Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що є власником квартири по [ADDRESS] , яка розташована на останньому дев`ятому поверсі багатоквартирного будинку. Вказаний будинок обслуговується ЖБК`Світовид-93», який зобов`язаний забезпечувати належне утримання будинку. З 2020р. балкон,стіни та стеля коридору її помешкання стали систематично замокати. Через залиття утворились плями,пліснява, почала відшаровуватись побілка і штукатурка. Причиною залиття є неякісна покрівля перекриття тенічного поверху, розміщеного над її квартирою, де постійно накопичувалась вода. Так як звернення до відповідача не дали результатів, вона самостійно залучила фахівця для заміни покрівлі. Витрати на роботи, пов`язані з усуненням причини затікання склали 8000грн., що підтверджується актом виконаних робіт та квитанцією про оплату. Однак і після цього залиття повністю не припинилось. 10.01.22 у коридорі виявлено сліди залиття, причиною яких згідно з актом ЖБК є танення снігу на даху і утворення конденсату в нежитлових приміщеннях технічного поверху.Згідно висновку будівельно-технічної експертизи причиною залиття є пошкодження покриття покрівлі, розмір матеріальних збитків,заподіяних їй становить 2860грн., а загальна сума шкоди 10860грн. Крім того, їй заподіяно моральну шкоду в розмірі 5000грн., так як в результаті залиття і бездіяльності відповідача вона зазнала переживань і страждань, дискомфорт та нервове напруження, погіршення стану здоров`я. Просить стягнути з відповідача в її користь 10860грн. матеріальної, 5000грн. моральної шкоди,9105грн.-витрат на проведення експертизи,109,3 грн.- комісії банку, 63,8грн.-витрат на листування, 444грн.-витрат на ксерокс, 4000грн.на правову допомогу, а всього 29582,1 грн. Згідно з ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 08.08.23 позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 30.03.23 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав аналогічні пояснення, просить позов задоволити. Представники відповідача проти позову заперечили та пояснили, що квартира позивачки облаштована лоджією, яка входить до загальної площі її квартири. На неодноразові звернення представника позивачки до правління ЖБК щодо проведення ремонтних робіт на огороджувальних елементах лоджії було роз`яснено, що лоджія є приватною власністю позивачки, а тому такі роботи вона має проводити за власні кошти. Такі ж положення містяться у п.4.1 Статуту ЖБК`Світовид-93». Крім того, з метою усунення сумнівів у тлумаченні Статуту було проведено опитування усіх членів ЖБК, більшість з яких висловилась проти відшкодування коштів позивачці. Ще раніше ЖБК інформаційним листом повідомило всіх мешканців 9 поверху, що догляд за лоджіями, які є у їх користування,вони здійснюють самостійно. На цьому листі є підпис дочки позивачки. Відповідно до ст.322 ЦК України,власник зобов`язаний утримувати належне йому майно, а тому саме мешканці приватизованих квартир мають нести витрати по приведенню у належний стан дашків своїх балконів. Отримавши інформацію про можливе затікання квартири [ADDRESS] ,членами правління ЖБК було проведено обстеження дахового покриття будинку з експериментом по затіканню даху з використанням рідини з яскравим барвником. Однак, жодних слідів затікання не виявили. Вважають, що представник позивачки штучно створює докази у даній справі, умисно попередньо замочивши стелю водою у квартирі позивачки. Також їм відомо, що послуги по перекриттю даху лоджії здійснював покрівельник [PERSON] , а не ФОП [PERSON] .Позивачка у належній їй квартирі не зареєстрована та не проживає, що стверджено відповідним актом з підписами сусідів, що спростовує позовні вимоги про заподіяння моральної шкоди. Просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1\~ст.5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами статті\~12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира по [ADDRESS] , яка розташована на останньому дев`ятому поверсі багатоквартирного будинку. Вказаний будинок обслуговується ЖБК» Світовид-93». Згідно п.2.1 Статуту ЖБК`Світовид-93», затвердженого зборами членів ЖБК 11.11.2012, кооператив створюється для здійснення організаційно-господарської діяльності з метою управління та утримання житлового будинку, місць загального користування та іншого майна, а також прибудинкової території кооперативу. Завданням кооперативу, як вбачається з п.2.2 Статуту, є забезпечення належного утримання будинку,в якому розташовані квартири членів кооперативу; утримання майна, інженерних мереж, місць загального користування в належному стані. Згідно з п.4 Статуту до частин та елементів будинку,які перебувають у спільній власності членів кооперативу належать ,серед іншого, горища, приміщення технічних поверхів,несучі та огорожувальні конструкції,міжповерхові,надпідвальні та горищні перекриття, парапети, фронтони, балкони,лоджії- окрім тих,які надані у безпосереднє володіння,користування члену кооперативу, у межах встановлених чинним законодавством України. У судовому засіданні встановлено, що представник позивачки неодноразово звертався до відповідача з приводу залиття квартири позивачки. Так, із заяви представника позивачки від 22.09.21 вбачається, що останній звертався до голови правління ЖБК щодо забезпечення цілісності балконного перекриття квартири, у зв`язку з протіканням у помешкання. На що голова правління ЖБК повідомила, що залишає за ним право на звернення з позовом до суду (лист ЖБК`Світовид-93» від 16.11.21 №71). Згідно заяви представника позивачки від 1.12.21 було повідомлено голову правління ЖБК про проведення ремонтних робіт зовнішнього перекриття лоджії, що є елементом спільної власності,за власний кошт та надано договір про надання послуг, акт приймання-передачі, рахунок. 10.01.22 комісією ЖБК`Світовид-93» в складі голови та членів правління обстежено квартиру [ADDRESS] та складено акт про те, що ймовірною причиною протікання може бути танення снігу на даху і утворення конденсату в нежитловому приміщенні технічного поверху,а також постановили звернутися в ліцензовану фірму для визначення пошкодження перекриття даху, за результатами оцінки прийняти подальші рішення, що вбачається з акту від 10.01.22, затвердженого головою правління ЖБК`Світовид-93». З акту від 16.11.22, складеного мешканцями квартир будинку [ADDRESS] , вбачається, що представник позивачки [PERSON] звертався до правління ЖБК щодо затоплення квартири [ADDRESS] , однак голова та член правління повідомили, що у зв`язку з хворобою не можуть зафіксувати даний факт.У зв`язку з чим акт складено комісією сусідів, яка встановила,що причиною затікання є неякісне рубероїдне перекриття даху будівлі,що спричиняє протікання опадів через технічне нежитлове приміщення у квартиру. Згідно договору №19/11 від 19.11.21 [PERSON] та ФОП [PERSON] уклали договір про надання послуг,згідно якого виконавець зобов`язався здійснити роботи по перекриттю даху лоджії рубероїдом. Вартість послуг визначена у п.3 Договору та становить 8000грн. Як вбачається з акту приймання-передачі наданих послуг від 19.11.21, ФОП [PERSON] виконав свої обов`язки у повному обсязі. Представник позивачки [PERSON] за надані послуги по спеціалізованих будівельних роботах сплатив 8000грн.,що стверджено рахунком №19/11 від 19.11.21. З висновку експерта ТзОВ`Судово-експертне бюро України» №8/1 від 17.05.22 вбачається, що за результатами проведеного будівельно-технічного експертного дослідження встановлено, що внаслідок залиття пошкоджено оздоблення стелі в приміщенні коридору у квартирі по [ADDRESS] .Причиною залиття приміщень квартири [ADDRESS] є пошкодження покриття покрівлі,яке спричиняло регулярні замокання горища та приміщень, розташованих нижче. Розмір матеріальних збитків та вартість ремонтно-будівельних робіт,необхідних для усунення пошкоджень внаслідок залиття становить 2860грн. Перекриття над лоджіями у квартирі [ADDRESS] . Характер ремонтно-будівельних робіт,проведених за договором №19/11 від 19.11.21 відповідає роботам по усуненню пошкоджень конструкції перекриття над лоджіями у квартирі по [ADDRESS] . Загальна сума по усуненні пошкоджень приміщень даної квартири та конструкції перекриття над лоджіями становить 10860грн. Таким чином, судом встановлено, що внаслідок пошкодження покриття покрівлі будинку по [ADDRESS] , яке спричиняло регулярні замокання горища та приміщень,розташованих нижче, залито коридор квартири позивачки.Вказані приміщення та покрівля будинку перебувають у спільній власності членів ЖБК`Світовид-93». Отже,обов`язок щодо їх належного утримання лежить на відповідачу. Надане представником відповідача фото, на якому зафіксовано розлиту рідину червоного кольору, суд не бере до уваги, так як з нього не вбачається де саме та коли розлита рідина, не зафіксовано в належний спосіб чи відбувається протікання цієї рідини та куди,а отже, дане фото не містить інформаціїї щодо предмету доказування у справі та є неналежним доказом. Суд не бере до уваги покази свідка [PERSON] про те, що саме він проводив ремонтні роботи по перекритті даху лоджії позивача, оскільки такі не підтверджені жодними доказами та спростовані наданими суду договором про надання послуг №19/11 від 19.11.21,укладеним між [PERSON] та ФОП [PERSON] ,актом приймання-передачі виконаних робіт та рахунком №19/11 від 19.11.21 про оплату [PERSON] за послуги по спеціалізованих будівельних роботах. Слід звернути увагу, що копію вказаного договору, акту приймання-передачі та рахунку представник позивачки надавав відповідачу разом із заявами від 01.12.21 та від 21.07.22 про компенсацію понесених витрат. Покази свідка [PERSON] про те, що [PERSON] проводив перекриття даху лоджії позивача, суд не бере до уваги ,так як він зазначив, що особисто не бачив як [PERSON] перекривав дах ,а лише бачив як він заходив у під`їзд будинку. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями, бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна одночасна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення. У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 встановлено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого наведена у додатку № 4 до вказаних Правил. Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття, та осіб, відповідальних за спричинену шкоду. Як встановлено судом ,відповідачем 10.01.22 складено акт про те, що ймовірною причиною протікання у квартиру позивачки може бути танення снігу на даху і утворення конденсату в нежитловому приміщенні технічного поверху. Згідно п. 12 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку в разі: ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю,- шляхом відшкодування збитків. Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово- комунальних послуг. Згідно частини 2статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.6.1 Положення про порядок передачі квартир(будинків) , житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, загальна площа квартири, що передається у власність,визначається як сума площ жилих і підсобних приміщень квартири, веранд, вбудованих шаф,а також площ лоджій,балконів і терас. Статтями 322\~ЦК України\~передбачено,що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягають до часткового задоволення, в частині стягнення шкоди ,заподіяної внаслідок залиття коридору позивачки в сумі 2860грн., оскільки, позивачкою доведено,що дана шкода заподіяна внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків відповідачем щодо утримання будинку. Разом з тим, позивачкою в порушення вимог ст.13 ЦПК України, не надано суду доказів, які б підтверджували причину протікання перекриття лоджії у квартирі позивачки ,а також причинно-наслідковий зв`язок між заподіянням їй шкоди та діями чи бездіяльністю відповідача. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що у їх задоволенні слід відмовити, так як судом встановлено, що позивачка\~\~у вказаній квартирі не проживає,що стверджено актом ЖБК`Світовид-93» від 18.09.23 та не спростовано іншими доказами. Крім того, суду не надано доказів, які б підтверджували факт заподіяння позивачеві моральних страждань. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи,до яких належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Виходячи з положень ст.137,140 ЦПК України,суд вважає, що вимоги про стягнення коштів на правову допомогу в сумі 4000грн., на проведення експертизи в сумі 9105грн, 63,8грн.витрат на листування, 109,3грн. комісії банку за прийнятий платіж підлягають до задоволення.Що стосується вимог про стягнення витрат на ксерокс у сумі 444грн.такі до задоволення не підлягають, оскільки з наданих квитанцій не вбачається копії яких документів робились і чи має це відношення до справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1073,6грн.

Outcome: approved