Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 26 вересня 2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , шляхом підписання заяви про приєднання № 325408511/310518 та заяви про встановлення кредитної лінії, було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), за умовами яких відповідачу було відкрито поточний рахунок в гривнях на умовах тарифного пакету «MORE» та видано платіжну картку. На підставі заяви про встановлення кредитної лініїбанк встановив відповідачу кредитну лінію з максимальним розміром кредиту 250 000 грн. Фіксована процентна ставка за кредитом встановлена у розмірі 55 % річних за користування кредитними коштами. Відповідач зобов?язалася щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту в розмірі мінімального платежу, а також мала право провести повне або часткове погашення кредиту. В порушення зобов`язань за договором, відповідач допустила прострочення виконання зобов?язань, в зв?язку з чим утворилась заборгованість зі сплати суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Сума заборгованості відповідача перед позивачем за зазначеним договором становить 17860,09 грн та складається з суми основної заборгованості в розмірі 14694,17 грн, процентів за користування кредитом в розмірі 3068,73 грн, суми інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 24,04 грн, 3 % річних на суму простроченого кредиту у розмірі 47,10 грн, 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 26,05 грн. Вказану суму заборгованості, а також судові витрати в розмірі 2684 грн, просив стягнути з відповідача в судовому порядку. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 06 березня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 06 березня 2023 року відповідачу направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за адресою зареєстрованого в установленому порядку місця проживання. 27 липня 2022 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу. Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подала. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи Суд встановив такі фактичні обставини. 12 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до АТ «Державний ощадний банк України» з заявою на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії в якій висловила бажання отримати кредит у розмірі 15000,00 грн (а.с. 39). Відповідно до даних висновку - рішення рішення погодження надання кредиту № 1107314822/140920 від 14 вересня 2020 року надано дозвіл на видачу відповідачу кредиту у розмірі 15000,00 грн (а.с. 42). 26 вересня 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] підписано заяву про приєднання № 325408511/310518 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), невід?ємною частиною якої є заява про встановлення відновлювальної кредитної лінії (а.с. 40-41). За умовами заяви про приєданння, банк відкриває відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях, на умовах тарифного пакету «MORE», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та інформаційних стендах. Відповідачу видана платіжна картка Mastercard Debit World PayPass та конверт з персональним ідентифікаційним кодом до неї. Пунктом 3.1. заяви про приєднання від 26 вересня 2020 року визначено, що шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору клієнт беззастережно приєднується до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка, на день підписання цієї заяви, розміщена на інтернет сторінці банку https:// www.oschadbank.ua та укладає з банком договір складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку Кредитного договору. Згідно з пунктом 5.1. заяви про приєднання, сторони досягли згоди, що відповідачу може бути наданий кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії у максимальному розмірі 250000 грн, зі строком кредитування до дати закінчення строку дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 55 % річних за користування кредитними коштами. Погашення кредиту проводиться шляхом сплати щомісячних платежів. Відповідно до пункту 6.1. вказаної заяви, відповідач підтвердив, що проставлянням власноруч свого підпису на заяві він ствердив, що заява про приєднання та додатки до договору, зокрема умови розміщення депозитів фізичними особами, умови користування кредитною лінією, паспорт споживчого кредиту, таблиця загальної вартості кредиту, тарифи інші види заяв/повідомлень, встановлені банком, використання яких передбачене умовами договору, складають єдиний документ - договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Суд дослідив доданий до позовної заяви витяг з договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції, що затверджена постановою правління АТ «Ощадбанк» від 01 вересня 2020 року. Умовами передбачені умови та порядок здійснення банком комплексного банківського обслуговування клієнта, та порядок врегулювання відносини сторін при наданні клієнту послуг банку. Відповідно до п.п.1.1. пункту 1 вказаного договору він розміщений на сайті банку https:// www.oschadbank.ua та є договором приєднання в розумінні статті 634 ЦК України. Договором передбачені умови та порядок здійснення банком комплексного банківського обслуговування клієнта, та порядок врегулювання відносини сторін при наданні клієнту послуг банку щодо загальних умов кредитування,що надаються АТ «Ощадбанк» за різними кредитними продуктами (а.с. 14-38). Таким чином, сторони передбачили порядок та умови отримання кредитних коштів, погашення кредиту, розмір відсотків, що підлягає сплаті за користування кредитом. З наданого банком розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов?язання, що з 05 жовтня 2020 року відповідач почала користуватися кредитними коштами. Станом на момент вернення позивача до суду, відповідач грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором не надавала, в зв?язку з чим допустила прострочення виконання зобов?язань. За даними розрахунку та виписки з поточного та карткового рахунків відповідача, наданого позивачем, станом на 01 листопада 2023 року, заборгованість відповідача за основною заборгованістю по кредиту становить 14694,17 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом становить 3068,73 грн., сума інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів - 24,04 грн, 3 % річних на суму простроченого кредиту - 47,10 грн, 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 26,05 грн (а.с. 9-10,11-13). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. На підставі частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. На підставі положень статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Умови договору про розмір кредиту, порядок його надання та погашення, розмір та порядок сплати процентів за його користування, були викладені у підписаній відповідачем заяві про приєднаня від 26 вересня 2020 року. Факт користування кредитними коштами та допущення прострочення платежів щодо повернення кредитних коштів та процентів за користування ними підтверджено наданим позивачем розрахунком заборгованості та випискою з поточного та карткового рахунків відповідача, які є арифметично вірними та відповідачем не спростовані. З огляду на зазначені обставини, суд вважає, що вказані умови були погоджені сторонами і позовні вимоги про стягнення основної суми боргу в розмірі 14694,17 грн, відсотків за користування кредитом в розмірі 3068,73 грн є обгрунтованими. Позивачем доведено, що відповідач порушила умови укладеного договору, допустила несплату чергових платежів та відсотків за кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість. Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов?язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції, поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Згідно пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов?язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов?язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов?язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Позивачем обраховано суму інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів розмірі 24,04 грн., а також 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 26,05 грн. та 3% річних на суму простроченого кредиту у розмірі 47,10 грн. Вказані суми підлягають стягненню з відповідача. Загалом, з відповідача підлягає до стягнення 17860,09 грн. (14694,17+3068,73+47,10+26,05+24,04). Відповідач обізнана про наявність заборгованості та її розмір, відомостей про її погашення та жодних заперечень щодо позову суду не надала. Висновки за результатами розгляду Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов'язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог. Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленного відповідача та обгрунтувати відповідність обраного способу засхисту змісту порушенного права. Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником. Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення суми заборгованості по основному боргу, суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, суми 3 % річних від простроченої заборгованості за кредитом, суми інфляційних втрат, нарахованих на суму основного боргу та 3 % річних, нарахованих на суму несплачених процентів, ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи, тому є доведеними. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2684 гривень. Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому судовий збір у повному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved