Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

керівник Золочівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Золочівської міської ради Золочівського району Львівської областізвернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить витребувати з його незаконного володіння на користь об`єднаної територіальної громади Золочівської міської ради Золочівського району Львівської областіземельну ділянку площею 0,7239 га - кадастровий номер 4621885200:10:001:0005 , для ведення особистого селянського господарства в с. Руда Золочівського району Львівської області. В обгрунтування позову вказав, що відповідач, на підставі рішення XXXVIII сесії Підлипецької сільської ради Золочівського району VII демократичного скликання від 20.11.2020 року № 1372 "Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність гр. [PERSON] , зареєстрував на праві приватної власності спірну земельну ділянку. При цьому, вказане рішення на сесії не приймалось, оскільки XXXVIII сесія Підлипецької сільської ради Золочівського району VII демократичного скликання, в порушення вимог ст. 46, 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування" не була повноважною через те, що в її пленарному засіданні не брали участь більше половини депутатів від загального складу ради, а також не голосували за прийняття такого рішення. Окрім того, з`ясовано, що [PERSON] , впродовж 2020 року в Підлипецьку сільську раду із заявою про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Руда Золочівського району Львівської області, не звертався. По вказаному факту зареєстровано кримінальне провадження № 12021141210000151 від 24.06.2021 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України, відносно колишньої голови Підлипецької сільської ради [PERSON] , обвинувальний акт по даному кримінальному провадженні скеровано на розгляд до Золочівського районного суду Львівської області. Відтак, вважає, що вищевказана земельна ділянка вибула із власності територіальної громади на підставі підробленого документа, так як відповідного волевиявлення не було, а тому підлягає витребуванню з незаконного володіння відповідача. В судовому засіданні представник позивача - прокурор Левицька В.Р. підтримала позовну заяву та просила задовольнити з підстав, викладених у її змісті. Представник Золочівської міськради до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Тому, суд ухвалює заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 8 ст.178 ЦПК України, так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши надані прокуратурою докази і наведені доводи, суд дійшов до наступного. Відповідно до п. з ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. За ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обгрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. суд застосовує висновок Верховного Суду, зроблений у постанові від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і в разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний установлювати причини, з яких позивач не здійснює захисту своїх інтересів. Згідно рішення Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області І сесії VIII скликання № 13 від 26.11.2020 року, вирішено почати процедуру реорганізації Підлипецької сільської ради Золочівського району Львівської області шляхом приєднання до Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області. Відповідно до пп.4 п. 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади. Листом № 1360 від 24.04.2023 Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області не вживались заходи щодо поновлення порушених прав територіальної громади, в особі Золочівської міської ради. Отже, у цій справі прокурор, звертаючись до суду з позовом, відповідно до вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" належним чином обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, зазначив в чому полягає порушення інтересів держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Судом встановлено, що рішенням 38 сесії Підлипецької сільської ради 7 демократичного скликання Золочівського району Львівської області від 20.11.2020 р. № 1372, було вирішено затвердити проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] ,для ведення особистого селянського господарства площею 0,7239 га. в [ADDRESS] , та надати у власність [PERSON] цю земельну ділянку. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 330581183 від 28.04.2023 року, на підставі ухвали суду № 445/2896/21 від 17.01.2023 року, на земельну ділянку площею 0.7239 га - кадастровий номер 4621885200:10:001:0005, для ведення особистого селянського господарства, власником якої є [PERSON] , накладено арешт. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] за реєстраційним номеро 2245965446218, на підставі рішення Підлипецької сільської ради Золочівського району Львівської області №1372 від 20.11.2020 року, зареєстровано право приватної власності на зазначену вище земельну ділянку. Згідно копії обвинувального акту у кримінальному провадженн № 12021141210000151 від 24.06.2021 року, [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 364 КК України, внаслідок незаконних дій якої спірна земельна ділянка незаконно вибула із власності територіальної громади Золочівської міської ради Золочівського району та набута відповідачем. З матеріалів справи судом встановлено, що дане кримінальне провадження перебуває на розгляді в Золочівському районному суді Львівської області. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зі змісту ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. У відповідності до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання регулювання земельних відносин вирішуються відповідно до закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Частиною 5 статті 60 вказаного Закону також визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності. Отже, правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності належать органу місцевого самоврядування, яким у спірних правовідносинах є Золочівська міська рада Золочівського району Львівської області. Таким чином, для правомірного розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у власності територіальної громади, необхідне волевиявлення відповідної територіальної громади, представником якої, на час набуття відповідачем спірних земельних ділянок у власність, виступала Підлипецька сільська рада Золочівського району Львівської області. Воля територіальної громади як власника, може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади (вказані правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України № 916/2129/15 від 05.10.2016). Згідно положень ст.ст. 317, 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Лише власник має право розпоряджатись своїм майном і вчиняти відносно будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 330 ЦК України встановлено, що в разі, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до ч.3 ст.388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Відповідно до висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28.11.2018р. у справі № 504/2864/13-ц, власник, з дотриманням вимог статей 387 і 388 Цивільного кодексу України, може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (близький за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14). Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Судом встановлено, що рішення, на підставі якого відповідач набув право власності на спірну земельну ділянку, Підлипецькою сільською радою не приймалось, що підтверджується відповідними показами свідків, зокрема депутатів Підлипецької сільської ради Золочівського району Львівської області: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які не були присутні на сесії сільської ради 20.11.2020 року і не голосували за прийняття згаданого рішення. Зазначене свідчить, що спірна земельна ділянка вибула у володіння [PERSON] не з волі територіальної громади села Підлипці Золочівського району Львівської області. За таких підстав, належним захистом прав територіальної громади є витребування земельної ділянки від її набувача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи що відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави, з врахуванням ч.1 ст. 142 ЦПК України. Щодо визначення розміру судового збору, суд вважає, що такий необхідно визначати виходячи із оцінки спірної земельної ділянки, визначеної висновком експерта за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи у кримінальному провадженні № 12021141210000151 від 24.02.2021 року, вартість якої становить 319020 грн.

Outcome: approved