Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Адвокат Зубенко О.А., який представляє інтереси [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані наступним: [PERSON] проживала з [PERSON] у цивільному шлюбі з 2011 року. Від спільного життя мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . В 2015 році фактичні шлюбні відносини з [PERSON] припинено. З того часу малолітній син проживає з матір`ю - [PERSON] та перебуває на її матеріальному утриманні. З часу припинення шлюбних відносин [PERSON] по теперішній час, фактично відокремився від [PERSON] та дитини. Не з`являється до дитини, не приймає участі в його вихованні, проживає окремо, відмовляється надавати матеріальну допомогу, на утримання дитини та взагалі не надає жодної фактичної допомоги у вихованні дитини. Аліменти він жодного разу не сплачував у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 150059,97 грн.. Відповідач постійно ухиляється від покладених на нього батьківських обов`язків. Відповідач, як батько дитини, повністю відмовився від її виховання, не цікавиться взагалі її розвитком та життям. Не відвідує сина, не дзвонить, він самостійно відокремив своє життя від дитини. 24.12.2021 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб який зареєстровано Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Дніпро), актовий запис № 285 та змінено прізвище на [PERSON] . В зв`язку з викладеним, представник позивача просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу реєстрації. Відповідач відзиву на позов не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Представник третьої особи, у судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить суд прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району надав суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що [PERSON] проживала з [PERSON] у цивільному шлюбі з 2011 року. Від спільного життя мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.07.2012 року. В 2015 році фактичні шлюбні відносини з [PERSON] припинено. З того часу малолітній син проживає з матір`ю - [PERSON] та перебуває на її матеріальному утриманні. З часу припинення шлюбних відносин [PERSON] відокремився від [PERSON] та дитини. Не з`являється до дитини, не приймає участі в його вихованні, проживає окремо, відмовляється надавати матеріальну допомогу, на утримання дитини та взагалі не надає жодної фактичної допомоги у вихованні дитини. Аліменти він жодного разу не сплачував у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 150059,97 грн., що підтверджується копією розрахунку заборгованості. Відповідач, як батько дитини, повністю відмовився від її виховання, не цікавиться взагалі її розвитком та життям. Не відвідує сина, не дзвонить, він самостійно відокремив своє життя від дитини. 24.12.2021 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб який зареєстровано Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Дніпро), актовий запис № 285 та змінено прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] від 24.12.2021 року. Згідно з актом обстеження умов проживання, наданого відділом по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 24.10.2023 року, [PERSON] має належні умови проживання, має все необхідне для виховання та розвитку дитини. Згідно з висновком Запорізької міської ради по Дніпровському району № 17.01.06/01-27/841 від 14.11.2023 року, визнано за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Таким чином, відповідач свідомо нехтуючи своїми обов`язками, самоусунувся від їх виконання, оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного рівня медичного догляду, лікування дитини, не цікавиться станом її здоров`я, не надає моральну підтримку, що негативно впливає на її моральний та фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не спілкується з дитиною. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює, як свідоме нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків та характеризує [PERSON] з негативної сторони, як особу яка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походження дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Батько малолітнього [PERSON] , відповідач - [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає необхідного матеріального забезпечення для дитини, що негативно впливає на її розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому суд вважає за доцільне позбавити його прав у відношенні сина [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору.

Outcome: approved