Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 2007 року по 16.07.2023 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] , проживала разом з [PERSON] , [INFO] , з 2007 по 16.07.2022 року як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований в даний період. Шлюб з померлим був укладений 15.09.1995 року в Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції під номером актового запису 690. 23.12.2003 року Київським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області було розірвано шлюб між заявницею та [PERSON] . Про факт розірвання шлюбу заявниця дізналася лише у приватного нотаріуса, коли подавала заяву про відкриття спадкової справи. Заявниця не знала, що чоловік, з яким вона в шлюбі з 1995 року таємно розлучився з нею документально та продовжував далі жити з нею сімейним звичайним життям, але вже без актового запису про шлюб. Яка була мета даного вчинку чоловіка, заявниці невідомо, але чоловік до останньої хвилини свого життя проживав разом сім`єю з заявницею. Незважаючи на факт розірвання шлюбу, заявниця з [PERSON] продовжували постійно проживати однією сім`єю як чоловіка та дружини та вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів. Померлий спілкувався з батьками та родичами заявниці, постійно гостювали разом у сестри заявниці з її чоловіком та дітьми, що підтверджується додатково копіями фотографій. [INFO] [PERSON] помер у місті Харкові. Все лікування та поховання здійснювала також заявниця. 15.09.2006 року [PERSON] купив квартиру за адресою: [ADDRESS] . Квартира була куплена для спільного проживання як сім`ї заявниці та [PERSON] . Для прийняття спадщини, що залишилася після смерті чоловіка [PERSON] , зокрема квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також земельної ділянки №7420384000:02:000:0511, заявниці необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. У судовому засіданні заявниця та її представник підтримали доводи заяви та просили її задовольнити. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином, представник Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області надав заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечував проти задоволення вимог заявниці, представник приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надходило. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян 15.09.1995 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №690 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, який розірвано 23.12.2003 року Київським районним у м.Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 658. Згідно повідомлення Липецької сільської адміністрації від 21.08.2023 року за №365 [PERSON] , [INFO] проживала без місця реєстрації з 2007 року по 21.06.2022 року за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживав її чоловік - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у м.Харкові. За договором купівлі-продажу від 15.09.2006 року [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №399 померлий [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] . Свідок [PERSON] , яка є сестрою заявниці, у судовому засіданні пояснила, що заявниця перебувала у шлюбі з [PERSON] з 1995 року до липня 2022 року, зустрічала їх на вокзалі після того як вони виїхали з окупованої території 28.06.2022 року. Заявниця доглядала за ним, займалась його похованням. Вони зустрічались сім`ями, знає, що заявниця з [PERSON] робили разом ремонт, вели спільне господарство. Дітей у шлюбі у них не було, не знає про наявність родичів, ніколи про них не чула. Свідок [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 31.08.2013 року, у судовому засідання пояснила, що у 2008 році познайомилась з заявницею та її чоловіком, багато бачились та спілкувались, жили на сусідніх вулицях. Вони жили як одна сім`я, свідок познайомилась із сім`єю до повномасштабного вторгнення та окупації села. Після окупації села сім`я [PERSON] разом виїжджали, до цього разом робили в будинку ремонт, вели господарство. Свідок зазначила, що не знає про наявність у [PERSON] родичів, заявниця та він постійно жили разом. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що заявниця з [PERSON] проживали разом, доглядали один за одним, 21.06.2022 року виїхали з окупації, вони знайомі з 2007 року, заявниця потім займалась його лікуванням та похованням. Вони були у шлюбі, про розлучення свідок не знала. Дітей у них не було, жили разом постійно. Частинами 2,4 ст.3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року в справі №127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі №343/1821/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі№522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі №354/693/17-ц, від 17 квітня 2019 року у справі №490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі №588/350/15, від 23 вересня 2019 року у справі №279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі №748/897/18, від 11 грудня 2019 року в справі №712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі №490/4949/17, від 18 грудня 2019 року в справі №761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року в справі №490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року №757/8786/15-ц. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі №524/10054/16. У рішенні Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Важливою складовою сімейного життя є право жити разом, щоб сімейні стосунки могли нормально розвиватись (Marckx проти Бельгії, § 31), а члени сім`ї могли спілкуватись одне з одним (Olsson проти Швеції (no. 1), § 59). Поняття сімейного життя є автономним (Marckx проти Бельгії, § 31). Відповідь на питання, існує чи ні "сімейне життя", залежить переважно від факту реального існування у дійсності тісних особистих зв`язків (Paradiso і Campanelli проти Італії [ВП], § 140). Тому Суд розглядає сімейні зв`язки de facto, наприклад, коли заявники живуть разом, за відсутності будь-якого правового визнання сімейного життя (Johnston і Інші проти Ірландії, § 56). Поняття "сім`я" за статтею 8 Конвенції не обмежується лише стосунками на основі шлюбу і може включати інші de facto "сімейні зв`язки", коли сторони живуть разом, не одружуючись (тобто не укладаючи шлюб) (Johnston і Інші проти Ірландії, § 56; Van der Heijden проти Нідерландів [ВП]. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами ; висновками експертів; показаннями свідків (ч.2 ст.76 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Суд вважає належними доказами показання допитаних свідків, оскільки вони узгоджуються між собою та стосуються обставин, які підлягають доказуванню. Так, дослідженими судом доказами повністю підтверджується той факт, що [PERSON] та [PERSON] з 2007 року та до його смерті ( [INFO] ) проживали однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації, шлюбу, зокрема вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, надавали взаємну допомогу, зазначене підтверджується показання свідків, фотокартками, копіями квитків, повідомленням Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області №365. Встановлення факту спільного проживання заявниці разом з [PERSON] без реєстрації шлюбу має для заявника юридичне значення для вступу у спадщину і не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, оскільки інформація про інших спадкоємців відсутня, а територіальна громада в особі Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області не заперечувала у задоволенні вимог заявниці, та чинним законодавством не передбачено іншого (позасудового) його встановлення.

Outcome: approved