Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.10.2018 звернувся до суду із позовом до Великодорошівської сільської ради Жовківського району та [PERSON] , Державного реєстратора Жовківської міської ради Вненкевич Г.П. про незаконним та скасування рішення Великодорошівської сільської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у [ADDRESS] площею 0,1000 га [PERSON] » від 05 березня 2018 року № 20 та визнання незаконною та скасування державної реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку за кадастровим номером 4622781000:01:005:0138 (запис про право власності № 28683321; Рішення про державну реєстрацію права власності Державний реєстратор Жовківської міської ради Жовківського району Львівської області Вненкевич Ганна Петрівна № 43795827 від 31.10.2018р.) . Позивач обґрунтовує позов наступним. Позивач вказує, що йому рішенням Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області № 21 від 08.07.2010 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,13 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] , згідно детального плану території для індивідуальної житлової забудови в с. В, Дорошів (урочище «Жито») в проектованому кварталі К-8, розробленого в 1995 році. Зазначеною земельною ділянкою добросовісно користується протягом останніх восьми років. Рішення № 21 від 08.07.2010 вже було предметом судового розгляду у цивільній справі №2-307/11, проте судом не скасовано, а тому с чинним на сьогодні. У лютому 2018 року позивач дізнався, шо громадянкою [PERSON] було подано заяву до Великодорошівської сільської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] . згідно детального плану території для індивідуальної житлової забудови в с В. Дорошів (урочище «Жито») в проектованому кварталі К-8, розробленого 1995 році га зміненого рішенням Великодорошівської сільської ради № 6 від 05.03.2018 р. Рішенням Великодорошівської сільської ради № 20 від 05.03.2018 р. гр. [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . Проте земельна ділянка за адресою [ADDRESS] згідно нового детального плану, розташована на земельній ділянці, шо передана позивачу у власність рішенням №21 від 08.07.2010 р. З цього питання позивач неодноразово звертався у Великодорошівську сільську раду. Зазначав, що під час затвердження нового детального не було взято до уваги рішення цієї ж ради № 21 від 08.07.2010 р. про передачу позивачу земельної ділянки у власність. Зазначав, що заява [PERSON] була подана 02.01.2018 р., тобто ще до затвердження нового детального плану (детальний план затверджений рішенням № 6 від 05.03.2018 р). А рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки за адресою [ADDRESS] було прийнято одночасно з рішенням про затвердження нового детального плану 05.03.2018 р. 23 квітня 2018 року, представником позивача подано запит до Великодорошівської сільської ради на отримання інформації, зокрема, протоколи громадських слухань щодо затвердження нового детального плану в урочищі «Жито» та пропозиції комісії з питань земельних відносин, екології та будівництва щодо рішення № 6 від 05.03.2018 р. Проте, у відповідь на запит, ні протокол громадських слухань, ні пропозиції комісії з питань земельних відносин, екології та будівництва щодо рішення № 6 від 05.03.2018 р. Великодорошівська сільська рада не надала. 06.09.2018 року, позивачем подано повторний запит до Великодорошівської сільської ради на отримання протоколу громадських слухань щодо затвердження нового детального плану в урочищі «Жито». Позивач зазначає, що земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] користуюсь протягом останніх восьми років, проте жодного погодження [PERSON] не надавав. А тому рішення № 20 від 05.03.2018 р. про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою [PERSON] є незаконним. Для захисту\~свого права\~власності 04\~жовтня 2018\~року позивач звернувся до Великодорошівської сільської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] , згідно рішення № 21 від 08.07.2010 року. Проте отримав відмову у зв`язку із невідповідністю поданої заяви містобудівній документації, оскільки не зазначив точної площі земельної ділянки (відповідь №500 від 13.08.2018 р.), яку вважає безпідставною, оскільки точний розмір ділянки ним зазначено, а дії депутатів Великодорошівської сільської ради незаконними. 06 вересня 2018 року позивачем повторно подано клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] , згідно рішення № 21 від 08.07.2010 року. Проте йому знову відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки йог заява не набрала необхідної кількості голосів депутатів (відповідь №577 від 26.06.2018 р.) \~ \~ \~ \~Позивач зазначає, що такі дії Великодорошівської сільської ради є незаконними та сприяє затягуванню часу, що вигідно для затвердження землевпорядної документації гр. [PERSON] . Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та з метою виконання вимог 1 ст. 189 ЦГІК України призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою підготовчого засідання від 05 грудня 2019 року призначено судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: чи накладаються земельна ділянка, розташована за адресою:\~ [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,10га, згода на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення якої була надана [PERSON] згідно Рішення Великодорошівської сільської ради № 20 від 05.03.2018 р. та земельна ділянка, площею 0,13 га, за адресою:\~\~ [ADDRESS] , передана у приватну власність [PERSON] згідно Рішення Великодорошівської сільськоїради № 21від 08.07.2010 р., якщо накладаються, то якою площею та конфігурацією,\~та чи можливо винести в натуру земельну ділянку [PERSON] без накладення. Зобов`язано сторони надати експерту необхідні для вирішення поставленого питань документи або забезпечити вільний доступ до них. Проведення даної експертизи доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз /м. Львів, вул. Липинського 54/. Попереджено експерта, який буде проводити призначену даною ухвалою експертизу, про кримінальну відповідальність за ст.\~384,\~385 КК України\~за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Оплату за проведення експертизи покладено на позивача. Роз`яснено сторонам положення ст.\~146\~ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, відповідно до якої у разі ухилення особи, яка бере участь у справі від подання експертам необхідних матеріалів, документів, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити в його визнанні В розпорядження експерта направлено матеріали цивільної справи № 444/3247/18. На час проведення експертизи провадження в цивільній справі до отримання висновку експертизи - зупинено. Ухвалою 18 серпня 2021 року провадження по даній справі відновлено, оскільки на адресу суду 18.08.2021 року надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи. Сторони в судове засідання не з`явились. Представники сторін неодноразово подавали клопотання про відкладення розгляду справи. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, зважаючи на подані клопотання про розгляд справи у їх відсутності . Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку . Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володінь користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 ро №7 судам слід мати на увазі, що спори, пов`язані із земельними відносинами, розглядаються у позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. За змістом статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Судом встановлено, що на підставі поданої громадянкою [PERSON] заяви до Великодорошівської сільської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] , згідно детального плану території для індивідуальної житлової забудови в с В. Дорошів (урочище «Жито») в проектованому кварталі К-8, розробленого 1995 році га зміненого рішенням Великодорошівської сільської ради № 6 від 05.03.2018 р. Рішенням Великодорошівської сільської ради № 20 від 05.03.2018 р. гр. [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . Оскаржуючи вище зазначене рішення позивач посилається на те, що вище зазначена земельна ділянка за адресою [ADDRESS] згідно нового детального плану, розташована на земельній ділянці площею 0,13 га, що передана позивачу у власність рішенням Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області № 21 від 08.07.2010 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] , згідно детального плану території для індивідуальної житлової забудови в с. В. Дорошів (урочище «Жито») в проектованому кварталі К-8, розробленого в 1995 році. Ухвалою підготовчого засідання від 05 грудня 2019 року за клопотанням позивача призначено судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої посталено наступні питання: чи накладаються земельна ділянка, розташована за адресою:\~ [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,10га, згода на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення якої була надана [PERSON] згідно Рішення Великодорошівської сільської ради № 20 від 05.03.2018 р. та земельна ділянка, площею 0,13 га, за адресою:\~\~ [ADDRESS] , передана у приватну власність [PERSON] згідно Рішення Великодорошівської сільськоїради № 21від 08.07.2010 р., якщо накладаються, то якою площею та конфігурацією,\~та чи можливо винести в натуру земельну ділянку [PERSON] без накладення. \~ \~ \~ \~Однак судова земельно-технічна експертиза не була проведена у зв`язку з неоплатою вартості проведення експертизи. 18.08.2021р. справа повернута до Жовківського районного суду Львівської області, ухвалою суду поновлено провадження та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 01.10.2021р. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя та четверта статті 12 ЦПК України). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року у справі № 570/1721/20 (провадження № 61-10072св21) зазначено, що «вирішуючи спір, встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не надав належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що спірна земельна ділянка, загальною площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (кадастровий номер 5624687400:01:000:0533), яка була передана у власність [PERSON] на підставі оскаржених рішень органу місцевого самоврядування, є частиною земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,40 га, яка була передана [PERSON] на підставі рішення Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 27 червня 2003 року № 67. Судами правильно враховано, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що право [PERSON] порушене, оскільки для таких висновків мають бути надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно вказували, яка саме земельна ділянка перебувала у власності позивача, де проходить її межа, чи порушена межа земельної ділянки відповідачем. Такі докази зазвичай можуть підтверджуватися висновками експерта чи спеціаліста. Позивач під час розгляду справи не заявляв клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи». В даній справі позивач вважає, що земельна ділянка за адресою [ADDRESS] , дозвіл на виготовлення проекту землеустрою якої наданий [PERSON] накладається на земельну ділянку позивача. Судом встановлено, що на підтвердження позовних вимог, позивач не надав суду жодних доказів, на підставі яких можна було б ідентифікувати спірну земельну ділянку, визначити її фактичне місце розташування та конфігурацію. Також позивачем не надано належних та допустимих доказів (як от висновок судової земельно-технічної експертизи тощо) на підтвердження факту накладання земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення якої наданий [PERSON] на земельну ділянку площею 0,13, яка передана позивачу у власність рішенням Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області № 21 від 08.07.2010 року га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] , згідно детального плану території для індивідуальної житлової забудови в с. В, Дорошів (урочище «Жито») в проектованому кварталі К-8, розробленого в 1905 році, визначення їх фактичного місця розташування та конфігурацій. Натомість, матеріалами справи підтверджується, що земельна ділянка за адресою [ADDRESS] , на момент прийняття оскаржуваного рішення була вільною земельною ділянкою. Враховуючи зазначене, з огляду на те, що позивач не довів належними та достовірними доказами, що спірне рішення, прийняте Великодорошівською сільською радою Жовківського району, порушує його права, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення, а оскільки позовні вимоги про визнання незаконною та скасування державної реєстрації є похідними від позових вимог про визнання незаконним та скасування рішення , то в задоволенні таких слід теж відмовити. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, у відповідності до ч. 1.\~ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed