Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

05.06.2023 року представник АТ «Райффайзен Банк» Лозіна О.Ю. звернулась до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк», заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-101018481 від 14.08.2021 року у сумі 277\~993, 10 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 247 817, 26 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 3 433, 17 грн.; заборгованості за відсотками\~у розмірі 30 175, 84 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 23\~934, 92 грн.; стягнути з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк» витрати по сплаті судового збору у сумі 2 684,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог зазначила, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» розмістив на власному офіційному сайті в мережі Інтернет «www.aval.ua» Публічну пропозицію про надання громадянам банківських послуг на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль». У Публічній пропозиції визначено, що фізична особа, яка виявила намір прийняти (акцептувати) цю публічну пропозицію, підписує Заяву про акцепт публічної пропозиції/Угоду, за встановленою формою. Також у Публічній пропозиції зазначено, що ця Публічна пропозиція, Заява про акцепт, Правила, разом із Тарифами, заявами, всіма змінами, додатками, додатковими договорами/угодами до них у сукупності є Договором банківського обслуговування. При цьому договір банківського обслуговування є укладеним з дати приймання банком або кредитним посередником підписаної фізичною особою Заяви про акцепт. 30.10.2015 року відповідач звернувся до позивача і підписав Угоду №PDV2-1245511 про акцепт Публічної пропозиції/Угода (далі - «заява»). Відповідно до цієї угоди відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловивши повну та безумовну згоду з її умовами. 14.08.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №-014-RO-82-101018481, за яким кредитор надав позичальникові кредит в сумі 221 019,77 грн. строком на 72 місяці з фіксованою процентною ставкою в розмірі\~38,30 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно з умовами договору та тарифів кредитора, та виконати всі зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до умов п. 1.2. Заяви-Договору банк надав клієнту кредит у сумі 221 019, 77 грн. Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на поточний рахунок клієнта, зазначений у п. 1.1 заяви-договору, клієнт доручає банку здійснити в дату надання кредиту договірне списання коштів з поточного рахунку у визначеній підпунктом 1.2.1.1 підпункту 1.2.1 пункту 1.2 заяви-договору сумі на картковий рахунок. Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на кредитний рахунок з наступним відображенням операції надання кредиту на кредитний рахунок через поточний рахунок в дату надання кредиту (у разі його надання в операційний час) або на наступний операційний день (у разі надання кредиту після закінчення операційного часу). Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання. З укладенням заяви-договору у відповідача виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки у строки та розмірах, встановлених умовами договору. Позивачем вживались заходи досудового регулювання спору, шляхом направлення вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань. Однак, у визначені кредитором строки вимога банку не була виконана, у зв`язку з чим станом на 10.03.2023 року заборгованість відповідача перед АТ «Райффайзен Банк» за Заявою-Договором становить 277 993,10 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 247\~817, 26 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 3\~433, 17 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 30 175,84 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 23 934, 92 грн. У зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 22.06.2023 року матеріали цивільної справи направлено до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.47). Ухвалою суду від 18.07.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) (а.с.52-53). Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подавав. Причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.1\~ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оцінюючи характер процесу, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів, що відповідатиме ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 30.10.2015 року [PERSON] звернувся до АТ «Райффайзен Банк» та підписав Угоду №PDV2 - 1245511 про акцепт Публічної пропозиції/Угода (далі - заява), згідно якої прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку «www.aval.ua», висловив повну та безумовну згоду з її умовами (а.с. 23). 14.08.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-101018481. Відповідно до умов п. 1.2, 1.2.2, 1.2.3, 1.2.4, 1.2.5 Заяви-Договору банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 221 019, 77 грн., а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Строк кредиту 72 місяці, з 14.08.2021 року (дата надання кредиту) по визначеному графіком дату останнього щомісячного ануїтетного платежу, з фіксованою процентною ставкою 38,30 % річних. Дата сплати щомісячного ануїтетного платежу 14 числа кожного календарного місяця згідно графіка. Дата та сума переказу коштів з кредитного рахунку на поточний рахунок з метою виконання грошових зобов`язань за кредитом, клієнт доручає банку здійснювати 9 числа кожного місяця договірне списання коштів з кредитного рахунку на поточний рахунок в сумі 7\~874, 17 грн., яка дорівнює сумі ануїтетного платежу згідно графіку. Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на поточний рахунок клієнта, зазначений у п. 1.1 заяви-договору, клієнт доручає банку здійснити в дату надання кредиту договірне списання коштів з поточного рахунку у визначеній підпунктом 1.2.1.1 підпункту 1.2.1 пункту 1.2 заяви-договору сумі на картковий рахунок. Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на кредитний рахунок з наступним відображенням операції надання кредиту на кредитний рахунок через поточний рахунок в дату надання кредиту (у разі його надання в операційний час) або на наступний операційний день (у разі надання кредиту після закінчення операційного часу). Відповідно до умов п. 7 Заяви - Договору Позичальник підтвердив, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил. Клієнт визнав та підтвердив, що на взаємовідносини Сторін за цією Заявою - Договором поширюється положення Договору, Правил, в тому числі Розділів 2, 6 Правил. Клієнт зобов`язався дотримуватись умов Договору, Правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування поточних рахунків, а також надання Банком кредитів. Підписанням цієї Заяви - Договору Клієнт підтвердив, що до відносини Сторін за цією Заявою застосовуються всі положення Договору, в тому числі Розділів 2,6 Правил так само як би текст Правил був би власноруч підписаний Клієнтом (а.с. 13-14). 14.08.2021 року між сторонами було підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою», де визначено сума кредиту становить 221\~019, 77 грн. зі строком кредитування на 72 місяці та з процентною ставкою відсотків річних 38.30%. Кредит надається з метою придбання споживачем товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника сплати споживачем страхового платежу на користь страховика, безготівковим шляхом у визначену договором про споживчий кредит дату. Крім того, в Паспорті споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» зазначена інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація, інші важливі правові аспекти тощо (а.с. 12 зворот). [PERSON] отримав виплату кредиту у сумі 221 019, 77 грн, що підтверджено випискою по рахунку АТ «Райффайзен Банк» від 10.03.2023 року (а.с. 8). 12.03.2023 року позивачем відповідачу направлялась вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором в зазначеному вище розмірі (а.с. 24-30). Проте доказів сплати заборгованості відповідачем суду не надано. Окрім того до суду надані правила банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк» (а.с. 33-36). З наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором №014-RO-82-101018481 від 14.08.2021 року вбачається, що [PERSON] має загальну заборгованість перед АТ «Райффайзен Банк», яка станом на 10.03.2023 року становить 277\~993 грн. 10 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 247 817, 26 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 3 433,17 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 30 175,84 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 23 934, 92 грн. (а.с. 7 зворот). Проте, всупереч вимогам Кредитного Договору відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, доказів своєчасного виконання відповідачем взятих на себе згідно кредитного договору зобов`язань суду не надано. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч.1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з п. 21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Відповідно до ст.ст. 526-530, 610-612, 623, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як визначено ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). В даному випадку відповідач [PERSON] уклав 14.08.2021 року кредитний договір з АТ «Райффайзен Банк» №014-RO-82-101018481 в письмовій формі, однак не виконав умови кредитного договору, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, а також не надав відзиву на позов з відповідними запереченнями і доказами на їх підтвердження, відтак, суд, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №014-RO-82-101018481 від 14.08.2021 року станом на 10.03.2023 року у сумі 277\~993 грн. 10 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 247 817, 26 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 3 433,17 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 30 175,84 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 23 934, 92 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі\~ст.141 ЦПК України,\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2 684,00 в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.6).

Outcome: approved