Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Герасимчук О.О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування позову, посилається на те, що 3.02.2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб з [PERSON] . Під час перебування з відповідачем у шлюбі, у них народилося четверо дітей, сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідач належним чином не утримує дітей та не цікавиться їхнім життям, а тому вона вимушена зверутися до суду з вимогою про стягнення з нього аліментів на їх утримання. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/2 частки від заробітку відповідача, на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 28.08.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивачка будучи, належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» у судове засідання не з`явилася. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала. Представник позивачки, адвокат Герасимчук О.О. будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. 14.09.2023 року подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач будучи за адресою місця реєстрації та місця фактичного проживання, відповідно до положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку SMS та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором №0600042661950, 0600048063451, 0600055984058, 0600060585510 та 0600052621302 у судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 03.02.2005 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Лазівської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області за актовим записом №8 (а.с.10). Від шлюбу сторони мають чотирьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком в свідоцтві про народження яких значиться відповідач, а мати позивачка (а.с.11-14). Діти перебувають на утриманні і вихованні у позивачки та місце їх проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи за відомостями відділу державної реєстрації Тячівської міської ради. (а.с.15-18). Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не проживає разом з дітьми. Належну матеріальну допомогу на їх утримання не надає, однак, виходячи з того, що він у свідоцтві про народження дітей зазначений батьком, він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей на користь позивачки, з якою проживають діти. Вирішуючи спір та визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як зазначено у ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Із сукупності оцінених судом доказів, є підстави для висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, яких за законом зобов`язаний належним чином забезпечувати і утримувати. При цьому суд виходить з непорушності конституційного права неповнолітніх дітей на утримання батьками до досягнення ними повноліття; обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням когось з подружжя як батьків дитини спільного проживання з дитиною. За таких обставин суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 серпня 2023 року і до їх повноліття При цьому у ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік» для дітей віком з 6 до 18 років, з 1 січня 2023 становить 2833 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відтак суд враховує, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання в тому числі дитини - [PERSON] [INFO] , який на час предявлення позову до суду - 25.08.2023 не досяг повноліття, підлягає до задоволення з 25.08.2023 і до його повноліття [INFO] . Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивачка за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору за Законом, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073,60 грн. за вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 5000 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 5 ст. 135 ЦПК України, сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів\~частини четвертої статті 137,\~частини сьомої статті 139\~та\~ частини третьої статті 141\~цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно договору про надання правової допомоги від 1.08.2023 року, укладеного між адвокатом Герасимчук О.О. та позивачкою [PERSON] адвокат зобов`язався надати клієнту правову допомогу. (а.с.19). Повноваження адвоката Герасимчук О.О. підтверджено ордером. (а.с.21). Документом, що підтверджує факт реальної оплати послуг адвоката є платіжна інструкція №Р24АР24А1519626868D9183 ПАТ КБ "Приват банк" від 1.08.2023 відповідно до якої [PERSON] було сплачено 5025,13 гривень на рахунок [PERSON] . Беручи до уваги, що представником позивача підтверджено належними й допустимими доказами витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат є співмірним зі складністю справи з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, який підтверджується кількістю та обсягом підготованих заяв по суті та з процесуальних питань, змістом цих документів, які містять аналіз обставин справи та чинного законодавства; з значенням для позивача справи щодо захисту його цивільних прав. Витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи. Суд приходить до висновку, що понесені позивачем витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у розмірі заявлених вимог 5000 грн. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved