Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Валківського районного суду Харківської області, заінтересована особа: [PERSON] , із заявою у якій просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] строком на 6 місяців та встановити наступні заходи обмеження: - заборону перебування за місцем реєстрації та проживання (перебування) [PERSON] та неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та за адресою: [ADDRESS] ; - заборону особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] і неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , якщо вона, за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватись з нею; - заборону вести листування, телефонні переговори з заявником та неповнолітніми дітьми або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заяви зазначає, що вона разом з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2015 року по 15 серпня 2022 року. Від шлюбу вони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Заявник проживає разом з дітьми за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Валківської міської ради від 05 червня 2023 року визначено місце проживання малолітніх дітей разом із заявником. Заявник дозволяє бачитись дітям із їх батьком, [PERSON] , однак протягом останнього року вона та їх діти потерпають від психологічного насильства зі сторони [PERSON] . Психологічне насильство виражається в погрозах фізичної розправи, нецензурній лексиці в бік заявника. Окрім того, застосовується психологічне насильство стосовно дітей, яке полягає в навчанні дітей нецензурній лайці, записі на відео, де вживається нецензурна лайка стосовно заявника. Зазначає, що під час сварок заявниця переживає за своє життя та здоров`я, психологічний стан її дітей, дуже боїться зустрічатись з ним та давати дітей на побачення. Під час сварок заявниця зверталась до правоохоронних органів, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 156992 від 17 лютого 2023 року та постановою Валківського районного суду Харківської області від 14 березня 2023 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а також заявою до правоохоронних органів від 22 листопада 2023 року. На переконання заявниці, вірогідність продовження та повторення вчинення насильства [PERSON] щодо неї та їх спільних дітей, а також настання тяжких наслідків для здоров`я заявника є дуже високою, що стало підставою для звернення до суду з заявою про видачу обмежувального припису. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала та просить задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви, посилаючись на те, що підстави подачі до суду такої є надуманими. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа орган опіки та піклування Валківської міської ради у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви та видачі обмежувального припису стосовно [PERSON] . Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення заявниці та заінтересованих осіб, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 22 січня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Валківського районного суду Харківської області від 15 серпня 2022 року по справі № 615/574/22 (провадження № 2/615/194/22). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13 травня 2015 року Виконавчим комітетом Минківської сільської ради Валківського району Харківської області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29 березня 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2023/006490815 від 18 серпня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Валківської міської ради № 82 від 05 червня 2023 року, визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Також вирішено, [PERSON] не перешкоджати [PERSON] брати участь у вихованні малолітніх дітей, не обмежувати спілкування батька з дітьми, оскільки за ним зберігається про на особисте виховання дітей. Згідно акта обстеження фактичного місця проживання № 47 від 24 листопада 2023 року, складеного спеціалістом І категорії Остапенко Галиною Василівною, за участі свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 1995 року народження, разом із своїми дітьми: [PERSON] , 2019 року народження, та [PERSON] , 2015 року народження, дійсно фактично проживає у своєї бубусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також з матеріалів справи встановлено, що постановою Валківського районного суду Харківської області від 14 березня 2023 року по справі № 615/262/23 (провадження № 3/615/173/23) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього міру адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 170 грн. Із змісту вказаної постанови вбачається, що 05 лютого 2023 року близько 19 год 20 хв [PERSON] , перебуваючи на [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини [PERSON] , а саме виражався нецензурною лайкою в її сторону та погрожував фізичною розправою, в результаті чого завдав їй моральних страждань. Також, 22 листопада 2023 року [PERSON] звернулась до відділення поліції № 1 РВП ГУ НП в Харківській області із письмовою заявою, у просить прийняти міри до її колишнього чоловіка [PERSON] , який постійно вчиняє стосовно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме: погрожує фізичною розправою, виражається нецензурною лексикою в її бік та на її прохання повернути дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не реагує. Згідно письмових пояснень [PERSON] від 22 листопада 2023 року, адресованих до відділення поліції № 1 РВП ГУ НП в Харківській області, з 10 листопада 2023 року її колишній чоловік [PERSON] за її місцем мешкання забрав спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з її згоди до місця мешкання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З 10 листопада 2023 року почав погрожувати їй фізичною розправою, постійно висловлюється нецензурною лексикою в її бік та бік її родичів, погрожував, що не поверне дітей. 20 листопада 2023 року їй подзвонила вчитель та повідомила, що [PERSON] не реагує на її прохання щоб дитина [PERSON] виходила на онлайн навчання але 22 листопада 2023 року вчитель повідомила, що донька [PERSON] вже три дні не виходить на онлайн навчання. Колишній чоловік налаштовує дітей проти заявниці, навчає дітей виражатись нецензурною лексикою. Змушує дітей виражатись нецензурною лексикою в бік заявниці. Під час судового засідання був досліджений відеозапис, на якому мається декілька записів у різні періоди часу, з яких видно, що в ході спілкування дітей з [PERSON] , останній змушує дітей повторювати за ним нецензурні вислови у бік своєї матері. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні підтвердив, що вказані відео знімав саме він та саме він на відео спілкується з дітьми. Частиною 1 статті 270 ЦК України, визначено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя; особи, які мають спільну дитину (дітей). Статтею 1\~Закону України\~«Про запобіганню\~та протидію\~домашньому насильству» визначено наступні терміни, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», постраждала особа має право на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. 26 цього Закону). Відповідно до\~пункту 2\~частини першої\~статті 24\~Закону\~України «Про\~запобігання та\~протидію домашньому\~насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 26 ст.\~21\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» обмежувальним\~приписом визначаються\~один чи\~декілька таких\~заходів тимчасового\~обмеження прав\~кривдника або\~покладення на\~нього обов`язків: заборона\~перебувати в\~місці спільного\~проживання (перебування)\~з постраждалою\~особою; усунення\~перешкод у\~користуванні майном,\~що є\~об`єктом права\~спільної сумісної\~власності або\~особистою приватною\~власністю постраждалої\~особи; обмеження\~спілкування з\~постраждалою дитиною; заборона\~наближатися на\~визначену відстань\~до місця\~проживання (перебування),\~навчання,\~роботи,\~інших місць\~частого відвідування\~постраждалою особою; заборона\~особисто і\~через третіх\~осіб розшукувати\~постраждалу особу,\~якщо вона\~за власним\~бажанням перебуває\~у місці,\~невідомому кривднику,\~переслідувати її\~та в\~будь-який\~спосіб спілкуватися\~з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4\~ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6\~ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18), від 02 вересня 2020 року у справі № 635/4854/19-ц (провадження № 61-3510св20). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як встановлено судовим розглядом, між [PERSON] та [PERSON] дійсно існують конфлікті відносини, які переростають у сварки. [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення сімейного насильства стосовно заявниці. Також, під час дослідження відеозапису встановлено, що [PERSON] під час спілкування дітьми змушує їх повторювати нецензурні вислови у бік своєї матері, що в свою чергу може у майбутньому завдати шкоди психічному здоров`ю дітей. Враховуючи вищевикладене, факт домашнього насильства з боку кривдника [PERSON] підтверджений матеріалами справи, а тому заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо строку дії обмежувального припису, суд враховує, що заявницею не доведено, що домашнє насильство має характер систематичного та спричинило тяжкі наслідки, а відтак суд вважає співмірним та виправданим тимчасове втручання в особисті права заінтересованої особи строком на два місяці, що не завдасть істотної шкоди правам останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved