Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Позивачі,\~через свого\~представника,\~звернулися\~до суду\~з\~позовом\~про визнання\~дійснимдоговору міни нерухомого майна № 608 від 08.07.1999, відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримали у власність квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] , отримав у власність квартиру загального заселення №19, кімнати [ADDRESS] , укладеного на Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт», зареєстрованого в ММБТІ 27.07.1999 за реєстровим № 18735, між [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] , з одного боку, та [PERSON] , з іншого боку. На теперішній час позивачі не мають можливості розпорядитись своїми правами як власники майна, оскільки даний договір не було посвідчений нотаріально. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.10.2023, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи за відсутності її та позивачів, позивні вимоги підтримали. Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову\~з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Квартира спільного заселення №19, кімнати [ADDRESS] , належала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 24.01.1995 р., виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, зареєстрованого в Миколаївському бюро технічної інвентаризації 17.01.1996 р. за № 19423. Квартира [ADDRESS] , належала [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 05.05.1998 р., засвідченого Товарною біржею «Нерухомість-Південь», реєстровий № 1790, зареєстрований в Миколаївському бюро технічної інвентаризації 20.05.1998 р. за №18735. 08 липня 1999 року між [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] , з одного боку, та [PERSON] , з іншого боку, на Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт», укладено договір міни, відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримали у власність квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] , отримав у власність квартиру загального заселення №19, кімнати [ADDRESS] . Зазначений договір було зареєстровано в ММБТІ 27.07.1999 за реєстровим № 18735. Договір міни нерухомого майна підписаний сторонами власноручно. На теперішній час ніхто із сторін ніяких вимог, щодо порушення їх прав, не заявив, ніякого спору, з цих питань, у сторін не виникло. На час укладання договору міни нерухомого майна, сторони цього договору ухилились від його нотаріального посвідчення, а на теперішній час, визнання такого договору дійсним можливе лише у судовому порядку. Позивачі вказують на те, що після укладання договору міни нерухомого майна, сторонами були виконані всі умови договору. Відповідно до довідки з комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 08.11.2023 за вих. № 1367, станом на 28.12.2012, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі договору міни від 08.07.1999 р., на Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт» за №608, зареєстровано в ММБТІ 27.07.1999 р. Відповідно\~\~до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відразу після укладання договору міни нерухомого майна між сторонами було зареєстровано право власності в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації, який на час виникнення спірних правовідносин мав повноваження реєстраційного органу. Згідно із п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Положеннями п. 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, що набрав чинності з 01 січня 2004 року, визначено, що цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у липні 1999 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Приписами ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~241\~ЦК УРСР\~встановлено,\~що за\~договором міни\~між сторонами\~провадиться обмін\~одного майна\~на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. За статтею 242 цього Кодексу, до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. У відповідності з ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно із ст. 225 ЦК УРСР, право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми. Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов`язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним. Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Позивачі, на теперішній час, не мають можливості реалізувати свої права, як співвласники майна, оскільки договір міни нерухомого майна не було посвідчено нотаріально. Беручи до уваги те, що позивачі не мають можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, позов про визнання договору міни нерухомого майна дійсним підлягає задоволенню. Вимог щодо розподілу судових витрат позивачем не заявлялось, а тому витрати пов`язані з судовим розглядом цивільної справи, покладаються на позивачів.

Outcome: approved