Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Адвокат Мотуз Олександр Володимирович, діючи в інтересах позивачки [PERSON] , звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з ДП «СхідГЗК» на користь [PERSON] в якості відшкодування моральної шкоди завданої смертю чоловіка внаслідок професійного захворювання суму грошових коштів у розмірі 500000,00 гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] протягом тривалого часу з 18 травня 1990 року по 23 грудня 2005 оку працював на різних посадах у різних структурних підрозділах Державного підприємства Східний гірничо-збагачувальний комбінат». 23 грудня 2005 року [PERSON] вільнено з роботи. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 09 від 18 січня 2023 року та довідкою про ричину смерті №9 від 18 січня 2023 року видані Комунальним некомерційним підприємством «Маловисківська лікарня» Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області причиною смерті [PERSON] є центральна бронхокарцинома правої легені з ураженням верхньої долі бронху. Згідно з довідкою про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим сдгіїлшш від 20 лютого 2023 року серія 10 ААА №001707 було встановлено причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням від П-4 від 30 липня 2021 року. П. 7 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 30 липня 2021 року затвердженого начальником Управління Держпраці у Кіровоградській області, встановлено наявність у [PERSON] професійних захворювань: - центральна бронхокарцинома правої легені з ураженням верхньої долі бронху Т2N0V0 ст. Іа.; - відповідно до п.17 професійне захворювання виникло за таких обставин: стаж роботи (15р.05міс.06днів) в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці із джерелами іонізуючого випромінювання; - вплив шкідливих виробничих факторів радіаційної природи-родон і дочерні продукти розпаду родона (ДПР), довго існуючі радіонукліди уранового ряду, зовнішнє гамма-випромінювання на Смолінській шахті ДП «СхідГЗК». Згідно п. 18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: ефективна доза опромінення 148,13 мЗв/рік. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 18 серпня 2021 року серія 12 ААА №085376 [PERSON] повторно безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 90%. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 18 серпня 2021 року серія 12 ААБ №574396 [PERSON] повторно безтерміново встановлено першу групу інвалідності. Зазначає, що у зв`язку з протиправними діями відповідача по відношенню до [PERSON] , наслідком чого стала його смерть, позивач зазнає порушень душевної рівноваги, втрачає ініціальні зв`язки, має постійну апатію до всіх важливих процесів, які відбуваються навколо нього. Померший чоловік завжди був для неї опорою в організації життя, наставником. Він завжди допомагав їй з вирішення всіх важливих життєвих питань. Вони мали з ним чудові стосунки побудовані на довірі та взаємоповазі, були справжньою міцною сім`єю, яка була взірцем для всіх, хто з ними знайомий. Чоловік був справжнім взірцем для своєї дружини, він був для неї прикладом справжньої Людини, був еталоном честі, порядності, доброти, поваги до суспільства і кожного ромадянина. Через гарні стосунки [PERSON] з іншими людьми, його авторитет серед знайомих, у позивача виникали такі ж гарні стосунки з ними, оскільки оточуючі люди з більшою повагою ставились до неї у тому числі через ту обставину, що вона є дружиною [PERSON] . У зв`язку з тим, що через протиправні дії відповідача чоловік позивача помер, вона позбавилась можливості отримувати ті позитивні емоції від життя, ту турботу та допомогу в організації життя, яку отримувала до смерті чоловіка. Дані почуття радості замінили почуття розпачу, розчарування життям, скорботи. Всі ці негативні почуття не проходять, а навпаки посилюються усвідомленням того, що позивач має проводити всі сімейні свята, будувати свою сім`ю, переживати щасливі моменти та тяжкі хвилини свого життя без чоловіка, яка загинула внаслідок професійного захворювання під час роботи на підприємстві відповідача. Зважаючи на те, що моральна шкода позивачу завдана смертю чоловіка на виробництві, беручі до уваги характер і тривалість моральних страждань позивача, оскільки смерть має безповоротну дію, тому душевні страждання позивача призвели до істотних вимушених змін у житті позивача, яка втратила турботу та підтримку близької людини, істотність вимушених змін життя в результаті смерті чоловіка, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 500 000 грн, оскільки саме така сума зможе мінімально компенсувати втрати, яких зазнала позивач, та відновити, хоча б частково, її моральний стан. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2023 року по справі відкрито провадження та визначено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач та відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлені належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подали. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 153 КЗпП України на всіх підприємствах установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавецем трудового договору про дистанційну роботу. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесі, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовується працівником, а також, санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів з питань охорони праці. Відповідно до статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про охорону праці" роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці, відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Частиною 3 ст. 13 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Частинами 3 та 4 статті 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві. Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст.1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 березня 1977 року, актовий запис про шлюб №12, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Смолинською селищною радою Новоукраїнського району Кіровоградської області. Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 30.07.2021 року за життя [PERSON] набув професійних захворювань: - центральна бронхокарцинома правої легені з ураженням верхньої долі бронху Т2N0V0 ст. Іа. П.17 встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: стаж роботи (15р.05міс.06днів) в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці із джерелами іонізуючого випромінювання; - вплив шкідливих виробничих факторів радіаційної природи-родон і дочерні продукти розпаду родона (ДПР), довго існуючі радіонукліди уранового ряду, зовнішнє гамма-випромінювання на Смолінській шахті ДП «СхідГЗК». Згідно з п.18 зазначеного Акту причинами виникнення хронічного професійного захворювання є: ефективна доза опромінення 148,13 мЗв/рік. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 18 серпня 2021 року серія 12 ААА №085376 [PERSON] повторно безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 90%. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 18 серпня 2021 року серія 12 ААБ №574396 [PERSON] повторно безтерміново встановлено першу групу інвалідності. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №09 від 18.01.2023 року причиною смерті [PERSON] зазначено центральна бронхокарцинома правої легені з ураженням верхньої долі бронху. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 20 лютого 2023 року серія 10 ААА №001707 встановлено причинний зв`язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням. Отже, між смертю [PERSON] , який працював на підприємстві відповідача, наявний причинний зв`язок з професійним захворюванням, що передбачає право позивачки, як дружини померлого на відшкодування їй моральної шкоди. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюють відшкодування моральної шкоди. У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22.06.1981 №155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. Аналіз наведених законодавчих приписів дозволяє констатувати, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві. Як роз`яснено в пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності та справедливості. В даному випадку факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказування іншими засобами доказування. Факт моральних страждань у зв`язку зі смертю, навряд чи потрібно доводити за допомогою якихось спеціальних засобів доказування. Доведення наявності цих страждань, саме по собі, полягає у засадничих поняттях людяності та розумінні основ людського життя, яке державою Україна визнається найвищою соціальною цінністю. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки та необхідності відшкодування відповідачем моральної шкоди завданої їй смертю чоловіка на виробництві. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню в якості компенсації моральної шкоди, суд виходить з наведеного вище. Беруться, крім іншого, до уваги конкретні обставини справи, та, як вже було зазначено, істотність вимушених змін у подальшому житті позивачки, особливо тяжких наслідків, що наступили в силу таких змін у житті позивачки. Виходячи з встановлених обставин справи, ураховуючи ступінь вини відповідача в настанні смерті чоловіка позивачки, беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань позивачки, які є довічними, враховуючи, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, який має позивачка від загибелі чоловіка, характер немайнових витрат, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивачки [PERSON] слід стягнути моральну шкоду 180 000,00 грн, оскільки цей розмір суд вважає таким, що відповідає глибині і ступеню моральних страждань позивачки та є достатнім для розумного задоволення потреб потерпілих. Суд вважає, що стягнення моральної шкоди у розмірі 500 000 грн є надмірним, оскільки відшкодування моральної шкоди не має призводити до навіть неістотного збагачення. Таким чином, у задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Разом з тим, згідно із законом України № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», стягнуті кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди є доходом, який підлягає оподаткуванню на час виконання рішення суду. Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Оскільки сума стягнення з ДП «СхідГЗК» на користь [PERSON] моральної шкоди складає 180 000 грн., що перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, як це передбачено законом, тому в даному випадку, підлягає стягненню моральна шкода, з урахуванням податків і зборів фізичних осіб. У іншій частині позовних вимог [PERSON] слід відмовити. При зверненні до суду із позовом позивач звільнена від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Позивачка подала позов про стягнення моральної шкоди спричиненої смертю чоловіка та визначила її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1800 грн., що становить один відсоток від стягнутого розміру моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial