Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

26 жовтня 2023 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що з 06 травня 2000 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що сторони припинили ведення спільного господарства та сумісне проживання. Основаною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вказує, що в добровільному порядку [PERSON] відмовляється розірвати шлюб, а тому звернутися в органи ДРАЦС для подачі спільної заяви не має можливості. Вважає, що причини звернення до суду є обґрунтованими, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому просить шлюб розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 27.10.2023р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано строк учасникам справи для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 21 листопада 2023р. о 08 год. 30 хв., яке відкладено на 06 грудня 2023р. о 08 год. 30 хв. Сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 21-22), в таке засідання не з`явилися. При цьому, позивач [PERSON] подала заяву від 17.11.2023р. про розгляд справи без її участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить шлюб розірвати; після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона набула при реєстрації шлюбу, « [PERSON] »; не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі (а.с. 18). Відповідач [PERSON] жодних заяв чи клопотань в суд не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався, хоча був ознайомлений з матеріалами справи 13 листопада 2023р., що підтверджується відміткою на його заяві від 13.11.2023р. (а.с. 16). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності учасників справи. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 06 травня 2000р. позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 17, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 15.03.2018р. Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15.03.2013р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новодністровського міського управління юстиції у Чернівецькій області (а.с. 5). Як зазначає позивач [PERSON] , сторони припинили ведення спільного господарства та сумісне проживання, у зв`язку із чим остання не бачить сенсу у подальшому підтриманні сімейних відносин, а тому вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідач [PERSON] жодних заперечень проти позову не надавав. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Шлюб відповідно до ст. 24 СК України це добровільна згода чоловіка та жінки, а судом встановлено, що позивач не бажає перебувати у шлюбі із відповідачем. Судом також встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає недоцільним подальше підтримання сімейних відносин та не бажає збереження шлюбу, а відповідач не скористався своїм правом щодо подання клопотання про примирення. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, беручи до уваги відсутність заперечень зі сторони відповідача, фактичне припинення сімейних відносин, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.03.2018р. після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Під час перебування справи у провадженні суду позивач подала заяву від 17.11.2023р., згідно з якою, зокрема, просила після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона набула при реєстрації шлюбу, « [PERSON] ». Таким чином, враховуючи бажання позивача залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача [PERSON] в розмірі 1073, 60 грн. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved