Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Адвокат Коломейчук О.М., який здійснює представництво [PERSON] , звернувся до суду з позовом про зміну виду стягнення та зменшення розміру аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20.12.2019 року з [PERSON] стягуються аліменти та утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, починаючи з 08.07.2019 року. На момент призначення аліментів позивач офіційно не працював, а тому аліменти обчислювались із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, відповідно до ст.195 СК України. На сьогоднішній день [PERSON] перебуває в лавах Збройних Сил України, середній дохід в місяць становить 95 031,58 грн. Таким чином, платник аліментів має високий дохід, з якого стягуються аліменти, який в рази перевищує реальні потреби дитини, участь у вихованні дитини та її матеріальне утримання мають здійснювати обоє з батьків, а тому вважає за можливе зменшити розмір аліментів до 1/6 частини з усіх доходів, що буде достатнім для забезпечення потреб дитини. Аліменти у розмірі 1/6 частини становитимуть понад 15 000,00 грн., а тому будуть достатнім розміром. На підставі викладено просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина - [PERSON] , аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитино повноліття. 20.07.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 24.10.2023 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, та просить задовольнити. Відповідач та її представник, в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, та просять відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Відповідно до копії постанови головного державного виконавця Коростенського відділу державної виконавчої служби у Корестенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Федотюк В.П. 25.01.2023 року, відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №363/2784/19 виданого 31.08.2020 року Вишгородським районним судом Київської області, про стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, починаючи з 08.07.2019 року. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 20.04.2018 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. При цьому необхідно зауважити, що зміна розміру аліментів відповідно до ч.1 ст.192 СК України, можлива за умови зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків. Тобто, ці обставини повинні виникнути у платника або одержувача аліментів після того, як обов`язок по сплаті аліментів був раніше встановлений судом. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України). Згідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, приймаючи рішення від 20.12.2019 року Вишгородським районним судом Київської області враховано стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Звертаючись до суду з позовом щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що оскільки на даний час він має високий дохід, з якого стягуються аліменти, що в рази перевищує реальні потреби дитини, а тому вважає достатніми будуть аліменти у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу). Враховуючи обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні статті 192 СК України та позиції Верховного Суду України, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, а тому розмір стягуваних аліментів за судовим наказом відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України. Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів у розуміння статей 77, 78 ЦПК України, щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 20.12.2019 року, як визначено статтею 192 СК України, щодо зміни розміру аліментів визначених за рішенням суду. За таких обставин, суд приходить до висновку, що підстави для зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання доньки відсутні, таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed