Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд: стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №11044-11/2021 в розмірі 25740.00 грн. з яких: 7200,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 18540,00 грн. сума заборгованості за відсотками та судові витрати у розмірі 2684.00 грн. судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 листопада 2021 р. між ТОВ «ФК Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11044-11/2021. 31.01.2023 між ТОВ «ФК Інвеструм» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №31012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК Інвеструм» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу №31012023 від 31.01.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25740.00 грн. з яких: 7200,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 18540,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 31.01.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №11044-11/2021 в сумі 25740.00 грн. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 08.11.2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї,яку він отримав особисто, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Отже, відповідач був вчасно повідомлений про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов. 06.12.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи це тим, що згідно п. 1.2. Договору Факторингу № 31012023 від 21.01.2023 року, Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому - передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2., після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги, Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. До матеріалів справи Позивачем долучається копія Акту прийому - передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 31012023 від 31.01.2023 року в п. 1 якого зазначено, що Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 5557, після чого, з урахуванням п. 1.2. Договору факторингу № 31012023 від 31.01.2023 року, від Клієнта до Боржника переходять Права Вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей. В п. 2 Акту прийому - передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 31012023 від 31.01.2023 року не зазначена загальна сума заборгованості. Окрім того, в Договорі Факторингу № 31012023 від 21.01.2023 року, зокрема, в п. З «Порядок розрахунків» не зазначається Загальна сума прав Вимоги та Ціна Продажу за Договором (п. п. 3.2., 3.3.), що в своє чергу є суттєвими умовами договору. Сам Акт прийому - передачі Реєстру Боржників, зі сторони Клієнта було підписано директором ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» Крутько М.О., зі сторони Фактора Генеральним директором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів Ревуновим P.O. Також, Позивачем, як доказ того, що від Клієнта до Фактора перейшло Право Вимоги, додається Витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу № 31012023 від 31.01.2023 року, який, звертаю увагу суду, підписаний лише представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» Грибановим Денисом Вячеславовичем. Грибанова Дениса Вячеславовича , у відповідності до Довіреності № б/н від 12.12.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ», в особі Генерального директора Ревунова Романа Олеговича, уповноважили лише представляти інтереси Довірителя, зокрема, у судах, в тому числі, але не виключно, з усіма правами позивача, відповідача в судових процесах, стягувача у виконавчому провадженні. Окрім того, Представнику було надано право від імені Довірителя вчиняти всі процесуальні та інші дії, передбачені цивільним процесуальним кодексом України, Законом «України «Про виконавче провадження», іншими нормативно - правовими актами України. Таким чином, аналізуючи Довіреність видану ТОВ «ФК «ЄАПБ» на ім`я Грибанова Д.В., останній не був уповноважений на складання та підписання від імені Товариства долученого до позовної заяви Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 31012023 від 31.01.2023 року, а тому в матеріалах справи відсутні докази переходу Права Вимоги від Клієнта до Фактора. Крім того, як вбачається з копії договору Факторингу № 31012023 від 31.01.2023 року ним даний договір підписано не було, жодного письмового повідомлення про укладення даного договору він також не отримував. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 14.11.2021 між ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 11044-11/2021. За умовами договору [PERSON] отримав кредит у загальному розмірі 7200.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат Клієнта, а Клієнт зобов`язується повернути Позику та сплатити проценти за користування Позикою. Відповідно до п.1.2 Договору позика видається строком на 15 днів, тобто до 28.11.2021 року. Також сторонами погоджено сплату процентів у визначені договором строки. 31.01.2023 між ТОВ «ФК Інвеструм» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №31012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК Інвеструм» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу №31012023 від 31.01.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25740.00 грн. з яких: 7200,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 18540,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Згідно розрахунку заборгованості за період з 31.01.2023 по 31.07.2023 станом на 31.07.2023 заборгованість за кредитним договором №11044-11/2021 від 14.11.2021 року не погашена, залишок заборгованості складає 25740.00 грн. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. У відповідності до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При цьому, суд враховує, що після відступлення прав вимоги позивачем жодних нарахувань за кредитним договором не здійснювалося, тому підстав для зменшення розміру нарахованих відсотків чи інших нарахувань, пов`язаних із порушеннями умов виконання зобов`язання, немає. Разом з тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18)). Судом встановлено, що відповідно до п.1.2 договору про надання фінансового кредиту від 14.11.2021 року № 11044-11/2021 кредит надається строком 15 днів, тобто до 28.11.2021 року. Отже, з урахуванням строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором, позивач втратив право на нарахування процентів та штрафних санкцій з 29 листопада 2021 року. Встановлення строку дії кредитного договору має важливе значення для правильного вирішення справи з огляду на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що після закінчення строку договору, а саме 28.11.2021 року, кредитор втратив право нараховувати проценти за кредитом, починаючи з 29 листопада 2021 року, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягала сума неповернутого кредиту та процентів, нарахованих до 29 листопада 2021 року, а саме: 7200 грн.00 коп. - сума кредиту; 2700 грн. 00 коп. - відсотки за користування кредитом, а всього 9900 грн. 00 коп. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат між сторонами. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1030,65 гривень.

Outcome: partial