Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з первісним позовом до [PERSON] (далі відповідач -1), [PERSON] (далі відповідач-2) про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, посилаючись на те, що вона є співвласником земельної ділянки загальною площею 4,3449 га, яка розташована на території Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області, за межами села Романівка, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1824785700:01:000:0167, з розміром частки 1/3. Право власності на вищевказану земельну ділянку підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 11 серпня 2021 року державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори, за реєстром № 7-182. На інші 2/3 частки вищевказаної земельної ділянки мають право відповідачі, проте, вони своїх прав не оформляють чим перешкоджають позивачу у володінні, користуванні та розпорядженні належним їй правом власності. Відсутність інших співвласників земельної ділянки, створює для позивача перешкоди у вільному володінні та розпорядженні належної їй земельної ділянки, в той час, як будь-які дії з приводу володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою співвласниками, має здійснюватись спільно. А тому, з метою вільного володіння, користування та розпорядження належною позивачу 1/3 часткою земельної ділянки, виникла потреба у її виділенні в натурі. Позивач не має можливості укласти договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна через відсутність іншої сторони правочину, тобто інших співвласників земельної ділянки. Технічна можливість виділити належні позивачу 1/3 частин земельної ділянки із земельної ділянки площею 4,3449 га є, а в результаті виділу 1/3 її частини, площа земельної ділянки становитиме 1,4483 га (4,3449 га:3). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 1824785700:01:000:0167 становить 133276,80 гривень, а вартість її 1/3 частин становить 44425,60 гривень. Враховуючи вищевикладене, позивач за первісним позовом [PERSON] просить виділити їй у власність із земельної ділянки загальною площею 4,3449 га, кадастровий номер 1824785700:01:000:0167, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Квітневої сільської ради (за межами села Романівка), Житомирського району, Житомирської області, в натурі 1/3 частину вказаної земельної ділянки, у вигляді земельної ділянки площею 1,4483 га. Судові витрати покладає на себе. 04 жовтня 2023 року до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, в якому вона просить виділити їй у власність із земельної ділянки загальною площею 4,3449 га, кадастровий номер 1824785700:01:000:0167, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Квітневої сільської ради (за межами села Романівка), Житомирського району, Житомирської області, в натурі 1/3 частину, вказаної земельної ділянки, у вигляді земельної ділянки площею 1,4483 га. Судові витрати покладає на себе. В зустрічній позовній заяві позивач [PERSON] вказує, що вона є співвласником земельної ділянки загальною площею 4,3449 га, яка розташована на території Квітневої сільської ради, Житомирського району, Житомирської області, за межами села Романівка, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1824785700:01:000:0167, з розміром частки- 1/3. Право власності позивача за зустрічним позовом на вищевказану земельну ділянку підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідчене 25.09.2023 року державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори, за реєстром № 7-587, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.09.2023 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 489035018247. На інші 2/3 частки вищевказаної земельної ділянки мають право позивач за первісним позовом [PERSON] та відповідач по первісному та зустрічному позовах [PERSON] . Позивач за зустрічним позовом погоджується з тим, що [PERSON] має право на виділення їй в натурі її частки у праві власності на земельну ділянку у розмірі 1/3. Спору у цій частині з співвласницею земельної ділянки [PERSON] у неї немає, жодних перешкод у здійсненні нею своїх прав вона не чинила. Технічна можливість виділити позивачу за зустрічним позовом належні їй 1/3 частин земельних ділянок із земельної ділянки площею 4,3449 га є, в результаті виділу їй 1/3 частини, площа земельної ділянки становитиме 1,4483 га (4,3449 га : 3). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 4,3449 га становить 133276,80 гривень, а вартість її 1/3 частини становить 44425,60 гривень. Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2023 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 21 листопада 2023 року надала до суду заяву в якій просить справу проводити без її участі, первісний позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Зустрічну позовну заяву за позовом [PERSON] визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовну заяву за первісним позовом визнає, також просить задовольнити зустрічну позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Як вбачається з Свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 11 серпня 2021 року державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори, спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , його син [PERSON] , його дочка [PERSON] , на 1/3 частку майна кожен. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 4,3449 га, у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, Романівська сільська рада. Кадастровий номер: 1824785700:01:000:0167. Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна видано [PERSON] . Спадкова справа № 890/2017. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 7-182 /а.с. 7/. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 11 серпня 2021 року П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою, актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна та про право власності, власником 1/3 частки земельної ділянки загальною площею 4,3449 га, кадастровий номер: 1824785700:01:000:0167, зареєстрована [PERSON] . Земельна ділянка розташована за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, Романівська сільська рада /а.с. 8/. Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованого 01 червня 2022 року ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 4,3449 га, кадастровий номер: 1824785700:01:000:0167, становить 133276,80 гривень /а.с. 9, 33/. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 25 вересня 2023 року державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори, спадкоємцями майна [PERSON] , 1949 року народження, який помер [INFO] є: його дружина [PERSON] , його син [PERSON] , його дочка [PERSON] , на 1/3 частку майна кожен. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 4,3449 га, у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, Романівська сільська рада. Кадастровий номер: 1824785700:01:000:0167. Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна видано [PERSON] . Спадкова справа № 890/2017. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 7-587 /а.с. 31/. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав, сформованого 25.09.2023 року державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори, актуальна інформація про об`єкт речових прав та про речове прав, а саме: власником 1/3 частки земельної ділянки площею 4,3449 га, кадастровий номер: 1824785700:01:000:0167, адреса: Житомирська область, Попільнянський район, Романівська сільська рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вказана [PERSON] /а.с. 32/. Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 183 ЦК України встановлено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Частина 1 статті 356 ЦК України передбачає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року по справі № 6-12цс13, кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно частини першої, третьої, четвертої статті 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. У відповідності до частини першої статті 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25 грудня 2015 № 1127. Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Вчинення нотаріальних дій щодо порядку володіння та користування спільним майном або конкретними його частинами та укладення договорів про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі присвячено пункт 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5. Відповідно до вищевказаного пункту Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зазначено, що договір про виділення частки в натурі може бути укладений між усіма учасниками спільної часткової власності або між кількома з них. Учасники спільної часткової власності вправі укладати договори про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі (поділу). Договори про виділ частки в натурі майна (поділ), право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що посвідчують право власності на таке майно, або на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено без видачі документа, що посвідчує таке право. Згідно статті 89 Земельного Кодексу України визначено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Нормами статті 125 Земельного Кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації, цих прав, а відповідно до статті 126 цього ж Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до статті 1 Першого Протоколу від 20 березня 1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04 листопада 1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з аналізу змісту норм статей\~ 183,\~358,\~364 ЦК України,\~можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для задоволення позовних вимог за первісним позовом [PERSON] та зустрічним позовом [PERSON] . За змістом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачі за первісним позовом та зустрічним позовом просили залишити судові витрати за ними, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

Outcome: approved