Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01 липня 2021 року по 31 липня 2022 року у загальному розмірі 16493,06 грн. Мотивуючи позов тим, що відповідачі проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Вказане житло технічно під`єднано до зовнішніх інженерних мереж КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.12.2020 №2634 та від 21.07.2022 №1447, якими погоджено норми споживання теплової енергії на послугу з постачання теплової енергії та норми споживання гарячої води на послугу з постачання гарячої води для споживачів КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Позивач своєчасно, належної якості надає послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: [ADDRESS] , відповідачам щомісячно надсилалися платіжні вимоги щодо оплати житлово-комунальних послуг щодо сплати боргу за отримані житлово-комунальні послуги. Однак, відповідачі порушують умови надання послуг, належним чином не виконують свої зобов`язання за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у зв`язку з чим за період з 01 липня 2021 року по 31 липня 2022 року включно утворилася заборгованість у загальному розмірі 16463,06 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачів. При цьому позивач звертається до суду в порядку позовного провадження, так як ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.03.2023 у справі №127/21170/22 cудовий наказ,\~виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 27.09.2022 по справі №127/21170/22 за заявою КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу\~про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] боргу за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.07.2021 року по 31.07.2022 року в загальній сумі 16493 грн 06 коп. та судового збору у розмірі 248,10 грн скасовано. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачами відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Вказану ухвалу,\~разом із\~копією позовної\~заяви з\~додатками,\~надіслано відповідачам\~рекомендованими листами\~з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу їх зареєстрованого місця проживання. 02.11.2023 відповідач [PERSON] через свого представника адвоката Виноградського А.П., який діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1094207 від 02.11.2023, подала до суду відзив на позовну заяву (вх. №89342) згідно якого у задоволені позовних вимог КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості просила відмовити. Вказуючи, що вона не могла отримувати послуги централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання за адресою, вказаною позивачем у позові, оскільки фактично проживала, але не була зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , на підтвердження чого надала довідку Агрономічної сільської ради Вінницької району Вінницької області від 03.02.2023 №116. На думку відповідачки, реєстрація місця проживання особи не є доказом споживання нею наданих позивачем послуг, так як реєстрація місця проживання не підтверджує обставин споживання нею послуг. Крім того, вказала, що вона не є та не була власником (співвласником) квартири за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим зауважила, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження користування нею даним об`єктом нерухомості та користування послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання у період з 01.07.2021 по 31.07.2022 включно. Відтак відповідач [PERSON] не вважає себе користувачем комунальних послуг у розумінні ЗУ «Про комунальні послуги». Крім того, вказала на ненадання позивачем доказів на підтвердження належного надання ним послуг, а також доказів затвердження тарифів та їх актуальність. Окрім того, відповідачка вказала, про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Питання щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням сторін судом не вирішувалося, так як положеннями статті 279 ЦПК України передбачено подання стороною відповідного клопотання, проте зазначених вимог\~ЦПК України\~відповідачем не\~дотримано,\~як і\~необґрунтовано необхідність\~розгляду даної справи у судовому засіданні. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від інших учасників справи до суду також не надходило. Інші відповідачі своїм правом на подання відзивів на позов не скористалися. 08.11.2023 до суду надійшла відповідь на відзив (вх. №90986), згідно якої позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Позивач не погоджується із наведеними відповідачем [PERSON] доводами. Посилаючись, зокрема, на положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зауважив, що індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Таким чином, витрати по оплаті житлово-комунальних послуг зобов`язані нести особи місце проживання яких у квартирі зареєстровано у встановленому порядку. Вказав, що жодних документів про тимчасову відсутність відповідача [PERSON] по вказаній адресі до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» у спірний період не надходило, отже [PERSON] у встановленому порядку була зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS] , а тому має на законних підставах нести солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати наданих послуг відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Крім того, позивач зауважив, що встановлення плати за послуги з постачання гарячої води по особовому рахунку вказаної квартири протягом спірного періоду проводилось за обсягом спожитої гарячої води відповідно до показань розподільного засобу обліку (квартирного лічильника), а за послуги з постачання теплової енергії відповідно до показань будинкового засобу обліку (комерційного лічильника), яким облаштований вищезазначений житловий будинок, пропорційно до опалювальної площі квартир, згідно встановленими тарифами. Відповідач [PERSON] у свою чергу правом на подання заперечень не скористалась. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини сторін, що ґрунтуються на вимогах ст. 526, 625 ЦК України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року №830 зі змінами, Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2019 року №1182 зі змінами. Судом установлено, що помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру особових рахунків житлового фонду. Вказана інформація оновлена по реєстру особових рахунків житлового фонду м. Вінниця 31.07.2022 (а.с. 6). Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року №830 зі змінами, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1182 зі змінами. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), виконавець, управитель. Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги). Відповідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, водночас згідно з пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 13 Закону, якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Матеріали справи не містять доказів про укладення відповідачами письмового договору. Разом з тим, помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Доказів протилежного матеріали справи не містять. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідачів обов`язку оплачувати надані йому послуги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі №751/3840/15-ц). Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 35, 36, 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року №830 зі змінами, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки невизначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 37, 38 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2019 року № 1182 зі змінами, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу),якщо інший порядок та строки невизначені договором. За бажанням споживача оплата послуги може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Щомісяця позивач нараховував по вказаному помешканню плату за надані послуги з теплопостачання, однак кошти за вказані послуги не сплачувалися, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги. Докази щодо звернення в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг чи їх ненадання чи надання цих послуг іншою особою (не позивачем) у матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Отже, нести витрати по оплаті наданих житлово-комунальних послуг зобов`язані особи місце проживання яких, у цій квартирі, зареєстровано у встановленому порядку. Відповідач [PERSON] , у поданому відзиві, вказувала, що вона не є споживачем послуг, так як реєстрація її місця проживання у спірний період за адресою надання житлово-комунальних послуг, а саме: [ADDRESS] , не може бути абсолютним підтвердженням споживання нею послуг, однак враховуючи вказані вище положення, наведені відповідачем [PERSON] заперечення є безпідставними. Згідно довідки Агрономічної сільської ради Вінницької району Вінницької області від 03.02.2023 №116 [PERSON] дійсно проживала з 01.01.2021 року по дату видачі довідки (03.02.2023 р.), але не була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . При цьому, суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 02.09.2019 у справі №335/479/17 за аналогічних правовідносин зробив висновок про те, що позивач виконував свій обов`язок по наданню послуг, а відповідачі ними користувалися, а тому зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Проживання в іншому місці не звільняє відповідачів від сплати отриманих комунальних послуг, оскільки матеріалами справи підтверджено їх реєстрацію у квартирі, що свідчить про те, що вони є користувачами наданих послуг. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно оборотної відомості та наданого позивачем розрахунку розмір заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: [ADDRESS] , за період з липня 2021 року по липень 2022 року становить 16493,06 грн(а.с. 7-8). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З огляду на наведене, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, встановив, що права позивача відповідачами порушені, оскільки останні не оплачували надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, при цьому суд не приймає заперечення відповідача [PERSON] про те, що вона у спірний період у квартирі за адресою: [ADDRESS] , не проживала, тому не являється споживачем наданих позивачем послуг. Відповідачами не надано належних доказів на спростовування факту не надання їм, послуг з постачання теплової енергії та гарячої води позивачем або ж надання послуг іншою особою. Також відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальних послуг, а також власного розрахунку наявної заборгованості або ж доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Зважаючи на задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір по 671,00 грн з кожного.

Outcome: approved