Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0,25 га., кадастровий номер 2125386600:01:003:0089. Позивач посилається на те, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 177604715 від 15.08.2019 року він є власником житлового будинку, надвірних побудов та споруд: літньої кухні, сараїв, вбиральні, огорожі, колодязю, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 174676938 від 22.07.2019 року [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 2125386600:01:003:0089 площею 0,25 га. Заочним рішенням Хустського районного суду від 18 травня 2020 року по справі № 309/3415/19 визначено за [PERSON] частку в праві спільної сумісної власності на житловий будинок загальною площею 177,2 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] та частку земельної ділянки загальною площею 0,25 га., кадастровий номер 2125386600:01:003:0089 в розмірі ? ідеальної частки житлового будинку та земельної ділянки, залишивши зазначений будинок та земельну ділянку в спільній частковій власності за [PERSON] та [PERSON] . Оскільки, сторони не досягли згоди про реальний поділ майна в натурі відповідно до встановлених часток, позивач звернувся в суд з позовом про поділ майна в натурі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Представник позивача [PERSON] адвокат Аннишинець М.В. подав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують і просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом надіслання їй судової повістки про виклик до суду засобами поштового зв`язку, про причини неявки суд не повідомляла. Відзиву на позов відповідач [PERSON] не подавала. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Келемен Р.Ю. на адресу суду надходили численні заяви про відкладення судових засідань, зокрема: 01.03.2023 року, 23.03.2023 року, 10.08.2023 року, 12.10.2023 року. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін, без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, надвірних побудов та споруд: котельні, літньої кухні, сараїв, вбиральні, огорожі, колодязю, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 177604715 від 15.08.2019 року. Зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, площею 0,25 га., кадастровий номер 2125386600:01:003:0089, яка згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 174676938 від 22.07.2019 року належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] . Наведене відповідачем не заперечується, а тому, на підставі норм ч. 1 ст. 82 ЦПК України, вказані обставини не підлягає доказуванню, оскільки сумнівів щодо достовірності вказані дані у суду не викликають. Заочним рішенням Хустського районного суду від 18.05.2020 року у справі №309/3415/19 позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна задоволено. Визначено за [PERSON] частку в праві спільної сумісної власності на житловий будинок загальною площею 177,2 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] та частку земельної ділянки загальною площею 0,25 га., кадастровий номер 2125386600:01:003:0089 в розмірі ? ідеальної частки житлового будинку та земельної ділянки, залишивши зазначений будинок та земельну ділянку в спільній частковій власності за [PERSON] та [PERSON] . Отже, у вказаному рішенні судом визначено розміри ідеальних часток сторін по справі в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] та земельній ділянці, площею 0,25 га., кадастровий номер 2125386600:01:003:0089. Вказане рішення суду набрало законної сили 12.10.2022 року. Згідно листа Хустського державного підприємства технічної інвентаризації від 01.07.2022 року за № 307 запропоновано варіанти можливого розподілу житлового будинку [ADDRESS] , які відображені на поверхових планах та експлікаціях. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 617/05-23 від 26.07.2023 року, судовим експертом Колчар В`ячеславом Дмитровичем розглянуто два варіанти розподілу житлового будинку [ADDRESS] . Виходячи із об`ємно-планувального рішення будинку та планування домоволодіння в цілому, судовим експертом Колчар В.Д. запропоновано варіант розподілу житлового будинку, який полягає у виділенні сторонам відповідно 1-го та 2-го поверхів, а саме: Стороні 1 - всі приміщення першого поверху житлового будинку, загальною площею 82,6 кв.м., в тому числі: коридор під № 1 площею 7,3 кв.м.; житлова кімната під № 2 площею 14,1 кв.м.; житлова кімната під № 3 площею 13,9 кв.м.; ванна під № 4 площею 4,4 кв.м.; коридор під № 5 площею 2,6 кв.м.; кухня під № 6 площею 20,5 кв.м.; передпокій під № 7 площею 19,8 кв.м. Стороні 2 - всі приміщення другого поверху житлового будинку, загальною площею 94,6 кв.м., в тому числі: вітальня під № 8 площею 50,0 кв.м.; житлова кімната під № 9 площею 22,1 кв.м.; житлова кімната під № 10 площею 22,5 кв.м. Графічно цей варіант розподілу житлового будинку зображено на План-схемі № 5, що додана в Додатку 5 до висновку. З врахуванням наведеного варіанту розподілу житлового будинку, судовим експертом Колчар В.Д. у висновку експерта від 26.07.2023 року № 61705-23 запропоновано наступний розподіл господарських будівель та споруд: Стороні 1 - літню кухню літ. «В-І», сарай літ. «Г-І», вбиральню літ. «Д-І», огорожу № 1 - 1 пара воріт (права), огорожу № 2 - паркан загальною довжиною 9,54 м. Стороні 2 - котельню літ. «Б-І», літню кухню літ. «в-І», сарай літ. «Е-І», огорожу № 1 - 1 пара воріт (ліва), огорожу № 2 - паркан загальною довжиною 13,8 м. Залишити в спільному користуванні Сторін огорожу № 2 - паркан довжиною 8,79 м. та колодязь № 3. Відповідні позначення такого варіанту розподілу господарських будівель та споруд вказано на План-схемі № 6, що додана в Додатку 6 до висновку. Розподіл земельної ділянки з кадастровим номером 2125386600:01:003:0089, площею 0,25 га судовим експертом Колчар В.Д. у висновку експерта від 26.07.2023 року № 61705-23 запропоновано провести у наступний спосіб: Стороні 1 - земельну ділянку загальною площею 1 154,0 кв.м., що складається з двох контурів: S1.1 = 252,5 кв.м. та S1.2 = 901,5 кв.м. Стороні 2 - земельну ділянку загальною площею та S2 = 1154,0 кв.м. В спільному користуванні сторін залишити земельну ділянку загальною площею та Sсп = 192,0 кв.м. План земельних ділянок, що за запропонованим експертом варіантом розподілу пропонується виділити в натурі Стороні 1 із зазначенням їх розмірів, конфігурації контурів та параметрів вказано в План-схемі № 8, що додана в Додатку 8 до висновку та План-схемі № 9, що додана в Додатку 9 до висновку. План земельної ділянки, що за запропонованим експертом варіантом розподілу пропонується виділити в натурі Стороні 2 із зазначенням її розмірів, конфігурації контурів та параметрів вказано в План-схемі № 10, що додана в Додатку 10 до висновку. План земельних ділянок, що за запропонованим експертом варіантом розподілу пропонується залишити в спільному користуванні сторін із зазначенням їх розмірів, конфігурації контурів та параметрів вказано в План-схемі № 7, що додана в Додатку 7 до висновку. Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року "Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладено у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 545/3753/16-ц, провадження № 61-40289 св 18. Згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Як випливає з положення ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Відповідно до п. 54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 для державної реєстрації права власності на майно, утворене у результаті поділу майна чи виділу в натурі частки з майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, що здійснює виділ у натурі частки подається договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду. За змістом положень статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Враховуючи те, що згідно висновку судового експерта Колчар В`ячеслава Дмитровича № 617/05-23 від 26.07.2023 року складеного за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи є можливим розподіл житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовується за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, кадастровий номер 2125386600:01:003:0089 в натурі, відповідно до нормативно-правових документів у галузі будівництва з незначним відхиленням від ідеальних часток, суд приходить до висновку про можливість такого поділу в натурі зазначеного майна між сторонами. Суд вважає, що запропонований судовим експертом Колчар В`ячеславом Дмитровичем розподіл є паритетним з точки зору розподілу функціональності будівель: кожній із сторін передається приблизно однакова площа в житловому будинку та по одному сараю та по одній літній кухні. При цьому, суд враховує, що приміщення на другому поверсі житлового будинку потребують додаткових капіталовкладень через необхідність доведення їх до стану, придатному для належного проживання. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: partial