Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що відповідно до рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30.11.2022 у справі № 930/1604/22 позивачка є власником 9/50 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є співвласником будинку, йому належить 3/10 частини житлового будинку з господарчими будівлями, а відповідач [PERSON] є співвласником будинку, йому належить 1/4 частина житлового будинку з господарчими будівлями. Добровільно між позивачкою та відповідачами не досягнуто згоди щодо виділу часток будинку в натурі, а тому досягти згоди в добровільному порядку про виділення належних нам часток майна, не маємо можливості. 22.03.2023 року позивачка одержала висновок щодо технічної можливості поділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна за № 38 від 22.03.2023. Відповідно до висновку [PERSON] може бути виділено слідуючи приміщення: житловий будинок літ «А» з сінами «а» загальною площею 88,6 м2., житловою площею 49,9 м2., до якого входить «1-1» - тамбур, «1-2» - коридор, «1-3» - санвузол, «1-4» - кухня, «1-5» - кімната, «1-6» - кімната, «1-7» - кімната, «1-8» - прихожа, та господарські будівлі та споруди, а саме - ганок «а1», сарай літ «Б», погріб літ «Б/під», вхід в підвал літ «б1», сарай-прибудова літ «б», гараж літ «В», сарай літ сарай літ «М», огорожа «2». За технічними показниками моя 9/50 частина об`єкта є відокремлена, має окремий вхід і може бути виділена в натурі. \~ \~ \~ \~У зв`язку з чим позивачка звернулася до суду із позовом про виділення у приватну власність житлового будинку та припинити право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися попередньо надавши заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги позивачки визнають, не заперечують проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 30.11.2022 у справі № 930/1604/22 за [PERSON] визнано право власності на 9/50 житлового будинку з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті, померлої [INFO] [PERSON] , що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 22.03.2023 №38, [PERSON] за технічними показниками 9/50 частини будинку садового типу з господарськими будівлями, може бути виділена в окремий об`єкт нерухомого майна, а саме: будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Склад новоутвореного об`єкту - житловий будинок літ «А» з сінами «а» загальною площею 88,6 м2., житловою площею 49,9 м2., до якого входить «1-1» - тамбур, «1-2» - коридор, «1-3» - санвузол, «1-4» - кухня, «1-5» - кімната, «1-6» - кімната, «1-7» - кімната, «1-8» - прихожа, та господарські будівлі та споруди, а саме - ганок «а1», сарай літ «Б», погріб літ «Б/під», вхід в підвал літ «б1», сарай-прибудова літ «б», гараж літ «В», сарай літ сарай літ «М», огорожа «2». Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. На підставі ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспіврозмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Виходячи з положень підп. "а" п. 12, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та пп. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", про те, що при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартир, які відповідають розміру їх часток у приватній власності. Таким чином, на підставі вище викладеного, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні будь-які перешкоди для припинення права спільної часткової власності між сторонами на об`єкт нерухомого майна та для виділу у натурі в самостійні об`єкти нерухомого майна їх часток домоволодіння, що належать позивачу та відповідачам на підставі правовстановлюючих документів в зв`язку з чим вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки при цьому цільове призначення домоволодіння не зміниться, законні права та інтереси інших осіб порушені не будуть і такий виділ узгоджений між співвласниками. Приймаючи до уваги, що сторони дійсно є співвласниками об`єкта нерухомого майна, позивачка виявила бажання виділити належну їй частку в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна та є технічна можливість такого виділення, зважаючи на те, що відповідачі визнали вказані позовні вимоги в повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. Питання розподілу судових витрат позивачкою не порушувалось.

Outcome: approved