Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй диплому спеціаліста серії [NUMBER] про отримання повної вищої освіти за спеціальністю «Менеджмент організації» та здобуття нею кваліфікації менеджера економіста у 2003 році у Рівненському державному гуманітарному університеті, виданого 26 червня 2003 року на ім`я « [PERSON] ». Заяву мотивує тим, що в період «04» вересня 2023 року вона була прийнята на посаду провідного фахівця з публічних закупівель тендерно договірного відділу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області. Під час прийому на роботу у працівників кадрової служби виникли уточнюючі запитання до неї з приводу належності їй диплома про повну вищу освіту за спеціальністю «Менеджмент організації» серії РВ № 23171646 після закінчення Рівненського державного гуманітарного університету у 2003 році. Дані питання були пов`язані з тим, що диплом про повну вищу освіту виданий на ім`я [PERSON] , а відповідно до документу, що посвідчує її особу, вона являється [PERSON] . Зміна її прізвища пов`язана із реєстрацією шлюбу з [PERSON] та присвоєння подружжю спільного прізвища « [PERSON] ». Що стосується відмінності її імені вказаного в дипломі про здобуття повної вищої освіти ( [PERSON] ) та імені вказаному в паспорті, в трудовій книжці, в свідоцтві про реєстрацію шлюбу, в свідоцтві про народження дітей, в посвідченні водія ( [PERSON] ) тощо, то така відмінність пояснюється тим, що свідоцтво про її народження видане російською мовою, де і вказане її ім`я як « [PERSON] ». Відтак, відмінність у написанні її імені в документах, що мають юридичне значення для неї, пов`язана з транслітерацією під час перекладу з російської мови на українську, а саме з перекладу її імені з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Заявник в судове засідання не з`явилася, її представник подала заяву в, якій вимоги заяви просить задоволити та розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність заявника. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що у дипломі про повну вищу освіту вказано прізвище заявниці [PERSON] . Для підтвердження факту навчання та отримання диплома про отримання повної вищої освіти за спеціальністю «Менеджмент організацій» та здобуття кваліфікації менеджера економіста, [PERSON] звернулась до Рівненського державного гуманітарного університету Міністерства освіти і науки України із запитом щодо внесення виправлень в імені здобувача вищої освіти у документі про вищу освіту, а саме виправлення її імені з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У відповіді на її звернення Рівненським державним гуманітарним університетом Міністерства освіти і науки України від 30 серпня 2023 року заявнику повідомлено, з поміж іншого, про те, що у її випадку «мова не йде про розбіжності у інформації, відтвореній в документі про вищу освіту з даними про особу, що вказані у свідоцтві про народження та інших документах і видачі закладом дубліката диплома, як способу встановлення факту належності документа». Заявник просить на підставі наданих доказів, встановити факт належності їй вказаного диплому. Судом встановлені відповідні факти і правові відносини. Метою встановлення заявленого факту є юридичне значення і впливає на права на освіту та працю та реалізація заявником права на зарахування періоду роботи до її трудового стажу для призначення пенсії за віком. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих прав, що випливають із цього факту. В іншому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу заявник немає можливості, остільки вирішення питання приведення його у відповідність наразі за діючим законодавством вбачається лише у судовому порядку. Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме: диплому спеціаліста\~серії [NUMBER] \~про отримання\~повної вищої\~освіти за\~спеціальністю «Менеджмент\~організації» та\~здобуття нею\~кваліфікації менеджера\~ економіста\~у 2003\~році у\~Рівненському державному\~гуманітарному університеті,\~виданого 26\~червня 2003\~року на\~ім`я « [PERSON] » підтверджується наявними в матеріалах справи копією свідоцтва про народження оформленою російською мовою на ім`я « [PERSON] » серії [NUMBER] та перекладом з російської мови на українську свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , де прізвище заявника записано українською мовою [PERSON] , [INFO] (а.с. 10), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області, де заявник зареєструвала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу присвоєно дружині прізвище « [PERSON] » (а.с. 24) та копією посвідчення водія серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] (а.с. 21). Факт здійснення навчання заявницею у Рівненському державному гуманітарному університеті підтверджується, з поміж іншого, заліковою книжкою № 89858, академічною довідкою № 512, витягом з наказу № 71-с від 06 жовтня 1999 року, витягом з наказу № 88-с від 19 жовтня 1999 року, витягом з наказу № 438с від 25 червня 2003 року, а також учбовою карткою студента денної форми навчання (особова справа № 89858), в яких ім`я заявниці зазначено [PERSON] . Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно листа Верховного Суду України 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно Постанови Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З врахуванням вищенаведеного, а саме встановлення та підтвердження належними доказами факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved