Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Вівчар А.Г., звернулась до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) по аліментам до Відповідача [PERSON] посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Вказує, що судовим наказом Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04.11.2019 року по справі\~№720/2310/19 [PERSON] було присуджено до сплати аліментів на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 жовтня 2019 року до їх повноліття. Звертає увагу суду на те, що вона не спроможна забезпечити потреби дітей на належному рівні, оскільки їй не вистачає коштів на утримання дітей. На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 95055,59 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав заяву відповідно до якої вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити, розглянути справу у його відсутності та не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань та відзиву на позовну заяву не надав, а також в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про поважні причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про час і місце та дату судового розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується скороченим витягом з книги запису актів про народження (а.с8-9). Згідно довідки Ванчиковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області № 618 від 04.08.2023 року [PERSON] та [PERSON] проживають в [ADDRESS] (а.с. 10). Як вбачається\~з судового\~наказу Новоселицького\~районного суду\~Чернівецької області\~від 04.11.2019 року по справі\~№720/2310/19 [PERSON] було присуджено до сплати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 жовтня 2019 року до їх повноліття (а.с.11). Згідно розрахунку в/п №60962562 від 04.11.2019 року відповідач допустив заборгованість по аліментам в розмірі 95055,59 грн. (а.с. 12-13). Так, як розмір пені по не сплаті аліментів перевищує суму заборгованості, відповідно до ст.196 СК України, пеня по аліментам не може перевищувати 100 % розміру заборгованості, тому розмір пені по заборгованості буде дорівнювати сумі заборгованості по аліментам, що становить 95055 гривень 59 копійок. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. За ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як визначено в ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Частиною 1 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. На підставі викладених обставин, беручи до уваги, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати дітей до настання їх повноліття, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1073,40 грн. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік», ст.ст. 184-184 191, 192 СК України,

Outcome: approved