Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Козар М.В., звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 18.06.2019 року у Виконавчому комітеті Великогеєвецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №03. В обгрунтування позову посилається на те, що між сторонами 18.06.2019 зареєстровано шлюб, в якому в них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з початку червня 2023 з відповідачем припинили подружні відносини, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Кожен із них живе своїм життям та не цікавиться життям іншого з подружжя, тому вважає що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Наміру примирення з відповідачем не має та вважає за доцільне шлюб розірвати. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. Позивач в судове засідання 13.12.2023 не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання, була повідомлена належним чином. При цьому, в п.3 прохальної частини позовної заяви, представник позивача - адвокат Козар М.В., який діє на підставі ордера серія АР №1131417 від 05.07.2023, просить розгляд справи проводити без участі позивача та її представника, проти заочного рішення не заперечує, проти примирення категорично заперечує. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач у судове засідання 13.12.2023 повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки та SMS-повідомлення на номер телефону вказаний у позовній заяві, що підтверджується Довідкою про доставку повідомлення про «Viber», про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що гр. [PERSON] , [INFO] і гр. [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 18.06.2019 року у Виконавчому комітеті Великогеєвецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №03. Прізвища після одруження: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 18 червня 2019 року. З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02.03.2022 року вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч.1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51\~Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги зазначені у позові обставини, що у сторін є малолітня дитина 2022 року народження, а також те, що вони з червня 2023 року проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення та подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та категорично заперечує проти примирення. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому на підставі ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1073, 60 грн. На підставі ст.ст. 24, 56, 105,\~110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12,\~76-81, 137, 141, 142, 247,\~263-265,\~280-283, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved