Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2012 року вона проживає в квартирі [ADDRESS] . Вказана квартира з 10.10.1994 року зареєстрована за Кролевецьким плодоконсервним заводом. З 01.07.2013 року вказаний будинок був переданий Кролевецькій районній спілці споживчих товариств. 25.12.2013 року дозволено продати квартиру [ADDRESS] де наймачем була [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] . Після смерті [PERSON] , позивач здійснює догляд за вказаною квартирою, уклала договори щодо надання комунальних послуг. Згідно довідки КП «БТІ Кролевецької міської ради» право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. З 2012 року по теперішній час [PERSON] відкрито, добросовісно та безперервно володіє та користується квартирою [ADDRESS] . Її право володіння та користування нерухомим майном ніким не оспорюється, а тому вважає, що наявні законні підстави для визнання за нею права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати за нею, [PERSON] , право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] , житловою площею 29,6 кв.м, загальною площею 45,0 кв.м. Відповідач Кролевецька міська рада Сумської області подала відзив на позовну заяву та додані до нього документи (а.с.29-30), в якому не заперечує щодо задоволення вказаних позовних вимог. Позивач [PERSON] у судовому засіданні просила позов задовольнити та визнати за нею право власності на квартиру. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] з 2012 року, сплачує за комунальні послуги та здійснює догляд за прибудинковою територією. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив, що дійсно позивач проживає у квартирі [ADDRESS] з 2012 року, здійснює догляд за прибудинковою територією. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, надавши заяву про розгляд справи за відсутності його представника (а.с. 47-49). Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши сторони, пояснення свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Господарського суду Сумської області від 10.11.2014 року (справа №920/1636/14) в справі за позовною заявою Кролевецької райспоживспілки м.Кролевець Сумської області про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] встановлено наступні обставини. Відповідно до реєстраційного посвідчення № 492 від 10.10.1994 року, виданого Конотопським бюро технічної інвентаризації, домоволодіння [ADDRESS] зареєстроване за\~ Кролевецьким плодоконсервним заводом. Згідно з постановою правління Кролевецької районної спілки споживчих товариств від 17.04.2013 року №17 про реорганізацію (приєднання) підприємства райспоживспілки Кролевецький плодоовочевий консервний завод до Кролевецької райспоживспілки було прийняте рішення про реорганізацію шляхом приєднання станом на 1 липня 2013 року підприємство райспоживспілки Кролевецький плодоовочевий консервний завод з основними оборотними коштами, функціями і показниками господарсько-фінансової діяльності до Кролевецької райспоживспілки. Відповідно акту прийому-передачі від 01.07.2013 року у складі активів підприємства, названий житловий будинок в [ADDRESS] (у тому числі квартира [ADDRESS] - де квартиронаймачем є [PERSON] ) був переданий підприємством райспоживспілки Кролевецький плодоовочевий консервний завод Кролевецькій районній спілки споживчих товариств. Постановою правління Кролевецької райспоживспілки від 25.12.2023 року №68 було дозволено продати квартиру [ADDRESS] [PERSON] . Господарський суд Сумської області дійшов висновку, що вимога Кролевецької райспоживспілки м.Кролевець Сумської області про визнання права власності є неправомірною, необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню (а.с.16-17). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою правління Кролевецької райспоживспілки від 25.12.2013 року №68 дозволено продати квартиру [ADDRESS] , [PERSON] , згідно укладеного договору по договірній ціні не менше 11 000 грн. з послідуючим затвердженням на зборах Ради райспоживспілки (а.с.10). Відповідно до акту приймання-передачі основних засобів від продавця до покупця від 16.01.2014 року, Кролевецька райспоживспілка та [PERSON] уклали акт про те, що продавець передає продані основні засоби, а покупець приймає придбані основні засоби: квартиру [ADDRESS] , з інвентарним номером 023, загальною вартістю 11 000 грн. (а.с.8). Згідно квитанції №208 від 26.12.2013 року та квитанції від 16.01.2014 року [PERSON] сплатила авансовий внесок за покупку квартири [ADDRESS] , у сумі 3000 грн., та\~ 8000 грн. за покупку квартири [ADDRESS] (а.с.9). [INFO] в м.Кролевець Сумської області померла [PERSON] , актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.13). Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та укладення шлюбу (а.с.7, 18). Згідно з довідкою ЦНАП виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області про зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №29509 від 07.06.2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована у [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до довідки Кролевецької міської ради від 22.06.2023 року [PERSON] , 1977 року народження, та [PERSON] проживали в [ADDRESS] . [PERSON] проживає в квартирі з 2012 року. Після смерті [PERSON] , [PERSON] проживає сама в квартирі, проводить ремонти, прибирає прибудинкову ділянку, сплачує комунальні послуги, з 2012 року безперервно володіє вказаним житлом (а.с.22). [PERSON] , яка проживає в квартирі [ADDRESS] , уклала договір № 2620/0797 від 18.01.2018 року про користування електричною енергією (а.с.14-15). Згідно з довідками КП «Кролевецьводоканал» від 07.06.2023 року та Кролевецького ЦОК ТОВ «Енера-Суми» від 07.05.2023 року заборгованість у [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , відсутня (а.с.20, 21). З вищевикладеного вбачається, що позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] , володіє та користується квартирою, як власністю. Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Кролевецької міської ради №219 від 07.06.2023 року, право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.19). Згідно технічного паспорту виданого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Кролевецької міської ради від 07.06.2023 року, замовником якого є [PERSON] , загальна площа квартири становить 45,0 кв. м., житлова - 29,6 кв. м., допоміжна - 14,7 кв.м. кількість житлових кімнат - 3 (а.с.11-12). Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини першої, другої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідно враховувати, зокрема, наступне: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності. Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном. Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного законодавства і цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення добросовісність поведінки заявника на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Таким чином, набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без правової підстави володіння чужим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи досліджені у справі докази того, що [PERSON] у 2012 році добросовісно заволоділа квартирою [ADDRESS] , яка не має власника, і відкрито та безперервно володіла вказаним нерухомим майном протягом більш ніж десять років, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання за нею права власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю. Відповідно до ст.ст. 15, 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved