Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

У вересні 2023 року представник АТ «КБ «Приватбанк» (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості, у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 10 червня 2020 року, яка станом на 22 травня 2023 року у загальному розмірі становить 78 098,07 грн та стягнути судовий збір. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач звернувся до АТ КБ банк «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 10.06.2020. Відповідач при підписані анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився із Умовами та Правилами надання банківських послуг, які діяли станом на момент підписання анкети-заяви. В подальшому, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 10.06.2020 отримав картку типу «Універсальна» GOLD. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України і відповідно формулярами та стандартними формами є «Умови та правила надання банківських послуг», «Тарифи Банку». Позивач вказує, що підписаною заявою відповідача підтверджується факт повного інформування останнього про умови кредитування в банку, які були надані відповідачу для ознайомлення в письмовій формі. У позові з посиланням на положення ст. ст. 207, 638 ЦК України, вказано, що свідченням визнання відповідачем угоди є факт користування картковим рахунком та використання кредитних коштів, що відповідає положенням ч. 2 ст. 642 ЦК України. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надано відповідачу можливість розпоряджатися кредитним коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. Ухвалою суду від 19.09.2023 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, з позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема, шляхом розміщення на офіційному сайті суду повідомлення про виклик до суду. Разом із тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі положень ст. 280 та у відповідності до ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно витягу із статуту від 06 вересня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк». Судом установлено, що відповідач 10.06.2020 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за змістом якої вбачається, що відповідно до ст.634 ЦК України, відповідач приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, які розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернету privatbank.ua та які разом із пам`яткою клієнта і Тарифами становлять договір банківського обслуговування. Анкета-заява містить анкетні дані, контактну інформацію та підпис відповідача [PERSON] . Згідно із ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу (ЦК) України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За позицією позивача, підписавши заяву, відповідач погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг (розміщенні на сайті Банку www.privat.ua), тарифами банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування. Відповідач підтвердив своє волевиявлення щодо приєднання до Умов. Також 10.06.2020 відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту. Згідно довідки про зміну умов кредитування старт карткового рахунку почався 10.09.2020 та було встановлено кредитний ліміт у розмірі 5 000,00 грн., 19.10.2020 збільшено кредитний ліміт до 20 000 грн, 08.11.2021 збільшено кредитний ліміт до 50 000 грн., 01.12.2021 збільшено кредитний ліміт до 75 000 грн., 26.12.2022 відбулось зменшення кредитного ліміту до 0,00 грн. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 610, 611 ЦК України обумовлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені). На підтвердження умов кредитування АТ КБ «Приватбанк», позивач надав копії Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», витяг з Тарифів, паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості та виписку щодо руху коштів по банківський карті, що видавалась на підставі підписання анкети-заяви. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межі встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язувався повернути кредитні кошти в строки та обсязі, визначені умовами договору. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач не спростував доводів позивача щодо отримання кредитної картки та користування нею, крім того, факт користування кредитними коштами підтверджується випискою щодо руху коштів, з якої вбачається, що за період з 10.06.2020 до 29.05.2023 відповідач користувався кредитними коштами для особистих потреб, переказував кошти на інші картки та отримував кошти на цю картку від інших осіб. Зважаючи на викладені обставини, суд вважає доведеними факт отримання відповідачем кредитних коштів у позивача, користування вказаними коштами та наявність непогашеної заборгованості за кредитним договором у розмірі 78 098,07 грн, що як вбачається з розрахунку заборгованості складається з: 77 911,10 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 186,97 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved