Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0800 га., кадастровий номер: 3210945900:01:074:0237, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що [PERSON] (далі - Відповідач 1) на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1 га., кадастровий номер: 3210945900:01:075:0288, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що земельна ділянка Відповідача 1 накладається на її земельну ділянку. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 29.04.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29.07.2015 року, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.12.2016 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29.04.2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 29.07.2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В ході повторного розгляду справи Позивачем було подано уточнену позовну заяву від 08.02.2017 року. Позивач просила визнати недійсним та скасувати рішення Гостомельської селищної ради Київської області 37 сесії 6 скликання від 24 грудня 2013 року № 746-37-VI «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] для ведення садівництва в [ADDRESS]; визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно реєстраційний номер [NUMBER] , виданий 21.02.2014 року Реєстраційною службою Ірпінського міського управління юстиції Київської області; скасувати державну реєстрацію на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 3210945900:01:075:0288, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення для колективного садівництва; зобов?язати [PERSON] , демонтувати неправомірно встановлені межові знаки (бетонні стовпчики) та звільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку, що розташована за адресою [ADDRESS] шляхом знесення паркану. Свої вимоги Позивач мотивує тим, що Рішенням Гостомельскої сеоизної ради Киїхвської області від 16.02.2021 № 368-15-VI було надано дозвіл «на складання проекту відведення щодо зміни цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер 3210945900:01:074:0237): площею 0,0800 га для ведення садівництва в [ADDRESS] , яка належить Позивачу на праві власності згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 24.11.2011 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіним М.С. за №6212, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд». На доказ даної обставини надаю копію рішення Гостомельської селищної ради №368- 15-УІ від 16.02.2012 року. Рішенням Гостомельської селищної ради Київської області №438-18-VI від 24.05.2012 року було: 1) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0800 га гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] ) змінено цільове призначення земельної ділянки площею 0,0800 га по [ADDRESS] , яка належить на праві власності гр. [PERSON] , і дозволити її використання для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] ) надано дозвіл гр. [PERSON] на виготовлення державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0800 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . В подальшому, на підставі Рішення Гостомельської селищної ради Київської області № 438-18-УІ від 24.05.2012 року Позивачем було отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №487489, зареєстрований 28.08.2012 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №321094591002847. Проте, у вересні 2014 року право власності Позивача на земельну ділянку було, порушено новим власником суміжної земельної ділянки громадянином [PERSON] (Відповідачем 1 по справі), який демонтував огорожу, а також шляхом встановлення бетонних стовпів та зведення паркану огородив земельну ділянку. При цьому Позивач зазначає, що Відповідач 1, усно заявив про накладення координат його земельної ділянки на її земельну ділянку. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні, позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача [PERSON] , заперечував проти задоволення позову. Відповідач Гостомельська селищна рада Київської області в судове засідання не направила свого представника, про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності їх представника та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що Позивачу на праві власності належить будинок з господарськими спорудами за адресою; [ADDRESS] . Земельна ділянка під будинком належить їй на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку. На підставі рішення 15 сесії У1 скликання Гостомельської селищної ради Київської області № 368-15-У1 від 16 лютого 2012 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється. Рішенням Гостомельської селищної ради Київської області від 24 травня 2012 року затверджено проект землеустрою відведення земельної ділянки площею 0,0800 га [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд і будівель по [ADDRESS] . Судом встановлено, що рішенням Гостомельської селищної ради № 729-36-VI від 21 листопада 2013 року Відповідачу-1 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га для ведення садівництва по [ADDRESS] . Передумовою видачі вищезгаданого рішення органу місцевого самоврядування стало клопотання Голови Правління ГО СТ «Ясна Поляна» про виділення Відповідачу-1 земельної ділянки площею 0,10 га за рахунок земель, які вивільнилися між кордонами існуючих земельних ділянок членів товариства в глухій частині [ADDRESS] з присвоєнням виділеній земельній ділянці адреси: [ADDRESS] (копія клопотання наявна в матеріалах справи). 24 грудня 2013 року Гостомельська селищна рада Київської області (Відповідач 2 по справі) своїм рішенням №746-37-УІ затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 3210945900:01:075:0288) площею 0,1000 га у власність гр. [PERSON] для ведення садівництва в [ADDRESS]. В матеріалах справи міститься відповіді Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 02.06.2015 №ДС-31-28-0.21-3264/23-15 (т.1 ас.152) та від 20.10.2015 №ДС-31-28-0.21-13173/23-15 (т. 2 а.