Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Заявник звернувся\~до суду\~із даною\~заявою про\~встановлення факту,\~що має\~юридичне значення,\~посилаючись в\~обґрунтування заявлених\~вимог на\~те,\~що [PERSON] \~народився [INFO] в\~с.\~Чегодаєва Бижбулакського\~району Башкирської\~АРСР,\~який в\~період часу\~з 22\~лютого 1978\~року по\~15\~квітня 1984\~року був\~працевлаштований у\~Кольській геологорозвідувальній\~експедиції.\~30\~серпня 1980\~року він\~уклав шлюб\~із [PERSON] ,\~зареєстрований Заполярним\~міським відділом\~записі актів\~громадянського стану\~Мурманської області,\~а 23\~квітня 1984\~року заявник\~переїхав на\~територію Української\~PCP,\~де був\~працевлаштований за\~переводом до\~ПГО «Кримгеологія»,\~де працював\~до 1995\~року.\~Під час\~працевлаштування на\~території Української\~PCP\~з 1\~вересня 1986\~року він\~поступив на\~навчання до\~Полтавського нафтового\~геологорозвідувального технікуму,\~який закінчив\~30\~червня 1989\~року.\~Працюючи в\~Південноукраїнській спеціалізованій\~експедиції ПГО\~«Кримгеологія»,\~в 1985\~році він\~отримав на\~сім`ю з\~чотирьох осіб\~(заявник,\~дружина та\~двоє їх\~дітей)\~квартиру,\~розташовану за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~наймачем якої\~був він,\~де починаючи\~з липня\~1985\~року він\~разом із\~дружиною та\~дітьми проживав,\~де проживає\~до теперішнього\~часу.\~Зазначав,\~що у\~лютому 1995\~року він\~та члени\~його сім`ї\~приватизували кв.\~ [ADDRESS] ).\~Таким чином\~на момент\~проголошення незалежності\~України заявник\~проживав на\~території України\~та не\~виїжджав за\~межи такої\~держави.\~Під час\~проживання на\~території України\~він з\~24\~серпня 1991\~року використовував\~паспорт громадянина\~СРСР,\~в якому\~була проставлена\~печатка про\~те,\~що він\~є громадянином\~України,\~після чого\~він отримав\~паспорт громадянина\~України,\~але в\~20\~році паспорт\~громадянина України\~ним було\~втрачено після\~зняття з\~реєстраційного обліку\~в 2013\~році з\~вказаної квартири\~в с.\~Ганнівка Новобузького\~району Миколаївської\~області.\~Звернувшись до\~органів Державної\~міграційної служби,\~йому було\~повідомлено,\~що наразі\~законом не\~визначено орган,\~який зберігає\~дані про\~зареєстрованих на\~1991\~рік осіб\~та відповідає\~за збереження\~таких даних,\~тому заявнику\~було рекомендовано\~звернутися до\~суду з\~метою встановлення\~факту постійного\~проживання на\~території України\~на 1991\~рік.\~На підставі\~переліченого просив\~суд встановити\~факт постійного\~проживання [PERSON] \~на території\~України станом\~на 24\~серпня 1991\~року та на 13 листопада 1991 року. Представник зацікавленої\~особи,\~представник Покровського\~відділу у\~м.\~Кривому Розі\~ГУ ДМС\~у Дніпропетровській\~області,\~надав свої\~пояснення на\~заяву [PERSON] , вказуючи, що 22.08.2023 року до Покровського відділу у місті Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області звернувся із заявою [PERSON] про документування його паспортом громадянина України, якому була дана відповідь 02.09.2023 року про те, що одним з документів, необхідних при подачі заяв для встановлення належності до громадянства України, є рішення суду про встановлення факту проживання (постійного проживання) на території України станом на 24.08.1991 року, тому йому було рекомендовано звернутись до суду із заявою для встановлення такого факту. Крім того за відомостями відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Покровському районі вбачається, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 05.07.1985 р. по 02.09.1994 р. При цьому вказував, що для того, щоб встановити факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року в судовому порядку, заявник у своїй заяві повинен заявляти вимоги, які відповідають нормам Закону України «Про громадянство України» та «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень». Заявник, [PERSON] , у судовому засіданні наполягав на задоволенні заявлених ним вимог, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у письмовій заяві. Представник зацікавленої особи в особі Покровського відділу у м. Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області, Приходько О. О., у судовому зсіданні, вирішення заяви [PERSON] залишила на розсуд суду, підтримавши письмові пояснення представника зацікавленої особи. Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За ч. 5 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: 1) згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так за ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. При цьому особи, зазначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у п. 2, - з 13 листопада 1991 року, а у п. 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України. Відповідно до п. 8 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, вказано, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого Чегодаєвською сільською радою Бижбулякського району республіки Башкортостан, актовий запис № 34 від 22 червня 1956 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Чегодаєво Бижбулякського району республіки Башкортостан, що також підтверджується інформацією з військового квитка [PERSON] (серія [NUMBER] ). Також суд встановив, що за трудовими книжками [PERSON] (серія [NUMBER] та [NUMBER] ), виданими 22 жовтня 1972 року та 4 квітня 1984 року відповідно, вбачається, що заявник з 23 квітня 1984 року по 29 серпня 1994 року працював в ПГО «Кримгеологія» Південно-українська спеціалізована експедиція надглибокого буріння. При цьому 30 червня 1989 року [PERSON] отримав диплом (серія [NUMBER] ) техніка-нафтовика Полтавського нафтового геологорозвідувального технікуму. Також відповідно до свідоцтва про шлюб, актовий запис № 134 від 30 серпня 1980 року, здійснений Заполярним міським відділом РАЦС, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 30 серпня 1980 року, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується копією паспорту [PERSON] (серія [NUMBER] ). Крім цього згідно із свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 1 лютого 1995 року вбачається, що співвласником кв. [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності є, зокрема, [PERSON] . Суд зауважує, що за відомостями з реєстраційної картки на [PERSON] вбачається, що останній мешкав по [ADDRESS] з 1985 року по 1994 рік. За актом від 24 жовтня 2023 року ОСББ «Цереус-3» також вбачається, що за свідченнями сусідів по будинку [PERSON] постійно мешкає по [ADDRESS] з 1985 року по теперішній час. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , вказували, що є сусідами по під`їзду будинку [PERSON] , який мешкає постійно з моменту заселення у 1985 році та по теперішній час у кв. [ADDRESS] , разом із яким протягом цього часу мешкають у даному житлі його дружина та двоє синів. Суд на підставі перелічених доказів зазначає, що у судовому засіданні було встановлено, що заявник, громадянство України якого не ставилось під сумнів на протязі багатьох років, зокрема, при видачі довідки про присвоєння йому РНОКПП, проживав на території України по [ADDRESS] на час набуття Україною незалежності. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та наведені норми права, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої [PERSON] заяви, на підставі чого його вимоги підлягають задоволенню в цій частині. Отже, суд за наслідком розгляду справи дійшов висновку, що [PERSON] постійно мешкав на території України станом на 24 серпня 1991 року. На підставі переліченого, суд вважає можливим для підтвердження громадянства України заявника встановити даний юридичний факт. При цьому суд не знаходить підстав для вставлення факту проживання заявника станом на 13 листопада 1991 року на території України, оскільки встановлення такого факту потрібно для набуття громадянства України за іншою підставою, тому в цій частині заявлені [PERSON] вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: partial