Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

06.04.2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Під час слухання справи як третю особу було залучено Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп». В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 81 691,24 грн., що завдана внаслідок ДТП. Вимоги позову обгрунтовані тим, що 03.01.2023 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів ToyotaYaris, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ToyotaRav 4, номерний знак [NUMBER] власницею якого є [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 03.02.2023 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ToyotaYaris, номерний знак [NUMBER] на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» згідно з полісом №212175165. Страхова компанія визнала випадок страховим та 06.06.2023 року на рахунок позивача були перераховані кошти в розмірі 39 246,76 грн. На підставі наряду-замовлення №2023003693 від 10.03.2023 року автомобіль Toyota Rav 4, номерний знак [NUMBER] було відновлено, вартість якого склала 120 938,00 грн. Тому позивач вважає, що з відповідача на користь позивача на підставі статті 1194 ЦК України має бути стягнута матеріальна шкода в розмірі 81 691,24 грн. (120 938,00 грн. - 39 246,76 грн.). 03.08.2023 року до суду надійшов відзив [PERSON] в якому вона просить відмовити в задоволенні заявлених вимог. Як зазначає відповідач, сума яку просить стягнути позивач, в межах ліміту відповідальності страховика за договорами страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому відсутні підстави для задоволення позову на підставі ст.1194 ЦК України. 31.08.2023 року до суду надійшов додаток до відзиву в якому уповноважений представник відповідача зазначає, що згідно з наданими позивачем документами, вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 84 171,39 грн., саме страхова компанія має доплатити 44 924,63 грн. (84 171.39-39 246,76). Тому позовні вимоги в сумі 44 924,63 грн. відповідачка не визнає. При ремонті автомобіля позивача було замінено більше запасних частин та деталей ніж зазначено в протоколі огляду автомобіля, складеного уповноваженим представником страхової компанії. Позивачем не доведено необхідності заміни складових автомобіля, який зазнав ушкоджень саме в такому обсязі, як зазначено в акті виконаних робіт ТОВ «Автосаміт ЛТД». Крім того представник зазначає, що при розгляді даної справи має бути з`ясована можливість передачі позивачем відповідачу деталей, вузлів та агрегатів, які замінялися в ході відновлювального ремонту, який є наслідком дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 03.01.2023 року. За неможливості їх передання сума відшкодування має бути зменшена на розмір вартості таких деталей, вузлів та агрегатів. Відповідь на відзив до суду не надходила. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити за відрахуванням 7 849,34 грн. (ПДВ), які були сплачені страховою компанією під час розгляду справи судом. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення заявлених вимог з підстав, викладених у відзиві. Третя особа представника в судове засідання не направила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, пояснення на заявлені вимоги до суду не направила. На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність представника третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, врахувавши їх процесуальні заяви, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено судом, автомобіль Toyota Rav 4, номерний знак [NUMBER] на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності [NUMBER] . 03.01.2023 о 17:30 годині у м. Київ по вул. С. Петлюри, 32 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Toyota Rav 4, номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] та автомобілем Toyota Yaris, номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 03.02.2023 року (справа №761/2310/23) [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано щодо неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Як зазначено в постанові, 03.01.2023 о 17:30 годині у м. Київ по вул. С. Петлюри, 32 водій [PERSON] керуючи транспортним засобом Toyota Yaris номерний знак [NUMBER] була не уважна, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на припаркований автомобіль Toyota RAV 4 номерний знак [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, та завдано матеріальні збитки, чим порушила п. 2.3б, п. 13.1 ПДР України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (протокол серії ААД № 367816). Також в постанові зазначено, що у судовому засіданні [PERSON] вину у вчиненому визнала. Постанова набрала законної сили. В період з 25.11.2022 року по 24.11.2023 року цивільна відповідальність власника транспортного засобу ToyotaYaris, номерний знак [NUMBER] була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» згідно з полісом №ЕР-212175165 за яким страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 160 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» замовило у ФОП [PERSON] складання Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу згідно з яким вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу ToyotaRav 4, номерний знак [NUMBER] станом на 03.01.2023 року з урахуванням ПДВ (7 849,34 грн.), та без врахування ВТВ становить 47 096,10 грн. Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа ВієннаІншуранс груп» визнала випадок, який стався 03.01.2023 року страховим та 06.02.2023 року сплатила на рахунок [PERSON] страхове відшкодування в сумі 39 246,76 грн. (за відрахуванням ПДВ). Крім того, Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» доплатило позивач суму 7 849,34 грн., що становить розмір відрахованої суми ПДВ. Тобто загальна сума, яка сплачена Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» на користь [PERSON] становить 47 096,10 грн. (39 246,76 грн. + 7 849,34 грн.). Представник відповідача зазначала, що страхова компанія в повному обсязі не виконала власні зобов`язання, а тому різниця між фактично понесеними витратами на відновлення автомобіля та сплаченим страховим відшкодуванням має сплатити саме страхова компанія. Однак представник відповідача не надала суду належних та допустимих доказів, що страхова компанія не в повному обсязі виконала власні зобов`язання за договором страхування. Також варто зазначити, що страхова компанія не має безумовного Законом передбаченого обов`язку щодо сплати всієї суми матеріальної шкоди потерпілій особі у випадку, якщо розмір такої шкоди, в межах ліміту відповідальності. Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль ToyotaRav 4, номерний знак [NUMBER] було відновлено згідно з нарядом-замовленням №2023003693 та актом виконаних робіт від 23.03.2023 року на загальну суму 120 937,99 грн.. Сплата зазначених коштів підтверджується копіями квитанцій від 23.03.2023 року на суму 110 938,00 грн. та 10 000,00 грн. Уповноважений представник відповідача у відзиві зазначила, що позивачем не доведено необхідності заміни складових автомобіля, який зазнав ушкоджень саме в такому обсязі, як зазначено в акті виконаних робіт ТОВ «Автосаміт ЛТД». В той же час відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, що заміна запасних частин та деталей згідно з актом виконаних робіт не пов`язана з дорожньо-транспортною пригодою, яка відбулась 03.01.2023 року. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації , що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Як вбачається з наряду-замовлення та акту виконаних робіт №2023003693 від 23.03.2023 року при проведенні відновлювальних робіт автомобіля ToyotaRav 4, номерний знак [NUMBER] використовувались нові деталі, вузли, агрегати, а тому суд вважає за необхідне зобов?язати [PERSON] передати [PERSON] деталі, вузли, агрегати, які були замінені в ході відновлювального ремонту автомобіля «Toyota RАV 4», державний номер [NUMBER] , який є наслідком дорожньо-транспортної пригоди що мала місце 03.01.2023 року. З огляду на викладене, на підставі положень статті 1194 ЦК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати), що становить 73 841,90 грн. (120 938,00 грн. - 47 096,10 грн.). Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial