Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису. Заяву обґрунтовує тим, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі до 05.06.2015 року, шлюб розірвано рішенням суду. Через деякий час, після розлучення, сторони знову почали жити разом. Зараз сторони припинили будь-яке спілкування, оскільки заявниця щоденно піддається психологічному насиллю зі сторони колишнього чоловіка. На початку 2023 року через боязнь за своє життя заявниця була вимушена виїхати за кордон, де перебувала три місяці та проходила психологічну реабілітацію. Після повернення заявниці додому кривдник свої дії не припинив, а тому [PERSON] вимушена звернутись до суду. Заявник у судове засідання не з`явилась, подала суду заяву в якій підтримала свої вимоги та просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі (а.с.21-22). Заінтересована особа в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви, проте вказав, що місце проживання зареєстровано разом із заявницею, яка є власником будинку, проживає окремо разом із дітьми, а також пояснив, що вимоги заявниці є необгрунтованими, викладені обставини не відповідають дійсності. Заслухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Пунктами 3, 6, 8, 14 та 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено: домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; особа, яка постраждала від домашнього насильства (постраждала особа) особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно ст.24 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. За змістом ст.1 ч.1 п.7 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Стаття 26 частина 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Згідно ст.1 ч.1 п.9 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно ст.21 ч.1 п.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Згідно ст.26 ч.2 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2015 року розірвано шлюб укладений між [PERSON] \~ і [PERSON] , зареєстрований 26.02.2011 року Оситнязькою сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис №2 (а.с.11). 06.11.2023 року інспектором СПДН Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області винесено щодо [PERSON] терміновий заборонний припис стосовно кривдника терміном на 10 діб, який свідчить, що [PERSON] вчинив психологічне насильство відносно колишньої дружини [PERSON] (а.с.5). 21.11.2023 року інспектором СПДН Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області винесено щодо [PERSON] терміновий заборонний припис стосовно кривдника терміном на 5 діб, який свідчить, що [PERSON] вчинив психологічне насильство відносно колишньої дружини [PERSON] (а.с.23). В якості доказу на підтвердження обставин вказаних у заяві заявницею подано суду аудіозаписи з записом голосових повідомлень кривдника, який свідчить про вчинення [PERSON] психологічного насильство відносно колишньої дружини [PERSON] ( а.с.12). Проаналізувавши наявні докази по справі, суд вважає доведеним факт вчинення домашнього насильства щодо заявниці, наразі існують ризики повторного вчинення таких дій заінтересованою особою, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати такий спеціальний захід щодо протидії домашньому насильству, як обмежувальний припис, а тому заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 350-6 ч.4 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: approved