Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 10291,84 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4064,1 грн., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2147,2 грн. Вказана позовна заява подана представником позивача через систему «Електронний суд». Позивач в обґрунтування вимоги за позовом вказав, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , відноситься до приватного житлового фонду та перебуває на балансі ТОВ «АН «Рестріелт». ТОВ «АН «Рестріелт» здійснює витрати необхідні для забезпечення утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до «Договору про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 01 серпня 2011р., що опублікований в газеті «Харьковские известия» від 18.08.2011 року. В свою чергу, на виконання умов вказаного Договору, власники квартир житлового будинку сплачують на користь ТОВ «АН «Рестріелт» компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. При цьому, ТОВ «АН «Рестріелт» з метою належного виконання умов публічного договору від 01 серпня 2011 р. було укладено договори з відповідними комунальними підприємствами міста Харкова, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та послуг водовідведення, електропостачання, тощо, які спрямовані на забезпечення житлово-комунальними послугами мешканців житлового будинку. Вказане надає можливість позивачеві здійснювати витрати необхідні для забезпечення утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а власникам сплачувати за такі витрати за тарифами відповідних комунальних підприємств. Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: [ADDRESS] , було, прийняте рішення: підтвердити здійснення функцій управителя багатоквартирного будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] - Товариством з обмеженою відповідальністю АН «Рестріелт», код 24137933 (балансоутримувач), з переліком житлово-комунальних послуг та розміром витрат на утримання будинку у формі та на умовах, що передували проведенню цих зборів, а саме на умовах договору про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 01 серпня 2011р. (опублікований в газеті «Харьковские известия» від 18.08.2011 року) із усіма змінами та доповненнями. Таким чином, відносини між ТОВ «АН «Рестріелт» та відповідачами, є договірними та ґрунтуються на «Договорі про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 01 серпня 2011 р. та додатках до нього. Позивач власні зобов`язання за вищевказаним договором виконує у повному обсязі, жодних скарг чи претензій від відповідачів не надходило. Відповідачем не виконуються власні зобов`язання за договором та не сплачуються належні щомісячні платежі на користь позивача. Станом на 13.07.2023 року заборгованість відповідача перед ТОВ АН «Рестріелт» становить 10291,84 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.08.2023 року вказаний позов залишено без руху. 14.08.2023 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви та уточнено позовні вимоги. Ухвалою суду від 16.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 29.08.2023 року через систему «Електронний суд» відповідачем [PERSON] надано заяву про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю предмета спору. В обгрунтування вказаної заяви посилається на те, що нею у добровільному порядку сплачена заявлена позивачем заборгованість у сумі 10 291,84 грн., що підтверджується платіжною інструкцією з кодом документа 9315-0659-2435-6778 від 17.08.2023 року на суму 10\~656,87 грн. У зв`язку із чим, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Просила не покладати на неї судові витрати у виді сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору, а повернути позивачу з Державного бюджету України сплачений за подання позовної заяви судовий збір. Крім того, просила зменшити розмір заявлених позивачем до стягнення судових витрат на правничу допомогу до 20% заявленої до стягнення суми, а саме - до 812 грн.82 коп., посилаючись на скрутне матеріальне становище та неспівмірним із характером правовідносин та складністю справи. 05.12.2023 року через систему «Електронний суд» позивачем ТОВ «АН «Рестріелт» в особі представника адвоката Костирі Г.А. надано пояснення, в яких останній звернув увагу суду, на те, що докази про задоволення (оплати) суми заявлених позовних вимог надані відповідачем вже після відкриття провадження по справі. За таких обставин, закриття судом провадження на підставі п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України з мотивів відсутності предмету спору через задоволення відповідачем позовних вимог після пред`явлення позову, має наслідком покладення судових витрат зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу на відповідача у заявленому у позові обсязі. Розмір таких витрат є документально підтверджений, обгрунтований та аргументований. Позивач ТОВ «АН «Рестріелт» в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, просила суд розгляд справи провести у її відсутнсть, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю предмету спору. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи встановив наступні факти та відповідні їх правовідносини. Відповідач є власником квартири квартири [ADDRESS] , що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , відноситься до приватного житлового фонду та перебуває на балансі ТОВ «АН «Рестріелт». ТОВ «АН «Рестріелт» здійснює витрати необхідні для забезпечення утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до «Договору про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 01 серпня 2011р., що опублікований в газеті «Харьковские известия» від 18.08.2011 року. Таким чином, між ТОВ АН «Рестріелт» як управителем житлового будинку та відповідачами, як споживачами послуг було укладено публічний договір з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що передбачено частиною 2 ст. 633 Цивільного кодексу України. Таким чином, Публічний договір є чинним на момент звернення до суду з даним позовом, а співвласники багатоквартирних будинків, за адресою: [ADDRESS] перебувають в договірних відносинах з ТОВ АН «Рестріелт» і зобов`язані здійснювати оплату наданих послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», встановлено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: [ADDRESS] було, прийняте рішення: підтвердити здійснення функцій управителя багатоквартирного будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] - Товариством з обмеженою відповідальністю АН «Рестріелт», код 24137933 (балансоутримувач), з переліком житлово-комунальних послуг та розміром витрат на утримання будинку у формі та на умовах, що передували проведенню цих зборів, а саме на умовах договору про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 01 серпня 2011р. (опублікований в газеті «Харьковские известия» від 18.08.2011 року) із усіма змінами та доповненнями. Відповідно до п. п. 5, 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до обов`язків співвласників багатоквартирного будинку віднесено: 5) виконувати рішення зборів співвласників; 10) своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до\~вимог ч.\~1\~ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~споживач здійснює\~оплату за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Таким чином, між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Житлово-комунальні послуги відповідачам фактично надавалась позивачем, вказаний факт сторонами не спростовувався. Відповідно до\~ст.\~901\~Цивільного кодексу\~України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Споживачі зобов`язані оплачувати за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалася ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконувала обов`язки по сплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у зв`язку з чим станом на 13.07.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 10291,84 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Однак, 17.08.2023 року відповідач [PERSON] сплатила наявну заборгованість, що підтверджується платіжною інструкцією з кодом документа 9315-0659-2435-6778 від 17.08.2023 року на суму 10\~656,87 грн. Щодо заяви відповідача про закриття провадження у справі на у зв`язку із відсутністю предмету спору на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд зауважує наступне. Відповідно до\~п.2\~ч.1\~ст.\~255\~ЦПК України\~суд своєю\~ухвалою закриває\~провадження у\~справі,\~якщо відсутній предмет спору. Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовані спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] 17.08.2023 року сплатила наявну заборгованість у розмірі 10291, 84 грн., однак спір щодо розподілу судових витрат, зокрема судового збору у сумі 2147,20 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4064,10 грн. на час ухвалення судом рішення між сторонами не врегульовано. З огляду на викладене, підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору судом не вбачається. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За\~ст.137 ЦПК України\~\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу адвоката. В позовній заяві представник позивача просить також стягнути з відповідачів судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4064,10 грн. Згідно п. 8 ч. 2 ст.141\~ЦПК України\~\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, у загальному розмірі 4064,10 грн., представником позивача надано: ордер на надання правничої (правової) допомоги; договір про надання правової допомоги № 14/07-23-2 від 14.07.2023 року; завдання до договору № 14/07-23-2 про надання правничої допомоги адвокатом від 14.07.2023 року; акт № 3 приймання-передачі виконаних робіт (послуг) до договору № 14/07-23-2 про надання правничої допомоги адвокатом від 14.07.2023 року та розрахунок їх вартості. Попередній розмір судових витрат наведений у позовній заяві. Суд дослідивши\~позовну заяву\~з доданими\~до неї\~матеріалами,\~докази надані\~на підтвердження\~понесених позивачем\~судових витрат\~на правничу\~допомогу,\~вважає,\~що \~судові витрати\~в частині\~стягнення з\~відповідача на\~користь позивача\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Право на професійну правничу допомогу гарантовано\~статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у\~рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009\~зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Згідно положень\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Виходячи з\~положень статей\~137,\~141ЦПК України, статті 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката,

Outcome: partial