Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Іщук Інна Василівна про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивовано тим, що рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15.11.2011 у справі № 2-1409/11 за [PERSON] та [PERSON] визнано право спільної сумісної власності на: житловий будинок [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 3,1003 га, що знаходиться на території Жданівської сільської ради Хмільницького р-ну Вінницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка площею 0,2500 га, що знаходиться на території Жданівської сільської ради Хмільницького р-ну Вінницької області, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд; земельна ділянка площею 0,3670 га, що знаходиться на території Жданівської сільської ради Хмільницького р-ну Вінницької області, призначена для ведення особистого селянського господарства. Позивач з метою прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась до нотаріуса, однак їй було відмовлено, оскільки, із поданих нею документів відсутня можливість встановлення нотаріусом складу спадкового майна. За таких обставин, з врахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 1/2 вищезазначеного майна. Ухвалою суду від 24.04.2023 вказану позовну заяву прийнято до розгляду Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання у даній справі. Відповідачу надано строк для подачі відзиву. Ухвалою суду від 10.10.2023 у справі закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги, з врахуванням уточнених, підтримали в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Третя особа в судове засідання не з`явилилась, причини неявки суду не повідомила, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15.11.2011 в справі № 2-1409/11 , яке набрало законної сили 25.11.2011 (копія на а.с. 9) визнано за Визнати за [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності на: житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 69,6 кв.м., житловою площею 48,9 кв.м. зазначений під літерою "А" з верандою а, ґанком г, та господарськими будівлями: погребом Д, ямою для кормів В, сараєм з літньою кухнею Е, гаражем Г, убиральнею Б, огорожею №1, воротами з хвірткою №2, вартістю 86653 грн., що належав [PERSON] ; земельну ділянку площею 3,1003 га, що знаходиться на території Жданівської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартістю 47912,76 грн., яка належала [PERSON] , відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №502930; земельну ділянку площею 0,2500 га, що знаходиться на території Жданівської сільської ради, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель і споруд, вартістю 3797,90 грн., яка належала [PERSON] , відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №396230 від 19 лютого 2008 року; на земельну ділянку площею 0,3670 га, що знаходиться на території Жданівської сільської ради, призначену для ведення особистого селянського господарства, вартістю 5501,91 грн., яка належала [PERSON] , відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №396231 від 19 лютого 2008 року. Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи викладене, частки кожного із співвласників вищезазначеного нерухомого майна є рівними та становлять по 1/2, що передбачено законом та не заперечується відповідачем. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (копія на а.с.15) підтверджено, що [INFO] помер [PERSON] . Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (копія на а.с. 12) після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Іщук І. В. заведено спадкову справу. Постановою приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Іщук І. В. від 01.03.2021 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки, із поданих нею документів відсутня можливість встановлення нотаріусом складу спадкового майна. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права, інтересу. Одним із способів захисту цивільного права є визнання права (ст. 16 ЦК України). Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 315 ЦПК). Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази в сукупності, враховуючи, що відповідач не заперечує проти позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі 370, 1218,1222, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved