Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

20.09.2023р. АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» в особі свого представника Замкової І.А. (діє на підставі довіреності від 12.03.2023р. а.с. № 8, 33) звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.№1-2). Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Федотовою В.М. від 20.06.2023р. цивільну справу направлено для розгляду за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (а.с. № 11). Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 25.09.2023р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с. № 16). В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилалася на те, що відповідач\~ є\~споживачем послуг\~з постачання\~електричної енергії,\~які надаються\~за адресою:\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [ADDRESS] ,\~у зв`язку\~з чим\~на останнього\~було відкрито\~особовий \~рахунок № [NUMBER] . 25.06.2020р. між сторонами укладено договір про реструктуризацію заборгованості №4733015/2, яким на період з 25.06.2020р. по 01.08.2021р. розстрочено відповідачу залишок несплаченої ним вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 7 571грн.37коп. Однак свої зобов`язання за вказаним договором відповідач не виконав належним чином, внаслідок чого станом на 16.06.2023р. у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 4 416грн.37коп., яку представник позивача і просила стягнути за даним позовом разом з понесеними позивачем судовими витратами по справі. Враховуючи викладене, посилаючись на положення ст.ст. 22, 526, 530, 625, 626, 509, 610, 611, 623, 1166, 1212 ЦК України, п.п. 8.2.5, 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14.03.2018р. № 312 (зі змінами та доповненнями, внесеними НКРЕКП), просила стягнути з [PERSON] 4\~416грн.37коп. заборгованість за договором про розстрочення оплати заборгованості від 25.06.2020р. №4733015/2 та судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2\~684 грн. Представник позивача Замкова І.А. (діє на підставі довіреності від 12.03.2023р. а.с. № 8, 33) 11.12.2023р. надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності (а.с. № 37). Відповідач [PERSON] в судові засідання по справі, які були призначені на 26.10.2023р. та 11.12.2023р., двічі поспіль не з`явився. Про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином,\~ як за адресою реєстрації місця проживання, так і за адресою, за якою відкрито особовий рахунок та укладено договір про реструктуризацію заборгованості. Втім, судові повістки разом з копією позовної заяви з додатками були повернуті суду з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою» або «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 21, 29, 34). Окрім того, про дату судового засідання 11.12.2023р. відповідач був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. 36). Відповідач про причини неявки суд не сповістив, заяв про відкладення слухання справи або неможливість явки до суду не надав, правом подачі відзиву не скористався. З урахуванням\~заяви представника\~позивача та\~повторної \~неявки відповідача\~в судові\~засіданні,\~у відповідності\~до ст.\~223,\~ч.2ст.\~247\~ЦПК України\~суд розглянув\~справу 11.12.2023р.\~за відсутності обох сторін (їх представників),без фіксування судового процесу технічними засобами. Підстав для ухвалення по справі заочного рішення у цій справі немає, оскільки відсутня сукупність умов для винесення заочного рішення, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України. Так, в нашому випадку, представник позивача не надала згоду на ухвалення по справі заочного рішення ні по тексту позовної заяви, ні по тексту заяви до суду від 11.12.2023р. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України,\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених\~ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2\~ст. 509 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачено про недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом\~ст. 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст.\~527\~ЦК України). Кожна сторона повинна вжити усіх належних та необхідних заходів для виконання нею зобов`язань. Розглядаючи цивільно-правовий спір суд дійшов висновку про те, що заборгованість за договором слід стягнути з відповідача з огляду на наступне. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг позивача з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] . 25.06.2020р. між [PERSON] та АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» було укладено договір про реструктуризацію заборгованості з вартості необлікованої електричної енергії по Акту про порушення Правил користування електричною енергією № 4733015/2, долучено графік погашення (а.с. № 5, 6). Також, 25.06.2020р. між сторонами було узгоджено та підписано додаток №1 до договору, відповідно до якого відповідач повинен сплачувати кожного місяця 631 грн. до повного погашення боргу у розмірі 7\~571 грн.37 коп., оскільки споживач частково сплатив суму по акту про порушення, у зв`язку з чим залишок боргу, на який було укладено угоду, склав 7\~571 грн.37коп. Крім того, відповідно до п. 2.1 договору сторони домовились щодо строку виконання зобов`язання, а саме строк дії договору було визначено - з 25.06.2020р. по 01.08.2021р. Разом з тим, як встановлено з наявних в матеріалах справи, відповідач свої зобов`язання з погашення розстроченої заборгованості перед позивачем не виконав належним чином, у зв`язку із чим станом на 25.05.2023р. розмір непогашеної вартості необлікованої електричної енергії становить 4 416грн.37коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. №4). Приймаючи до уваги вищезазначене, та враховуючи, що відповідач у встановлений договором строк не виконав перед позивачем своїх зобов`язань, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у розмірі 4 416 грн. 37коп. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму оплаченого при подачі позову судового збору у розмірі 2 684 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. № 3). На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved