Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

У липні 2023 року представник Акціонерного товариства «Кредобанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 31515/2020 від 03.06.2020 в розмірі 205 044 гривні 90 копійок та судові витрати із сплати судового збору у сумі 3 075 гривень 67 копійок. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03 червня 2020 року [PERSON] уклала з АТ "Кредобанк" кредитний договір № 31515/2021, відповідно до умов якого банк видав позичальнику кредит у розмірі 254 592,00 грн. на строком до 02.06.2025 на цілі визначені в п.п.2.2,2.4 кредитного договору. 03.06.2020 для забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором між [PERSON] та Банком був укладений Договір поруки № 31515/2020/2, за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання позичальником своїх зобов`язань в повному обсязі. Поручитель зобов`язаний сплатити кредитору заборгованість позичальника протягом 7 календарних днів з моменту невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Також, позивач зауважує, що зобов`язання по кредитному договору виконав - надав кошти в розмірі на умовах та на цілі визначені в кредитному договорі та на обумовлений сторонами строк. З умовами отримання та використання [PERSON] погодилась, кошти отримала, однак свої зобов`язання по кредитному договору, щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконала внаслідок чого станом на 13.07.2023 року заборгованість становить 205\~044,90 грн, з яких: 177\~175,79 грн.-заборгованість за основним боргом; 27\~869,11 грн.- заборгованість за відсотками. 31.05.2023 на адресу [PERSON] та 06.07.2023 на адресу поручителя [PERSON] направлено досудові вимоги, щодо виконання договірних зобов`язань, однак дані вимоги відповідачами залишене без належного реагування. За таких обставин, враховуючи, що заходи досудового врегулювання спору не принесли бажаного результату, позивач просить захистити порушені права та майнові інтереси, ухваливши рішення про задоволення позовних вимог. Ухвалою суду від 08.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження в справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача АТ «Кредобанк» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 02.10.2023 представником позивача подано заяву, відповідно до якої представник підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, а справу просить розглянути за відсутності представника АТ «Кредобанк». Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує представник позивача. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 03.06.2020 між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 31515/2020, положеннями п.1 якого передбачено, що банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними, комісії та інші платежі, передбачені цим кредитним договором. 03.06.2020 між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] (поручитель) укладено договір поруки № 31515/2020/2, положеннями п. 1.1 якого, зокрема, передбачено, що поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань у повному обсязі (повернення кредиту, сплати відсотків та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, неустойки) за кредитним договором № 31515/2020 від 03.06.2020, укладеним між боржником та кредитором. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких станом на 13.07.2023 заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 205044,90 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 177175,79 грн., заборгованості за відсотками 27869,11 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору. Вимогами ст. 549 ЦК України передбачено обов`язок боржника в разі порушення зобов`язання передати кредиторові грошову суму штрафу у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1і2 глави 71цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов`язання. При цьому, відповідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. За нормою частин 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Верховний Суд у постанові від 22.02.2023 по справі № 759/11628/14-ц зазначив, що порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, установлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Наслідки солідарного обов`язку боржників передбачені статтею 543 ЦК України основним з яких є зазначений у частині першій цієї статті, а саме: у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За правилами норми ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідачів направлялися досудові вимоги з виконання договірних зобов`язань з вимогою про погашення заборгованості, проте вказані вимоги залишилися без виконання з боку відповідачів. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не виконала умови кредитного договору №31515/2020 від 03.06.2020, а відповідач [PERSON] з огляду на укладений договір поруки є солідарним боржником [PERSON] по кредитному договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 205\~044,90 грн. у солідарному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у розмірі 3 075,67 грн. солідарно.

Outcome: approved