Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Служба у справах дітей Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області звернулася до суду з позовом про відібрання дитини у [PERSON] без позбавлення її батьківських прав посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Сторожинецької міської ради №153 від 20.06.2023 року визнано доцільним відібрати малолітню [PERSON] [INFO] у її матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Враховуючи, що внаслідок неналежного виконання батьківських обов`язків відповідачем, а саме відсутність елементарної турботи щодо своїх дітей, яке повинно проявлятися у забезпеченні належних умов проживання, медичного нагляду позивач просить відібрати дитину [PERSON] [INFO] у її матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Передати дітей до органу опіки та піклування Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена рекомендованим повідомленням. Суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наданих документів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану. 20.06.2023 року органом опіки та піклування прийнято рішення №153 про доцільність відібрання дитини від матері [PERSON] . Згідно зі статтею 11 даного Закону України, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. 24 травня 2023 року наказом №42 малолітню [PERSON] [INFO] , поставлено на облік як дитину позбавлену батьківського піклування. Згідно заключення ЛКК встановлено що [PERSON] являється інвалідом третьої групи, по психічному захворюванню, та знаходиться на обліку у лікаря психіатра. Матір за станом здоров`я не може усвідомлювати відповідальність за доглядом за малолітньою дитиною, та часто залишає її з бабусею, однак бабуся також не може повною мірою забезпечити їй нормативний фізичний та розумовий розвиток. Відповідно до ч. 1ст. 12\~Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.\~ст. 150 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 4\~ст.155 Сімейного кодексу України\~передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ч.1\~ст.170 Сімейного кодексу України\~суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої\~статті 164 цього Кодексу. За змістом пунктів 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. При ухваленні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її Фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі N 402/428/16-ц (провадження N 14-327 цс 18). З огляду на обставини справи, а саме враховуючи тривале невиконання матір`ю своїх обов`язків, щодо виховання своєї дитини, а також її злісне ухилення від створення належних побутових умов для підтримання здоров`я дітей, їх фізичного, духовного та морального розвитку - відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав є достатнім заходом впливу на відповідача. Вважаємо, що такі заходи відповідають вимогам закону і мають законну мету - захист інтересів дітей, їх фізичного та емоційного здоров`я та моралі, тобто відповідає цілям, зазначеним у пункті 2 статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З цих підстав суд задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі. На підставі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved