Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що *27.12.2022 між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм»» (далі ТОВ «ФК «Інвеструм»») та [PERSON] було укладено Кредитний Договір № 31879-12/2022, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, про що свідчить п. 7 Кредитного Договору. *Того ж дня, 27.12.2022 між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм»» та [PERSON] було укладено Кредитний Договір № 31884-12/2022, який також підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, про що свідчить п. 7 Кредитного Договору. 31.05.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм»» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ»») було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ»» перейшло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за вищевказаними кредитними договорами № 31879-12/2022 та № 31884-12/2022 від 27.12.2022. Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Божників до даного договору факторингу та самого реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 31879-12/2022 від 27.12.2022 в сумі 19 500,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 500,00 грн - сума заборгованості за відсотками та за кредитним договором № 31884-12/2022 від 27.12.2022 в сумі 18 990,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 990,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення позивача, відповідачка не виконала своїх зобов`язань та після відступлення права вимоги не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ»», ні на рахунки первісних кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за кредитним договором № 31879-12/2022 від 27 грудня 2022 року в розмірі 19 500,00 грн., з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 500,00 грн - сума заборгованості за відсотками, а також за кредитним договором № 31884-12/2022 від 27 грудня 2022 року в сумі 18 990,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 990,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Вказані суми заборгованості та судові витрати в розмірі 2 684,00 грн ТОВ «ФК «ЄАПБ»» просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на їхню користь. 15.11.2023 суд постановив ухвалу про залишення указаної позовної заяви без руху та надав позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали на усунення вказаних у ній недоліків (а.с.45-47). 21.11.2023 протягом визначеного судом строку засобами поштового зв`язку від представника позивача надійшли матеріали на усунення недоліків позовної заяви (а.с.51-58). 22.11.2023 суд постановив ухвалу, якою прийняв позов до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання на 11.12.2023 (а.с.64, 65). У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належно (а.с. 66-70), в прохальній частині позовної заяви просять здійснювати її розгляд за відсутності представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» (а.с.5). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак, 11.12.2023 до початку розгляду справи подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти задоволення позову (а.с.73,74). У частині 1 статті 206 ЦПК України закріплено право позивача відмовитися від позову, а відповідача - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК). За положенням ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву, перевіривши викладені у ній обставини, дослідивши надані докази, суд установив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин. Так, суд установив, що 27 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм»» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 31879-12/2022, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 20.01.2023. Дата надання кредиту 27.12.2022. За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 730,0 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,00 % (процентів) на добу (а.с.6-9). У пункті 1.8 Договору вказано, що невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщенні на сайтах Товариства https://www.zecredit.com.ua. Відповідно до п.5.2 Договору всі зміни і доповнення до цього Договору оформлюються шляхом підписання сторонами додатків і додаткових угод з використанням одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.6.1 Договору цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.6.7 Договору підписанням цього Договору клієнт підтверджує, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Клієнт підтвердив, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.6.8 Договору). У розділі 7 Договору «Реквізити та підписи сторін» вказано ідентифікуючі відомості ТОВ «ФК «Інвеструм»», з електронним підписом директора Крутько М.О., а також ідентифікуючі відомості клієнта [PERSON] , а саме: дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, телефон, рахунок позичальника та електронний підпис клієнта W944 (а.с.9). Даний Договір сторони уклали в електронному виді шляхом електронного підпису відповідача в договорі про надання кредиту. Зазначені в преамбулі реквізити та підписи сторін цього Договору, є актуальними і правильними, оскільки не оспорюються сторонами. Як убачається із вищезазначеного договору між позивачем та відповідачкою було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Даним договором чітко визначені зобов`язання сторін. 27 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм»» та [PERSON] було укладено Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 31879-12/2022, що є невід`ємною частиною до Договору. Згідно Графіку розрахунків та орієнтовної сукупності вартості кредиту строк, на який надано кредит становить 25 днів, всього до оплати було розраховано 7 500,00 грн. з яких: 5 000,00 грн - сума кредиту, 2 500,00 грн - сума нарахованих процентів за користування кредитом (а.с.10 та на звороті). Крім того, 27 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм»» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 31884-12/2022, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 20.01.2023. Дата надання кредиту 27.12.2022. За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % (процентів) на добу (а.с.13-16). У пункті 1.8 Договору вказано, що невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщенні на сайтах Товариства https://www.bananacredit.com.ua. Відповідно до п.5.2 Договору всі зміни і доповнення до цього Договору оформлюються шляхом підписання сторонами додатків і додаткових угод з використанням одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.6.1 Договору цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.6.7 Договору підписанням цього Договору клієнт підтверджує, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Клієнт підтвердив, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.6.8 Договору). У розділі 7 Договору «Реквізити та підписи сторін» вказано ідентифікуючі відомості ТОВ «ФК «Інвеструм»», з електронним підписом директора Крутько М.О., а також ідентифікуючі відомості клієнта [PERSON] , а саме: дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, телефон, рахунок позичальника та електронний підпис клієнта [NUMBER] (а.с.16). Даний Договір сторони уклали в електронному виді шляхом електронного підпису відповідача в договорі про надання кредиту. Зазначені в преамбулі реквізити та підписи сторін цього Договору, є актуальними і правильними, оскільки не оспорюються сторонами. Як убачається із вищезазначеного договору між позивачем та відповідачкою було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Даним договором чітко визначені зобов`язання сторін. 27 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм»» та [PERSON] було укладено Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 31884-12/2022, що є невід`ємною частиною до Договору. Згідно Графіку розрахунків та орієнтовної сукупності вартості кредиту строк, на який надано кредит становить 25 днів, всього до оплати було розраховано 8 125,00 грн. з яких: 5 000,00 грн - сума кредиту, 3 125,00 грн - сума нарахованих процентів за користування кредитом (а.с.117 та на звороті). 31 травня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм»» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладено договір факторингу № 31052023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм»» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм»» права вимоги боржників ТОВ «ФК «Інвеструм»», вказаних у Реєстрі боржників (а.с.20-22). Відповідно до п.1.1 Договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку № 1, є невід`ємною частиною Договору. Згідно з п.1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 31052023 від 31.05.2023 Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 3177, після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу, від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.23). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 31052023 від 31.05.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 31879-12/2022 від 27 грудня 2022 року в розмірі 19 500,00 грн., з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 500,00 грн - сума заборгованості за відсотками, а також за кредитним договором № 31884-12/2022 від 27 грудня 2022 року в сумі 18 990,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 990,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.24). Згідно з розрахунками заборгованості, доданими позивачем до позовної заяви, за період з 31.05.2023 по 30.09.2023 відповідачка має заборгованість за кредитним договором № 31879-12/2022 від 27 грудня 2022 року в розмірі 19 500,00 грн., з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 500,00 грн - сума заборгованості за відсотками, а також за кредитним договором № 31884-12/2022 від 27 грудня 2022 року в сумі 18 990,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 990,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.12, 19). Всупереч умовам обох Кредитних договорів, відповідачка не повернула надані їй кредити у строки, передбачені Кредитними договорами № 31879-12/2022 та № 31884-12/2022 від 27 грудня 2022 року. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст. 627 ЦК України та згідно зі ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються, Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Статтею 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частина 12 ст. 11 вказаного Закону передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Договори про надання фінансового кредиту № 31879-12/2022 та № 31884-12/2022 від 27 грудня 2022 року підписані відповідачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірних правочинів. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між позивачем та відповідачкою не були б укладеними. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Наведене узгоджується з правовим висновком, сформованим у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року № 524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 23 березня 2020 року № 404/502/18. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Договорами про надання фінансового кредиту № 31879-12/2022 та № 31884-12/2022 від 27 грудня 2022 року сторони погодили розмір відсотків за користування кожним кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За положенням ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За положеннями частин 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Верховний Суд України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 висловив таку правову позицію: «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в Договорі позики, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до суду разом з договором факторингу № 31052023 від 31 травня 2023 року було надано документи, які підтверджують заборгованість відповідачки за Договорами про надання фінансового кредиту № 31879-12/2022 та № 31884-12/2022 від 27 грудня 2022 року, а саме: копію Договору про надання фінансового кредиту № 31879-12/2022 від 27.12.2022, копію Додатку № 1 до Договору від 27 грудня 2022 року з Графіком платежів та орієнтовної сукупної вартості кредиту, копію Договору про надання фінансового кредиту № 31884-12/2022 від 27.12.2022, копію Додатку № 1 до Договору від 27 грудня 2022 року з Графіком платежів та орієнтовної сукупної вартості кредиту, копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу від 31.05.2023, копію витягу з Реєстру Боржників від 31 травня 2023 року, розрахунку заборгованості за даним договором. Відтак, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» на підставі вказаної документації довело належним чином, що набуло право грошової вимоги за Договорами про надання фінансового кредиту № 31879-12/2022 та № 31884-12/2022 від 27 грудня 2022 року. Разом з тим, договір факторингу № 31052023 від 31 травня 2023 року, який було укладено між ТОВ «ФК «ЄАПБ»» та ТОВ «ФК «Інвеструм»», не визнавався недійсним у встановленому законом порядку, а отже, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності цього правочину. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, з огляду на вищенаведені норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши, що відповідачка [PERSON] допустила невиконання взятих на себе зобов`язань за договорами про надання фінансового кредиту, право вимоги за якими згідно договорів факторингу набув позивач, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення цього позову. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується положенням частини 1 статті 133 ЦПК України, якою передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За положенням ч.1 ст. 141 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, - позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 1 342,00 грн. Решта судових витрат у розмірі 1 342,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача з відповідачки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved