Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. був вчинений виконавчий напис, реєстр №24825, яким запропоновано звернути стягнення заборгованості на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк», ЄДРПОУ 14282829, місце знаходження м.Київ вул.Андріївська, №4, боржником якого він є. Загальна сума заборгованості становить 26443, 01 грн., при цьому визначити за який період проводиться стягнення звборгованості, номер кредитного договору, дата його укладення та розрахунок по заборгованості, за вказаним виконавчим написом, неможливо, остільки в матеріалах автоматизованої системи виконавчих проваджень відстутня копія виконавчого напису №24825 від 16 липня 2020 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л., 05 серпня 2020 року відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису №24825. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. від 20 серпня 2020 року, в рамках виконавчого провадження [NUMBER] звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. Виконавчий напис №24825 від 16 липня 2023 року вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що стало підставою для звернення до суду з метою захисту порушених прав та інтересів і визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а.с.1-5). Позивач [PERSON] , із позовною заявою в Городищенський районний суд Черкаської області до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, звернувся 17 липня 2023 року через підсистему «Електронний суд» (а.с.1-5). Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 17 липня 2023 року пред`явлена позовна заява була залишена без руху в зв"язку з тим, що не відповідала загальним вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України (а.с.13-14). 24 липня 2023 року, на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху на адресу Городищенського районного суду Черкаської області, надійшло клопотання з додатками, відповідно до якого позивач усунув недоліки позовної заяви (а.с.17-18). Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 17 липня 2023 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, з наданням відповідачу часу для подачі відзиву, пред`явлення зустрічного позову, а третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, для надання письмових пояснень (а.с.19). 07 листопада 2023 року, у підготовчому засіданні, постановлено ухвалу про зупинення стягнення у виконавчому провадженні [NUMBER] від 05 серпня 2020 року, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №24825 від 16 липня 2020 року, витребування доказів, та закриття підготовчого провадження і призначення цивільної справи до судового розгляду (а.с.40-42). У судове засідання 30 листопада 2023 року сторони, будучи належним чином повідомленими, шляхом надіслання судових повісток рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, що підтверджується поштовими трекінгами та розміщення оголошення 08 листопада 2023 року про виклик до суду на офіційному вебпорталі «Судова влада України» за веб-адресою: https://gd. ck. court. gov. ua., не з`явилися: позивач [PERSON] , інформований, письмових пояснень до суду не надіслав; представник відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк», подав заяву про визнання позовних вимог, в порядку ст.206 ЦПК України, від 20 жовтня 2023 року за вхідним №5325, в якій просив розглянути справу без представника та вирішити питання стосовно судових витрат; третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., не з`явилася, причину своєї неявки суду не повідомила, як і не надіслала заяв чи то клопотань про розгляд справи у її відсутність або перенесення розгляду, своїм своїм правом на подання пояснень третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на позовну заяву не скористалась. Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 07 листопада 2023 року про витребування доказів не виконала; третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л., вимоги ухвали Городищенського районного суду Черкаської області про витребування доказів від 07 листопада 2023 року виконала, шляхом надання витребуваних доказів, про можливість розгляду цивільної справи у її відсутність не вказала. Вказані обставини у відповідності до ст.223 ЦПК України є підставою для розгляду справи без участі позивача, представника позивача, представника відповідача, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача, з врахуванням того, що судом було створено всі умови для реалізації учасниками справи їх процесуальних прав, визначених ст.ст. 42, 43, 48, 49, 53, 58, 60, 64 ЦПК України. Суд, розглянувши позов у межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення учасників процесу про судовий розгляд, зміст заяви представника відповідача, дослідивши та оцінивши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких вимог чинного законодавства. Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом, встановлено, із наданих сторонами доказів у справі наступне. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] від 05 серпня 2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №24825 виданого 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. (а.с.7-8). Вказаний документ був виданий про стягнення із [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» м.Київ, місце знаходження м. Київ, вулиця Андріївська, будинок 4, код ЄДРПОУ 14282829, яке є стягувачем, заборгованості в сумі 26443 грн. 01 коп. (а.с.7-8). В рамках вище зазначеного виконавчого провадження, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л., 20 серпня 2023 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с.9). Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 07 листопада 2023 року, витребувано у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. докази у виді копії матеріалів виконавчого провадження [NUMBER] від 05 серпня 2020 року, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за реєстровим №24825 від 16 липня 2020 року про стягнення заборгованості із [PERSON] на користь Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» в розмірі 26443, 01 грн. (а.с.40-42). Із дослідженого в судовому засіданні виконавчого провадження [NUMBER] від 05 серпня 2020 року, вбачається, що відповідно до заяви про примусове виконання рішення №161004, представник АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. (а.с.79). Підставою для звернення слугував виконавчий напис №24825 виданий 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. (а.с.82). За подачу вище вказаної заяви, представником АТ «Перший Український Міжнародний Банк», сплачено приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л., авансовий внесок для відкриття виконавчого провадження в сумі 300 грн., що підтверджується меморіальним ордером №271 від 24 липня 2020 року (а.с.80). Згідно виконавчого напису від 16 липня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце реєстрації [ADDRESS] , є боржником за Кредитним договором №1001274764701 від 23 березня 2019 року, укладеним з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» ідентифікаційний код юридичної особи 14282829, юридична адреса м.Київ вул.Андріївська, №4, поточний рахунок № [NUMBER] МФО 334851, стягнення заборгованості проводиться за період з 24 червня 2019 року по 19 травня 2020 року (а.с.82). Крім того, за змістом вказаного виконавчого напису слід вбачати наступне. Строк платежу за Кредитним договором №1001274764701 від 23 березня 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 24 червня 2019 року по 19 травня 2020 року. Сума заборгованості складає 26193,01 гривень в тому числі: прострочена заборгованість за сумою, кредиту - 6874,31 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 6583,50 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 0,91 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту - 6874,83 грн.; строкова заборгованість за комісією - 518,7 грн.; строкова заборгованість за процентами - 0,04 грн.; неустойка за порушення зобов`язань по кредиту становить - 5340,72 грн. (а.с. ). Факт укладення договору між позивачем і відповідачем підтверджується заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 23 березня 2019 року №1001274764701 (а.с.82). Згідно виписки з особового рахунку позивача [PERSON] від 05 серпня 2020 року, залишок на рахунку станом на 05 серпня 2020 року становить 01 грн. (а.с.84). Вказана виписка підтверджується довідкою АТ «Перший Український Міжнародний Банк» від 24 липня 2020 року №1_01 (а.с.85). В рамках виконавчого провадження [NUMBER] від 05 серпня 2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л., винесено постанову про арешт коштів боржника від 05 серпня 2020 року (а.с.96-97), постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18 серпня 2020 року (а.с.99-100), постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20 серпня 2020 року (а.с.102-103). Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л., винесено постанови у виконавчому провадженні [NUMBER] від 05 серпня 2020 року про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 2644, 30 грн., та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 219,88 грн. (а.с.90-94). Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 07 листопада 2023 року, зупинено стягнення у виконавчому провадженні [NUMBER] від 05 серпня 2020 року, відкритому на підставі виконавчого напису №24825 виданого 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. (а.с.40-42). Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. від 13 листопада 2023 року, виконавчі дії у виконавчому провадженні [NUMBER] від 05 серпня 2020 року зупинено (а.с.105). Копії документів, на підставі яких був вчинений вищезазначений виконавчий напис, не були предметом дослідження судом, оскільки не надані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. до суду, на виконання ухвали суду від 07 листопада 2023 року про витребування доказів (а.с.40-42). Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та враховуючи положення цивільно-процесуального законодавства позивач повинен довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов`язує свою матеріально-правову вимогу, а суд повинен з`ясувати обставини, які пов`язані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини - ст. 214 ЦПК України. При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем та третьою особою у справі, вимог ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Правові відносини, які склалися між сторонами у справі, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов`язальне право. Для вирішення спірних правовідносин суд застосовує вимоги Цивільного Кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та Закону України «Про виконавче провадження». У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування звернення стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до пунктів 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо звернення стягнення на нерухоме майно з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Суд, вивчивши та оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, беззаперечно встановив, що виконавчий напис за реєстровим номером №24825 вчинений 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за Кредитним договором №1001274764701 від 23 березня 2019 року у розмірі 26193,01 грн., виданий на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (а.с.23). Форма та зміст вчиненого виконавчого напису, на підставі вивчених вимог діючого чинного законодавства, вказують на їх недотримання в повному обсязі. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так із підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно Правового Висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Станом на 16 липня 2020 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом, чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу, про зміст таких у виконавчому написі нотаріусом не зазначено. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось і тому, за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів, чинним законодавством встановлені наслідки визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Окрім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Із змісту наданих суду доказів, неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факту отримання ним повідомлення, вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису, в той час, як захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Відповідачем та третьою особою приватним нотаріусом не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача з цих обставин у справі, не представлено витребуваних судом доказів. У листі до суду від 20 жовтня 2023 року за вхідним №5326/23, відповідач зазначив, що визнає позовні вимоги, що може оцінюватись судом, як бажання усунути допущене порушення прав та інтересів позивача. Так, у виконавчому написі про звернення стягнення відсутня інформація згідно якого документу встановлено період, за який виникла заборгованість в розмірі 26193,01 грн.. Посилання у виконавчому написі на те, що заборгованість стягується за період з 24 червня 2019 року по 19 травня 2020 року в розмірі 26193,01 грн., не є достатньою та безспірною на підтвердження дійсного періоду виникнення заборгованості та її розміру без вивчення судом доказів, які перебувають у приватного нотаріуса, які були у його розпорядженні на час вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі був витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій) і тому в цій частині позовні вимоги позивача для суду залишилися як відповідачем так і третіми особами не спростованими. Отже, на думку суду, у даному випадку, за відсутності належних доказів у розпорядженні суду, слід прийти до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису 16 липня 2020 року не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених вимог Законом України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи те, що заборгованість [PERSON] не є безспірною перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» м.Київ, остільки із змісту досліджених доказів, не можливо прослідкувувати виконання чи невиконання кредитного зобов`язання боржником в повному обсязі, та що вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом 08 вересня 2020 року відбулося з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 3.1., 3.4. Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, то є встановленими відповідно підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, і тому, суд, вважає за необхідне, позовну заяву задовольнити і визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за реєстровим номером 24825 вчинений 16 липня 2020 року в м.Київ приватним нотаріусом Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за Кредитним договором №1001274764701 від 23 березня 2019 року у розмірі 26193,01 грн.. При ухваленні судового рішення суд вирішує питання і судових витрат. Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, пов"язаних з сплатою судового збору за подання позовної заяви в сумі 1073 грн. 60 коп., та за вимогу про забезпечення позову в сумі 536,80 грн. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Подана заява відповідача, обґрунтована визнанням ним позову, що в силу положень ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» має наслідком повернення позивачу із Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, дотримуючись правових норм ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд вважає за можливе повернути позивачу із Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви у розмірі 536,80 грн., згідно квитанції №0.0.3101297745.1 від 17 липня 2023 року та у розмірі 268,40 грн., згідно квитанції №0.0.3101296412.1 від 17 липня 2023 року. Позов підтверджується: копією постанови про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] від 05 серпня 2020 року; копією виконавчого напису №24825 від 16 липня 2020 року; копією заяви АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про примусове виконання рішення №161004; копією меморіального ордеру №271 від 24 липня 2020 року; копією заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 23 березня 2019 року №1001274764701; копією виписки з особового рахунку [PERSON] від 05 серпня 2020 року; копією довідки АТ «Перший Український Міжнародний Банк» від 24 липня 2020 року №1_01; копією постанови про арешт коштів боржника від 05 серпня 2020 року; копією постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18 серпня 2020 року; копією постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20 серпня 2020 року; копією постанови від 05 серпня 2020 року про стягнення з боржника основної винагороди; копією постанови від 05 серпня 2020 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; квитанцією №0.0.3101297745.1 від 17 липня 2023 року; квитанцією №0.0.3101296412.1 від 17 липня 2023 року.

Outcome: approved