Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

У серпні 2023 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - диплому спеціаліста серії [NUMBER] від 30.06.1998 року. В обґрунтування заяви зазначив, що 10.01.1992 року йому, [PERSON] , було видано паспорт [NUMBER] (зразка 1974 року) Ленінським РВВС м. Дніпропетровська, на прізвище « [PERSON] ». Різниця у написанні прізвища у одну літеру є наслідком перекладу особами, що видавали паспорт, його прізвища українською мовою з російської, з його свідоцтво про народження від 17.05.1975 року № [NUMBER] . 30.06.1998 року йому було видано Дніпровським державним університетом (нині Дніпровський національний університет імені Олеся Гончара) диплом спеціаліста, серія [NUMBER] від 30.06.1998 року на прізвище « [PERSON] » відповідно до паспорта від 10.01.1992 року. 10.02.2006 року за його заявою у зв`язку з утратою паспорта, було видано паспорт громадянина України, серія [NUMBER] , Ленінським РВ ДМУ МВС України в Дніпропетровській області, в якому було замінено прізвище українською мовою на « [PERSON] », перекладено відповідно до його свідоцтва про народження російською мовою. 02.06.2023 року у відповідь на свою заяву, він отримав довідку ГУ ДМС у Дніпропетровській області №1216-678/1216-23 від 02.06.2023 року, в якій значено, що в інформаційній системі не збереглась інформація про зміну прізвища із [PERSON] на [PERSON] . 03.08.2023 року йому було видано довідку від Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, в якій зазначено, що видати дублікат диплому із внесенням виправлення у прізвище не можливо. Таким чином, з метою надання йому можливості розпоряджатися правовстановлюючим документом - дипломом спеціаліста, необхідно встановити факт, що правовстановлюючий документ - диплом спеціаліста серії [NUMBER] від 30.06.1998 року належить йому, [PERSON] . Ухвалою суду від 23.08.2023 року вищезазначену заяву було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 30.08.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд по суті за правилами окремого провадження. Ухвалою суду від 06.11.2023 року витребувано у Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара належним чином завірену копію особистої справи МГ-93-1-07, заведену на студента [PERSON] . 17.11.2023 року на виконання вищевказаної ухвали суду від Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара до суду надійшла належним чином завірена копія особової справи МГ-93-1-07 студента [PERSON] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, заяву підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Сагайдак В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за відсутності представника. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України також визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно ч. 1 статті 28 ЦК України ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності диплому спеціаліста [NUMBER] від 30.06.1998 року, у зв`язку із невідповідністю у ньому даних щодо його ПІБ, через допущення помилки у написанні прізвища « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.08.1982 року в м. Дніпропетровськ, республіка УРСР, [INFO] народився « [PERSON] » (мовою оригіналу). З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 10.02.2006 року Ленінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, вбачається, що заявник народився [INFO] в м. Дніпропетровськ, його ПІБ українською мовою записано як « [PERSON] », російською « [PERSON] ». Як зазначалося у заяві заявником, вищевказаний паспорт йому було видано на підставі його заяви у зв`язку з втратою паспорта. Відповідно до відповіді ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 26.05.2023 року №З-41/6/1216-23 вбачається, що згідно заяви [PERSON] на видачу паспорта він отримав паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий 10.02.2006 року Ленінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, на прізвище українською мовою « [PERSON] » у зв`язку з втратою паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 11.10.2005 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на прізвище українською мовою « [PERSON] » у зв`язку з порчею паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданий 13.06.2000 Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на прізвище українською мовою « [PERSON] », у зв`язку з обміном паспорта зразка 1974 року [NUMBER] виданий 10.01.1992 року Ленінським РВВС м. Дніпропетровська, зазначена заява про видачу паспорта в інформаційній підсистемі не виявлена. Надати інформацію про зміну прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » не представилось можливим. Відповідно до копії довідки [NUMBER] про присвоєння ідентифікаційного номеру, виданої 06.10.1998, [PERSON] одержав ідентифікаційний номер [NUMBER] . Відповідно до копії дублікату довідки [NUMBER] про присвоєння ідентифікаційного номеру, виданої 09.11.2005, [PERSON] одержав ідентифікаційний номер [NUMBER] . Відповідно до диплома спеціаліста серії [NUMBER] від 30.06.1998 року, [PERSON] закінчив у 1998 році Дніпропетровський державний університет і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Гідроаеродинаміка» та здобув кваліфікацію інженера-гідроаеродинаміка. Відповідно до копії листа Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара від 03.08.2023 року №За-552-124, заявник отримав відмову у видачі дублікату документів про вищу освіту із внесенням виправлення у прізвище, оскільки у дублікатах документів про вищу освіту відтворюється інформація, яка була зазначена у первинному документі. Прізвище студента на момент закінчення навчання - [PERSON] . Відповідно до копії особової справи МГ-93-1-07 студента Дніпропетровського державного університету [PERSON] , зокрема, копії заяв студента, залікової книжки, анкети випускника, диплома спеціаліста, додатку до диплому, прізвище студента було зазначено російською мовою « [PERSON] », українською мовою як « [PERSON] ». Проаналізувавши вищевказані докази, суд дійшов висновку, що диплом спеціаліста серії [NUMBER] від 30.06.1998 року належить заявнику [PERSON] оскільки даний факт підтверджений матеріалами особової справи студента [PERSON], в якій зазначені дані про дату народження заявника [INFO] , ім`я та по батькові, місце народження Дніпропетровськ , які співпадають з даними зазначеними в його паспорті на ім`я [PERSON] , та копіями довідок № [NUMBER], [NUMBER] про присвоєння однакового ідентифікаційного номеру [PERSON] з подальшим зміненням на [PERSON] , внаслідок чого суд задовольняє заяву останнього про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. На підставі вказаного,

Outcome: approved