Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] право на завершення приватизації та реєстрації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,45 га та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд площею 0,07 га, які були передані у приватну власність [PERSON] на підставі рішення Мирненської сільської ради від 25 листопада 1993 року №16/8 відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Мотивує свій позов тим, що [INFO] в селі Мирне Горохівського району Волинської області помер його батько [PERSON] . Спадкоємцями майна останнього за законом є позивач та дружина спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадкового майна входить, зокрема, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,45 га та земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд площею 0,07 га, які відповідно до рішення Мирненської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 25 листопада 1993 року №16/8 передані у приватну власність спадкодавцю. Позивач після померлого батька прийняв спадщину шляхом спільного проживання. Для оформлення належної йому спадщини останній звернувся до Горохівської державної нотаріальної контори. Проте, державний нотаріус відмовив позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Отже, позивач не може оформити належну йому спадщину, оскільки спадкодавець за життя не виготовив відповідної документації та не отримав правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 02 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 02 листопада 2023 року витребувано в Горохівської державної нотаріальної контори витяг зі спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , а також заповітів, посвідчених від його імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавця - належним чином завіреної її копії. Представник позивача в підготовче засідання не з`явилася, у письмовій заяві, поданій 06 грудня 2023 року, просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, в заяві, яка надійшла до суду 20 листопада 2023 року, міський голова просив справу розглядати у відсутності представника ради, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Мирненською сільською радою Горохівського району Волинської області (а. с. 8). Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] відповідно до якого його батьком є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а. с. 6). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, [PERSON] померла [INFO] (а. с. 9). Довідкою Горохівської міської ради від 24 жовтня 2023 року №844 стверджується, що спадкодавець [PERSON] на день смерті проживав в [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] , яка померла [INFO] та сином [PERSON] . Заповіт [PERSON] в Мирненській сільській раді не посвідчувався. Спадкоємцем за законом є син [PERSON] . Спадкоємець вступив у фактичне володіння майном шляхом спільного проживання (а. с. 11). Згідно з довідкою Горохівської міської ради про реєстрацію місця проживання від 28 жовтня 2021 року №826, [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а. с. 5). Із матеріалів витребуваної відповідно до ухвали суду спадкової справи №241/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] 30 травня 2016 року подав до Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 2,3615 га, яка розташована на території Мирненської сільської ради Горохівського району Волинської області згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №486553, виданого Горохівською районною державною адміністрацією 04 квітня 2011 року. На підставі поданої заяви державний нотаріус 30 травня 2017 року видала Свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку. Також [PERSON] 20 червня 2017 року подав до Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з частки права на пайовий фонд майна відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВЛ №0198428, виданий Мирненською сільською радою 15 червня 2017 року під Р№358. На підставі поданої заяви державний нотаріус 20 червня 2017 року видала Свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний майновий сертифікат. Також [PERSON] 17 червня 2022 року подав до Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . На підставі поданої заяви державний нотаріус 17 червня 2022 року видала Свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок. Проте, державний нотаріус у постанові від 25 жовтня 2023 року №02-31/603 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,45 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та на земельну ділянку площею 0,07 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд, що належали спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] . У постанові державний нотаріус вказала, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи. Крім того, з матеріалів вищевказаної спадкової справи вбачається, що інший спадкоємець за законом [PERSON] 16 травня 2017 року подала заяву про відмову від спадщини на користь позивача [PERSON] (а. с. 10). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №74760143 від 15 листопада 2023 року вбачається, що заповіт [PERSON] не посвідчувався. Як вбачається з Архівного витягу з рішення сесії Мирненської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 25 листопада 1993 року №16/8, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,45 га для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку площею 0,07 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд. З відповіді Відділу №4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління держгеокадастру у Волинській області від 23 жовтня 2023 року вбачається, що за [PERSON] не зареєстровані та не видавались державні акти на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,07 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,45 га. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] прийняв спадщину шляхом спільного проживання як спадкоємець за законом першої черги після смерті батька [PERSON] . На частину спадкового майна позивачу 30 травня 2017 року, 20 червня 2017 року та 17 червня 2022 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом. На неприватизовані земельні ділянки [PERSON] не може оформити спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане спадкове майно. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Дружина померлого спадкодавця - [PERSON] відмовилася від своєї частки у спадщині в користь позивача [PERSON] . Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) підставою набуття права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з п. 7 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Відповідно до абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Нормами чинного законодавства України визначено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №4-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Таким чином, оскільки спадщина після смерті [PERSON] , який за життя не набув права власності на спірні земельні ділянки, хоча розпочав процедуру їх приватизації, відкрилась [INFO] , позивач, як спадкоємець його майна за законом, який прийняв спадщину в установленому порядку, має право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на вищевказані земельні ділянки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами порушення його права, окрім того, на думку суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, передбачений законом, а тому позов підлягає до задоволення повністю. Судові витрати суд залишає за позивачем.

Outcome: approved