Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вимог вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 вересня 2007 року по 23 лютого 2023 року. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Батько дітей є працездатним, офіційно не працевлаштований. Допомогу дітям надає періодично та в незначних розмірах. Враховуючи наведене, позивач просить суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання двох дітей у розмірі 5000 грн. на місяць. Ухвалою суду від 20 вересня 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. 18 жовтня 2023 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому останній визнає вимоги частково (в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку). Зазначає, що він офіційно не працевлаштований, є інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію в розмірі 2520 грн. на місяць, потребує коштів на лікування. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач визнав позовні вимоги частково, в розмірі 3000 грн. щомісячно. Надав пояснення аналогічні викладеному у письмовому відзиві на позов. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2023 року (а.с.2-4). Від шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] ,та [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). Діти які проживають разом з матір`ю, що не заперечується сторонами. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому у частині другій статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» встановлено, що з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2272 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що діти є здоровими (доказів іншого не надано). Відповідач є особою з інвалідністю ІІІ групи, працездатного віку, офіційно не працевлаштований, отримує пенсію в розмірі 2520 грн. на місяць (а.с.23-26). Інших осіб на своєму утриманні немає, доказів протилежного не надано. Інших істотних обставин при визначенні розміру аліментів, суд не знаходить. В сукупності оцінених судом доказів є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та зобов`язаний згідно із законом належним чином забезпечувати і утримувати її. Суд зауважує, що розмір заявленої позивачем суми аліментів на одну дитину є меншим встановленого прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку (по 2500 грн. на кожну дитину). На думку суду, з урахуванням загальних витрат на дітей, які на даний час несе позивач, такий розмір аліментів не є надмірним та буде достатнім для забезпечення їх гармонійного фізичного та соціального розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні. Необхідність витрат на лікування не виключає обов`язку відповідача як батька надавати рівноцінну матеріальну допомогу неповнолітнім дітям, які її потребують. На підставі наведеного, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про участь в утриманні дітей, а позивач наполягає на стягненні аліментів у примусовому порядку, а також враховуючи пріоритетність інтересів дітей, на користь яких стягуються аліменти, їх вік, стан здоров`я, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, особу відповідача, який є чоловіком працездатного віку, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у розмірі 5000 грн., але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved