Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

08.09.2023 позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати дійсною угоду купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 6321210100:00:022:0058, площею 0,0981 га, що розташована по [ADDRESS] , укладену 28.12.2022 між нею та відповідачем; визнати за нею право власності на це нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 28.12.2022 придбала у [PERSON] за 134\~000 Євро, зокрема, спірну земельну ділянку, на підтвердження чого відповідач склав відповідну розписку, передав правовстановлюючі документи на майно і взяв на себе зобов`язання не пізніше 15.01.2023 оформити договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Укласти договір купівлі-продажу в день укладення розписки їм завадила відсутність кадастрового номеру на земельну ділянку, який відповідач обіцяв виготовити до початку 2023 року. В подальшому укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки не встигала, оскільки строк дії довіреності сплинув відповідно до Постанови КМУ №719 від 24.06.2022. Повідомила, що неодноразово зверталася до відповідача з проханням скласти заяву довірителя про підтвердження дії довіреності, однак жодних дій відповідачем не вчинено. Зазначила, що виконала всі умови угоди, сплатила відповідачу обумовлену вартість нерухомого майна, але не має можливості оформити право власності в передбаченому законом порядку не зі своєї вини, тому змушена звернутися до суду із даним позовом. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 19.09.2023 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок, строки виконання ними вимог цього Кодексу. Копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу направлено згідно ст.177 ЦПК України рекомендованим повідомленням, про що свідчить відповідна довідка Укрпошти. Ухвалу суду повернуто за закінченням терміну зберігання, в зв`язку з чим у відповідності до ч.10 ст.187 ЦПК України відповідача повідомлено шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України та відзив на позовну заяву до суду не надходили. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є власником земельної ділянки кадастровий номер 6321210100:00:022:0058, площею 0,0981 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №319779757 від 09.01.2023 та витягом з ДЗК №НВ-9905690962022 від 17.12.2022. Зі змісту розписки від 28.12.2022, [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 134\~000 Євро за продаж, зокрема, належної йому земельної ділянки кадастровий номер 6321210100:00:022:0058, площею 0,0981 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . При цьому зобов`язався не пізніше 15.01.2023 оформити договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Претензій до [PERSON] не має та в подальшому не матиме. 28.12.2022 [PERSON] склав довіреність, посвідчену консулом Генерального консульства України в м. Любліні, зареєстровану в реєстрі за №570/4-1442, якою уповноважив певних осіб здійснити продаж, зокрема, належної йому земельної ділянки кадастровий номер 6321210100:00:022:0058. Згідно Постанови КМУ №719 від 24.06.2022 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану», нотаріальне посвідчення договорів щодо відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, іпотеки, про задоволення вимог іпотекодержателя, встановлення довірчої власності на нерухоме майно (у тому числі договорів про внесення змін до таких договорів або їх розірвання (припинення), а також нотаріальне засвідчення справжності підпису на актах приймання-передачі частки (частини частки) у статутному (складеному) капіталі (статутному фонді) юридичної особи, які укладаються (підписуються) від імені фізичної особи - відчужувача (іпотекодавця, довірчого засновника) на підставі довіреності, з дня видачі якої минуло більше одного місяця (більше двох місяців, якщо її посвідчено консульською установою (дипломатичним представництвом) України або відповідно до законодавства іноземної держави), дозволяється за умови отримання нотаріусом заяви довірителя про підтвердження дії довіреності, справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом, консульською установою (дипломатичним представництвом) України або відповідно до законодавства іноземної держави, а у разі, коли така довіреність посвідчена нотаріусом без використання спеціальних бланків нотаріальних документів, - також за умови її реєстрації в Єдиному реєстрі довіреностей з внесенням до нього відомостей про наявність повноважень, необхідних представникові для укладення (підписання) відповідного договору (акта). Справжність підпису на такій заяві повинно бути засвідчено нотаріусом не раніше ніж за сім календарних днів, а консульською установою (дипломатичним представництвом) України або відповідно до законодавства іноземної держави - не раніше ніж за один місяць до дня укладення (підписання) відповідного договору (акта). Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст.319 ЦК України встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями ст.321 ЦК України є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. За змістом ст.325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, що відповідно за законом не можуть їм належати. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України). Згідно положень ст.662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. За ч.3\~ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до\~ч.2\~ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд доходить висновку про дійсність угоди купівлі-продажу земельної ділянки, укладеної 28.12.2022 між [PERSON] та [PERSON] , оскільки умови угоди фактично повністю сторонами виконані, але у зв`язку із закінченням строку дії\~довіреності позбавлена можливості оформити її в нотаріальному порядку. Аналізуючи наведені правові норми, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на земельну ділянку кадастровий номер 6321210100:00:022:0058, що відновить її порушене право. На підставі викладеного,

Outcome: approved