с. 60), зі змісту яких вбачається, що координати поворотних точок меж земельної ділянки гр. [PERSON] з кадастровим номером 3210945900:01:075:0288, що містяться в документації із землеустрою, що стала підставою для формування даної земельної ділянки, відповідають координатам поворотних точок меж земельної ділянки, які внесено до Державного земельного кадастру, а координати поворотних точок меж земельної ділянки гр. [PERSON] з кадастровим номером 3210945900:01:074:0237, що містяться в документації із землеустрою, що стала підставою для формування даної земельної ділянки, не відповідають координатам поворотних точок меж земельної ділянки, які внесено до Державного земельного кадастру. Також, в листі від 20.10.2015 Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру зазначено, що при зміні цільового призначення ділянки Позивача кадастровий номер 3210945900:01:074:0237, з незрозумілих причин були змінені координати поворотних точок меж вже сформованої земельної ділянки, що суперечить положенням ст. 791 ЗК України, положенням якої не передбачено формування земельної ділянки на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення. А також, зазначено, що відповідно до положень ст. 107 ЗК України (ч. 2 чт. 107 ЗК України), у разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Разом з тим, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру повідомила Позивача, що приведення координат поворотних точок меж земельної ділянки [PERSON] , наявних в ДЗК, у відповідність до документації із землеустрою, яка стала підставою для внесення цих відомостей до Державного реєстру земель, призведе до невідповідності відомостей про цю земельну ділянку її фактичному місцю розташування та також призведе до накладання зазначеної земельної ділянки на земельні ділянки суміжних землевласників. В матеріалах справи міститься рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13.12.2016 року у справі №367/8898/15-ц за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Ірпінського міськрайонного виробничого відділу Київської обласної філії ДП «Центр ДЗК», треті особи - Управління Держгеокадастру у місті Ірпені Київської області, Садівницьке товариство «Ясна Поляна» про зобов`язання вчинити дії, яке набрало законної сили. Вказаним рішенням було зобов`язано Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" в особі Ірпінського міськрайонного виробничого відділу Київської обласної філії ДП "Центр ДЗК" внести виправлення в документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється з ведення садівництва на будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0800 га по [ADDRESS] , належної [PERSON] шляхом приведення координат поворотних точок меж земельної ділянки, належної [PERSON] , зазначених у Кадастровому плані у відповідність із координатами поворотних точок, що містяться у документації із землеустрою, яка стала підставою для формування земельної ділянки з кадастровим номером 3210945900:01:074:0237, виконаної Державним підприємством "Центр державного земельного кадастру" в особі Ірпінського міськрайонного виробничого відділу Київської обласної філії ДП "Центр ДЗК". На сьогоднішній день вказане рішення виконане не було. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. В матеріалах справи міститься висновок №4-Д/03/16 за результатами експертного земельно-технічного дослідження та дослідження з питань землеустрою від 03.03.2016 року, складений судовим експертом Барановим Ю.Л. Відповідно до вищезазначеного висновку, межі земельної ділянки кадастровий номер 3210945900:01:074:0237, площею 0,0800 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 515157 та розташована за адресою: [ADDRESS] , згідно координат на плані встановлення меж земельної ділянки, земельної ділянки, площею 0,0800 га, кадастровий номер 3210945900:01:074:0237, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 487489, та розташована за адресою [ADDRESS] , згідно координат поворотних точок з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється з ведення садівництва на будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. [PERSON] площею 0,0800 га, [ADDRESS] , та земельної ділянки кадастровий номер 3210945900:01:074:0237, згідно координат поворотних точок, наданих Управлінням Держземагентства у Ірпені Київської області листом № 0-1017-0.2-214/2-15 від 02.03.2015 року, не співпадають між собою. Межі, конфігурація та лінійні проміри між поворотними точками (кутами) вказаних земельних ділянок схематично зображені в додатку № 1 до висновку. Також, за результатами дослідження по питанню № 2, на підставі абзац. 6 п. 2.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 в редакції наказу Міністерства юстиції України від 27.07.2015 № 1350/5), встановлено, що згідно витягу з Державного земельного кадастру № НВ-3203663892014 від 26.11.2014 року державна реєстрація земельної ділянки площею 0,0800 га, яка розташована по [ADDRESS] та належить на [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 487489, технічної документації із землеустрою щодо поділу та об?єднання земельних ділянок. При цьому, державна реєстрація вказаної земельної ділянки і внесення відомостей про неї до Державного земельного кадастру мали проводитися на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється з ведення садівництва на будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. [PERSON] площею 0,0800 га, [ADDRESS] . Паркан зведений гр. [PERSON] розміщений в межах земельної ділянки, площею 0,0800 га, кадастровий номер 3210945900:01:074:0237, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 487489, згідно координат проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється з ведення садівництва на будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. [PERSON] площею 0,0800 га, [ADDRESS] та в межах земельної ділянки [PERSON] , право власності на яку було посвідчено державним актом на право власності серії ЯБ №515157, згідно координат на плані встановлення меж земельної ділянки. В додатку № 2 до висновку межі та поворотні точки (кути) земельної ділянки кадастровий номер 3210945900:01:074:0237, площею 0,0800 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 515157, позначені лініями фіолетового кольору та числами 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, а межі та поворотні точки (кути) земельної ділянки площею 0,0800 га, кадастровий номер 3210945900:01:074:0237, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 487489, - лініями синього кольору за числами 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14. Паркан зведений гр. [PERSON] розміщений в межах земельної ділянки, площею 0,0800 га, кадастровий номер 3210945900:01:014:0237, яка належить [PERSON] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 487489, згідно координат проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється з ведення садівництва на будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. [PERSON] площею 0,0800 га, [ADDRESS] , та в межах земельної ділянки [PERSON] , право власності на яку було посвідчено державним актом на право власності серії ЯБ № 515157, згідно координат на плані встановлення меж земельної ділянки, в додатку № 2 до висновку позначений лініями зеленого кольору та літерами "А", "Б", "В". Межі земельної ділянки [PERSON] , згідно координат, наявними в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] , виготовлений Ірпінським міськрайонним виробничим відділом Київської обласної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» у 2013 році, накладаються (взаємно перетинаються) з межами земельної ділянки, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 515151, згідно координат на плані встановлення меж земельної ділянки, та земельної ділянки, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 487489, згідно координат проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється з ведення садівництва на будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. [PERSON] площею 0,0800 га, [ADDRESS] . Площа накладання (перетину) земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] становить 0,0242 га, а земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] - 0,0045 га. Межі та площі накладання (перетину земельної ділянки [PERSON] і [PERSON] та земельної ділянки [PERSON] і [PERSON] схематино зображені в додатку № 3 до висновку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] код 01.06. для ведення садівництва, яка розташована в [ADDRESS] , виготовлений Ірпінським міськрайонним виробничим відділом Київської обласної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» у 2013 році, не відповідає вимогам земельного законодавства, чинного станом на 20.12.2013 року. Висновком експерта Київського-науково-дослідного інституту судових експертиз №6987/17-41 від 21.08.2017 встановлено, що межі земельної ділянки площею 0,1000 га, яка належить на праві власності гр. [PERSON] на підставі свідоцтва на праві власності на нерухоме майно від 21.02.2014 № 18086182 та розташована в [ADDRESS] , частково накладаються на межі земельної ділянки площею 0,0800 га в [ADDRESS] , яка належала на праві власності гр. [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 515157. Площа накладання земельної ділянки гр. [PERSON] на земельну ділянку, яка належала гр. [PERSON] , становить 0,0242 га (242 м2). Межі вказаних ділянок та площа накладання схематично забражені на малюнку 1 в дослідницькій частині висновку. Межі земельної ділянки площею 0,1000 га, яка належить на праві васності гр.. [PERSON] на підставі свідоцтва на праві власності на нерухоме майно від .21.02.2014 № 18086182 та розташована в [ADDRESS] , частково накладаються на межі земельної ділянки площею 0,0800 га в [ADDRESS] належить на праві власності гр. [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 487489, згідно координат проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, гр. [PERSON] з ведення садівництва на будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0800 га, [ADDRESS] . Площа накладання земельної ділянки гр. [PERSON] на земельну ділянку гр. [PERSON] становить 0,0045 га (45 м2). Межі вказаних ділянок та площа накладання схематично зображені на малюнку 2 в дослідницькій частині висновку. Межі земельної ділянки гр. [PERSON] , згідно координат наданих Управлінням Держземагентства у м. Ірпені Київської області листом від 02.03.2015 № 0-1017-0.2-214/2-15, зміщені в південно-східному напрямі відносно меж земельної ділянки гр. [PERSON] , які були визначені при розроблені проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, гр. [PERSON] з ведення садівництва на будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0800 га, [ADDRESS] . Межі земельної ділянки гр. [PERSON] , згідно координат поворотних точок (кутів) наданих Управлінням Держземагентства у м. Ірпені Київської області листом від 02.03.2015 № 0-1017-0.2-214/2-15 та проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, гр. [PERSON] з ведення садівництва на будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0800 га, [ADDRESS] схематично зображені на малюнку 3 в дослідницькій частині висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст.90 ч.2 ЗК України порушені права власників та користувачів земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно зі статтею 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша статті 155 ЗК України). Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частинами першою, другою статті 152 ЗК України визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов?язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до частин другої, п?ятої статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Відповідно до ст. 7 ЗК України (в редакції від 18.12.1990 року) користування землею може бути постійним або тимчасовим. Надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок. Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні та інші землевпорядні організації. Замовниками виконання вказаних робіт є відповідні місцеві Ради народних депутатів, підприємства, установи і організації ( ч. 7, 8, 9 ст. 19 ЗК України від 18.12.1990 року). Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЗК України (в редакції від 18.12.1990 року) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосуванню судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. № 7 зазначено, що судам (підсудні) справи за заявами, зокрема: з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів (п.4). Згідно до ст. 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх справ особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до абзацу 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах. Згідно за постановами Верховного Суду України від 31.05.2016 року по справі №826/11379/14, від 10.05.2016 року по справі №п/800/362/15, від 20.04.2016 року по справі №826/16796/14, від 12.04.2016 року по справі №813/7851/13-а, від 01.03.2016 року по справі №826/4860/13-а, від 03.02.2016 року по справі 826/72/15, від 02.02.2016 року по справі № 804/14800/14, від 24.11.2015 року по справі №816/1229/14 (21-3669а15), від 17.11.2015 року по справі №2а-18442/11/2670, від 16.09.2015 року по справі №826/4418/14 (21- 1465а15), встановлено, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникав би необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення. Аналогічно, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17, наголосила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку правову норму необхідно застосувати для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Верховний Суд постановою у справі № 922/2155/18 від 22.06.2020 уточнив висновок викладений у постанові колегії Господарського суду ВС від 15.05.2018 у справі № 922/2652/17 щодо належності обраного способу захисту при вирішенні спорів у земельних правовідносинах. З огляду на встановлені статтею 152 Земельного кодексу способи захисту прав на земельні ділянки та визначені статтею 5 ГПК вимоги щодо ефективності способу захисту права, позивач у спорі про захист прав на земельну ділянку може пред`явити будь - яку позовну вимогу, яка не передбачена законом або договором, а суд може захистити порушене право у заявлений спосіб, у тому числі й шляхом визнання відсутнім права, але за умови, що такий спосіб захисту прав на земельну ділянку, обраний позивачем, відновлює (захищає) порушене право позивача або нівелює негативні для нього наслідки у зв`язку з порушенням права, тобто, є ефективним способом захисту і виключає у подальшому необхідність пред`явлення інших позовів для захисту (відновлення) порушеного права. З метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (постанова першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.11.2020 р. у справі №154/883/19). У постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 915/1844/18 зазначено, що «отже, як підставно зазначили суди попередніх інстанцій, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до закону, належить до документів, на підставі яких, згідно зі статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», проводиться державна реєстрація права власності, яке вони посвідчують, а визнання недійсним і скасування свідоцтв про право власності на майно має на меті захист прав позивача на земельну ділянку, на якій це майно розміщене з порушенням положень закону. За наведених мотивів суд відхиляє посилання на неправильно обраний позивачем спосіб захисту, враховуючи, що скасування тільки свідоцтв про право власності не призведе до поновлення порушеного права». Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме визнання недійсним та скасування рішення Гостомельської селищної ради Київської області 37 сесії 6 скликання від 24 грудня 2013 року № 746-37-VI «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] для ведення садівництва в [ADDRESS]; визнання недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно реєстраційний номер [NUMBER] , виданий 21.02.2014 року Реєстраційною службою Ірпінського міського управління юстиції Київської області; скасування державної реєстрації на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 3210945900:01:075:0288, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення для колективного садівництва; зобов?язання [PERSON] , демонтувати неправомірно встановлені межові знаки (бетонні стовпчики) та звільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку площєю 0,0242 га, що розташована за адресою [ADDRESS] шляхом знесення паркану в частині накладання на земельну ділянку позивачки.. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06.08.2020 року було накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер: 3210945900:01:075:0288, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Відповідно до роз`яснень, даних у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Підставою до скасування є зміна умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову скасовуються судом який їх застосовував, якщо відпали підстави з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що арешт на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер: 3210945900:01:075:0288, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] , накладений на підставі Ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 06.08.2020 року підлягає скасуванню.

Outcome: partial