Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , треті особи Районна адміністрація ЗМР по Комунарському району як орган опіки та піклування, Районна адміністрація ЗМР по Олександрівському району як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 05.08.2005 р. Від шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2018 р. шлюб між сторонами було розірвано. Починаючи з листопада 2019 р. діти проживають разом з позивачем та повністю перебувають на його утриманні. Згідно з Розпорядженням Голови районної адміністрації ЗМР по Олександрівському району № 429 р від 26.12.2019 р., місце проживання дітей визначено з батьком [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2022 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу). Відповідач вихованням та утриманням дітей не займалася, матеріальну допомогу не надавала, не цікавилась їх життям. Крім того, відповідачка веде асоціальний образ життя, не працює, зловживає алкоголем, батьківські обов`язки не виконує. Всі питання щодо виховання, розвитку, навчання, утримання, лікування дітей, організації дозвілля та відпочинку вирішуються позивачем самостійно. [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться життя, станом їхнього здоров`я, не відвідує їх вдома, не водить до лікарні. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2023 року провадження по справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, поважну причину неявки суду не повідомила, відзив не надала. Представник третьої особи Районної адміністрації ЗМР по Комунарському району як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримують в інтересах дитини. Представник третьої особи Районної адміністрації ЗМР по Олександрівському району як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без їх присутності, просила ухвалити рішення на розсуд суду з урахуванням прав та інтересів дітей та висновку органу опіки та піклування. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно, серії [NUMBER] від 17.09.2020 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.08.2005 року. Відповідно до розпорядження голови районної адміністрації ЗМР по Олександрівському району від 26.12.2019 № 429р «Про визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] та малолітнього [PERSON] » з метою забезпечення прав та інтересів дітей було визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2022 року позов [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дітей, стягнення аліментів з матері - задоволено частково; звільнено [PERSON] , [INFO] , від аліментів присуджених з нього за рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2018 р. (цивільна справа № 331/8658/17) на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання спільних дітей [PERSON] , [PERSON] ; стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 28.05.2020 р. та до досягнення [PERSON] повноліття. Згідно із актом про фактичне проживання від 15.05.2023 р., виданого головою правління ОСББ «Наша власність» [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] проживають з 01.11.2019 р. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, виданої начальником відділу Центрального ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Пенязевим О. від 26.05.2023 р. № 12612/11, згідно з матеріалами виконавчого провадження № [NUMBER] станом на 30.04.2023 р. в [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 159 849,13 грн. Згідно із інформацією, наданою директором Запорізької гімназії № 11 ЗМР [PERSON]. та класним керівником [PERSON]. від 19.06.2023 р. № 01-22/48, [PERSON] , [INFO] , навчається в Запорізькій гімназії № 11 з 01.09.2020 р. Батько [PERSON] цікавиться навчанням хлопчика, відповідально ставився до виховання, слідкує за зовнішнім виглядом сина, забезпечує сину шкільне приладдя та все необхідне для навчання, розвитку та творчості. Мати, [PERSON] , у вихованні сина та у його шкільному житті участі не приймає, на батьківських зборах не була присутня впродовж трьох років навчання дитини в закладі. Відповідно до довідки, виданої директором Запорізького авіаційного фахового коледжу ім. О.Г. Івченка [PERSON] та заступником директора з НВР [PERSON]. від 23.06.2023 р. № 02-09/375, [PERSON] бере участь у вихованні, навчанні та житті його сина, студента ІІ курсу, групи ПМ-21, [PERSON] , [INFO] , його мати [PERSON] участі не бере. Згідно із інформацією, наданою директором КНП «Центра первинної медико-санітарної допомоги № 10» ЗМР Мирошниченко В. від 22.06.2023 р. № 1345/01-08, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , під спостереженням центру перебувають з народження. Декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу укладено батьком, [PERSON] , з лікарем педіатром [PERSON] , за адресою спостереження: [ADDRESS] . У разі захворювання, профілактичних оглядів дітей до медичного закладу супроводжує батько, [PERSON] . Мати, [PERSON] , останні декілька років, з приводу стану здоров`я дітей до лікаря та адміністрації закладу не зверталася. Відповідно до висновку Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як органу опіки та піклування № 2809/01-37/19.02 від 29.11.2023 року, [PERSON] свідомо умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На цей час [PERSON] , [INFO] , набув повноліття. Відповідно до чинного законодавства України, позбавлення батьківських прав допускається тільки лише щодо дітей, які не досягли 18 років. Враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, в інтересах дитини, на підставі ст. ст. 19, 150, 155, 164 Сімейного кодексу України вважають доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не цікавиться життям дітей, не приймає участі у їх вихованні, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не піклується про їх здоров`я та фізичний розвиток, не відвідує і взагалі не спілкується з дітьми без поважних причин, а тому суд знаходить, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей. Таким чином, в матеріалах справи містяться докази винної поведінки [PERSON] щодо ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що свідчить про наявність підстав для задоволення позову в частині щодо позбавлення батьківських прав відповідача відносно [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, що передбачено частиною першою статті 6 СК України. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 04 жовтня 2021 року у справі № 686/16902/20 (провадження № 61-11412св21), від 13 січня 2022 року у справі № 733/1295/19 (провадження № 61-15668), від 01 лютого 2023 рокуу справі № 761/6749/20 (провадження № 61-8129св22). Враховуючи, що на час розгляду справи судом [PERSON] досяг повноліття та втратив правовий статус дитини, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ч. 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2022 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , питання про стягнення аліментів при ухваленні рішення про позбавлення батьківських прав судом не вирішується. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, позивачем вимога про стягнення з відповідача на його користь понесених ним судових витрат не заявлялася, тому їх слід залишити за позивачем.

Outcome: partial