Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про зняття арешту з майна. Свій позов обґрунтовують тим, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об`єктів нерухомого майна стало відомо про обтяження відносно належного [PERSON] нерухомого майна, накладеного постановою від 02.09.2011 року про відкриття виконавчого провадження №29112673 старшим державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького міського управління юстиції Пирогою С.С. Вказують, що [PERSON] помер [INFO] і вони є спадкоємцями за законом, як син і дружина померлого. Проте, через наявність зазначеного обтяження, вони не можуть оформити свої спадкові права. У зв`язку з чим, просять зняти арешт (обтяження) з усього майна [PERSON] , реєстраційний номер обтяження:11839173 від 14.11.2011 року, зареєстрованого реєстратором: Волинська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції, накладений старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Пирогою С.С. згідно постанови від 02.09.2011 року про відкриття виконавчого провадження №29112673. До початку розгляду справи від представника позивачів надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від представника відповідача надійшов відзив, у якому зазначає, що заборгованість [PERSON] в ПАТ «ВіЕйБі Банк» відсутня. Просила врахувати вказані доводи при розгляді справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об`єктів нерухомого майна на майно належне [PERSON] накладений арешт, реєстраційний номер обтяження:11839173 від 14.11.2011 року, зареєстрованого реєстратором: Волинська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції, накладений старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Пирогою С.С. згідно постанови від 02.09.2011 року про відкриття виконавчого провадження №29112673 (а.с. 7). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.05.2015 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 5). З повідомлення відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.07.2023 року вбачається, що на примусовому виконанні у Другому відділі ДВС у місті Луцьку ГТУЮ перебувало виконавче провадження на підставі виконавчого листа Луцького міськрайонного суду від 29.08.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» боргу в сумі 3924,97 грн. та 171 грн. судових витрат. При цьому, виконавче провадження завершене за п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (за старою редакцією) (а.с. 9). Частиною 1 статті 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218\~Цивільного кодексу\~України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 Цивільного кодексу України). Згідно із ч. 1 ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 1 ст.\~319\~ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно ч. 4 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що суду не\~представлено доказів, що померлий власник майна являється боржником у будь-якому виконавчому провадженні та враховуючи відсутність іншого способу зняття арешту з майна не інакше як за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved