Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби Малиновського району м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про усунення перешкод у користуванні та розпорядження власністю шляхом зняття арешту з майна. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником 1/3 квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів, 26.03.1998 року, зареєстрованого за № 3-11750 та на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси №2-1566/08 від 10 червня 2008 року після смерті [PERSON] в порядку спадкування за законом. Як вказує позивач, згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, постановою, б/н 18.06.2002 року Малиновського РВ ДВС управління юстиції (правонаступник - Перший відділ державної виконавчої служби Малиновського району м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області) на квартиру [ADDRESS] та [ADDRESS] реєстраційний номер обтяження 8178016 накладений арешт. На думку позивача, зазначений арешт - 8178016 безпідставно накладено повністю на всю квартиру [ADDRESS] та [ADDRESS] . Також в зазначеному обтяжені [PERSON] зазначений, як єдиний власник. При накладанні обтяження права інших власників порушені. Також, позивач стверджує, що згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, постановою, серії АВ № 961950 27.08.2009 року Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції виконавець Главацький Ю.А. наклав арешт № В-2/95 на 1/6 частину квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 9503699, про підстави якого позивачу невідомо, та на запит до відповідача, останній повідомив, що відомості про обтяження майна [PERSON] в базі виконавчої служби відсутні. Такі ж дані відсутні й в Автоматизованій системі виконавчих проваджень та Єдиному реєстрі боржників. Позивач зазначила, що [INFO] [PERSON] помер свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , а тому на підставі положень ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження, якщо таке існує, підлягає закінченню. У зв`язку з чим вона звернулась до відповідача про звільнення майна з під арешту, але у відповідь на що їй роз`яснили, що матеріали виконавчого провадження, по якому був накладений арешт на майно боржника [PERSON] , знищені із закінченням терміну зберігання та вирішити питання про зняття арешту з нерухомого майна не представляється можливим. Враховуючи викладене, позивач вказала, що наявність арешту, унеможливлює їй повноцінно реалізувати права, у зв`язку з чим вона звернувся до суду з позовом та просила: -Звільнити квартиру [ADDRESS] та [ADDRESS] з-під арешту, накладеного на підставі постанови, б/н 18.06.2002 року Малиновського РВ ДВС управління юстиції, реєстраційний номер обтяження 8178016. -Звільнити 1/6 частину квартиру [ADDRESS] та [ADDRESS] з-під арешту, накладеного на підставі постанови, АВ № 961950 27.08.2009 року Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяження 9503699. -Скасувати арешт накладений згідно, постановою, серії АВ № 961950 27.08.2009 року Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції виконавець Главацький Ю.А. № В-2/95 на невизначене майно, все майно [PERSON] реєстраційний номер обтяження 9001778. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи, а також відзиву на позов до суду не подав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів, 26.03.1998 року, зареєстрованого за № 3-11750 видно, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності . На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси, №2-1566/08 від 10 червня 2008 року за [PERSON] визнано право власності на 1\\6 частину квартири [ADDRESS] , що раніше належала [PERSON] , в порядку спадкування за законом. Таким чином, позивач [PERSON] є власником 1/3 квартири [ADDRESS] . Згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, постановою, б/н 18.06.2002 року Малиновського РВ ДВС управління юстиції на квартиру [ADDRESS] та [ADDRESS] в цілому накладений арешт, реєстраційний номер обтяження 8178016 . При накладенні обтяження, [PERSON] зазначено єдиним власником квартири. Зазначене фактично свідчить про порушення прав інших власників квартири. Зі змісту досліджуваних матеріалів справи, суд вбачає обставину, що при накладенні арешту на майно, державним виконавцем були порушені норми цивільного законодавства. Окрім того, згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, постановою, серії АВ № 961950 27.08.2009 року Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції виконавець Главацький Ю.А. № В-2/95 на 1/6 частину квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 9503699, накладений арешт (а. с. ). Згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, постановою, серії АВ № 961950 27.08.2009 року Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції виконавець Главацький Ю.А. № В-2/95 на невизначене майно, все майно [PERSON] реєстраційний номер обтяження 9001778. Відповідно до відповіді Малиновського ВДВС від 07.11.2023 року № 102123, матеріали виконавчих проваджень, в яких були накладені арешти на майно [PERSON] знищені за закінченням терміну зберігання. Відомості про обтяження майна [PERSON] в базі виконавчої служби відсутні. Такі відомості відсутні і в Автоматизованій системі виконавчих проваджень (https://asvpweb.minjust.gov.ua/) та Єдиному реєстрі боржників (https://erb.minjust.gov.ua/). На підтвердження протилежного матеріали справи не містять жодного доказу. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] [PERSON] помер. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями ч. 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в Постанові ВСУ, від 16.11.2016 року, у справі № 6-709цс16, згідно з положенням статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у разі смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника виконавче провадження підлягає виключно закінченню. У разі смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувана чи боржника, в матеріалах виконавчого провадження обов`язково має бути документальне підтвердження даного факту. Тобто, чинним законодавством чітко регламентовано, що після настання обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», або після того коли виконавцю стало відомо про такі обставини виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження. Згідно відповіді\~начальникаПершого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції Одеській області від 05.04.2021 року, у відповідності до п. 2 частини XI наказу від 07.06.2017 № 1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Матеріали виконавчого провадження, по якому був накладений арешт на майно боржника [PERSON] , знищені із закінченням терміну зберігання. Вирішити питання про зняття арешту з нерухомого майна не представляється можливим . Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Як вже було зазначено судом, відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 328 ЦК Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, враховуючи те, що наявність арешту, накладеного: -постановою б/н 18.06.2002 року Малиновського РВ ДВС управління юстиції (правонаступник - Перший відділ державної виконавчої служби Малиновського району м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області) на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 8178016; -постановою, серії АВ № 961950 27.08.2009 року Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (виконавець Главацький Ю.А.) накладеного на 1/6 частину квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 9503699; - унеможливлює позивачу [PERSON] реалізовувати свої права як власника частини нерухомого майна, квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , а в матеріалах справи відсутні докази на наявність невиконаних зобов`язань, а тому суд приходить до висновку, що обставини, якими позивач доводить свої вимоги про зняття арешту з майна знайшли підтвердження в ході судового розгляду, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved