо публічного договору (оферти) про надання Публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Також зазначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Відповідно до п. 1.1 Договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується своєчасно надавати відповідачу послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги відповідно до затверджених цін/тарифів та обсягів спожитих послуг, визначених відповідно до законодавства. Згідно з п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. 31.05.2021 на офіційному веб-сайті (vodokanal.kiev.ua) опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - Договір-2), у зв`язку з чим з 01.07.2021 вказаний договір вважається укладеним. Згідно з п. 1 Договору-2 Виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачам послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 15 Договору-2 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором. Пунктом 7 Договору-2 визначено, що плата за послуги складається з: 1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства; 2) плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. Встановлено, що відповідач є зареєстрована з 14.02.2003 за адресою: [ADDRESS] та отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) на підставі публічних договорів, оскільки після розміщення Договору у вищевказаній газеті та на сайті позивача, на адресу позивача - ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від відповідача не надходило. Щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги 26.04.2014 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198-VII, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV. Так, статтю 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено частиною п`ятою, відповідно до якої виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. За приписами статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначається окремо для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочного інтервалу. З огляду на те, що зобов`язання з оплати вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13). Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг наданих позивачем, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг в період з 01.07.2014 по 31.10.2022 з водопостачання та водовідведення виконував неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 33204,61 грн, що складається з: 33126,33 грн заборгованості з оплати за послуги з водопостачання та водовідведення, 78,38 грн заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування. Щодо позовної давності відносно заборгованості за житлово-комунальні послуги Відповідачка просила суд застосувати наслідки спливу позовної давності. Відповідно до положень статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з приписами статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до норм статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. З матеріалів справ вбачається та не заперечується сторонами, що відповідачкою частково вносилась оплата за надання послуг з водопостачання та водовідведення, а саме в серпні 2014 року; квітні 2015 року; грудні 2015 року; січні 2016 року; травні, жовтні та листопаді 2018 року; березні, квітні, червні та грудні 2019 року; січні, травні та серпні 2020 року; січні, травні та червні 2021 року; серпні та вересні 2022 року. Водночас, суми платежів є більшими, ніж суми нараховані позивачем за оплачений відповідачем місяць. З урахуванням наведеного, вносячи періодично кожний платіж у рахунок погашення заборгованості відповідачка вчиняла дії, що свідчить про визнання нею свого боргу, а тому на дату кожного платежу строк позовної давності переривався. Щодо закриття провадження Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Позивач просив суд закрити провадження в частині сум заборгованості в розмірі 5702,05 грн та в розмірі 9113,34 грн у зв`язку з погашенням відповідачем вказаних сум заборгованості після відкриття провадження у справі, що підтверджується довідками № 5820/8/8/02-23 від 19.06.2023 (а.с. 91) та № 11918/8/8/02-23 від 22.11.2023 (а.с. 134). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі в частині стягнення заборгованості в сумі 14815,39 грн (5702,05 грн + 9113,34 грн) у зв`язку з відсутністю предмета спору. Отже, залишок заборгованості за житлово-комунальні послуги становить 18389,22 грн (33204,61 грн - 14815,39 грн), що і підлягає стягненню з відповідачки на кориcть позивача. Щодо стягнення інфляційних втрат та 3 % річних Позивачем заявлено вимогу про стягнення 3 % річних у розмірі 3344,49 грн та інфляційних втрат у розмірі 18738,17 грн за період з 01 липня 2014 року по 31 січня 2022 року. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц. За змістом статей 256-258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Слід зауважити, що Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 383 продовжено на всій території України карантин до 30 червня 2023 року. Верховний Суд у постанові від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 вказав на те, що у пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Таким чином, враховуючи, що Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX щодо продовження позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02 квітня 2020 року, з огляду на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року і до часу звернення до суду з позовом, строк звернення до суду було продовжено. Оскільки позивач не звертався до відповідачки з вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат до моменту подання 21.12.2022 цього позову, відповідачка не вчиняла жодних дій з добровільної сплати 3 % річних та інфляційних втрат та їх не визнає, тому з урахуванням продовження строку звернення до суду (позовної давності) правомірним є нарахування 3 % річних та інфляційних втрат за період з 12.03.2017 по 31.01.2022. Отже, з відповідачки на користь за період 12.03.2017 по 31.01.2022 підлягає стягненню 3 % річних у розмірі 1959,70 грн та інфляційні втрати у розмірі 10468,56 грн. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial