Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Позивач у\~липні 2023\~року звернувся\~до суду\~з позовом\~до відповідача,\~в якому\~просив стягнути\~з нього\~заподіяну йому\~майнову шкоду\~в розмірі\~1391,35\~грн,\~завдану вчиненим\~відносно нього\~злочином,\~передбаченим ч.1\~ст.190\~КК України. За протиправне заволодіння мобільним телефоном вироком суду [PERSON] був засуджений, однак шкода ним відшкодована не була. Сторони в судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про слухання справи, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, у зв`язку з чим розгляд справи проведено у їхній відсутності. Позивач у судовому засіданні від 10.10.2023 пояснював, що у вартість шкоди, завданої злочином, входить вартість викраденого телефону на суму 1086,35 грн та вартість двох сімкарт, які знаходились у ньому, на суму 305 грн. Причини повторної неявки відповідача невідомі, своїм правом на подання до суду будь-яких заперечень щодо змісту і вимог позовної заяви або відзиву, він не скористався. Клопотань, які б свідчили про зацікавленість відповідача у розгляді справи, матеріали справи не містять. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05.06.2023 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, і призначено покарання у виді громадських робіт. Так, під час досудового розслідування було встановлено, що 16.05.2023 [PERSON] , перебуваючи на території фортеці на площі Лесі Українки, 7 в м. Звягель, з метою особистого збагачення, шляхом зловживання довірою потерпілого [PERSON] , заволодів його мобільним телефоном марки «ZТЕ» модель Вlade L8, вартістю 1086,35 грн, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд. Згідно вироку потерпілим визнано [PERSON] , позивача у даній справі. Цивільний позов до обвинуваченого [PERSON] про відшкодування шкоди потерпілим [PERSON] у межах кримінального провадження не заявлявся. На підтвердження факту заподіяння шкоди позивачу в матеріалах кримінальної справи №285/3411/23 по обвинуваченню [PERSON] за ч.1 ст.190 КК України міститься висновок судової товарознавчої експертизи від 26.05.2023, згідно якого ринкова вартість викраденого у позивача телефону, з урахуванням відсотку втрати якості по рокам, складає 1086,35 грн. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди є одними із способів захисту цивільних прав та інтересів. За змістом положень ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Остання звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Крім того, згідно ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Отже, обов`язок відшкодувати завдану шкоду (матеріальну, моральну) виникає у її заподіювача (презумпція вини завдавача шкоди) за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконано та не надано доказів на спростування доводів позивача. Відтак, суд приходить до висновку, що позивачу діями відповідача завдана матеріальна шкода, тому приймаючи до уваги усі обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 1086,35 грн. Разом з тим, суд рахує за необхідне відмовити у задоволенні заявлених вимог у частині стягнення з відповідача 305 грн вартості двох сімкарт, оскільки доказів на підтвердження їх викрадення Тальком не надано. На підставі ст.141 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: partial