Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Заявник [PERSON] \~ звернулась\~до суду\~із заявою,\~в якій\~просила видати\~обмежувальний припис\~щодо кривдника\~ [PERSON] \~ з\~покладенням на\~нього наступних\~обов`язків:\~заборонити перебувати\~в місці\~спільного проживання\~(перебування)\~з [PERSON] ;\~обмежити спілкування\~з постраждалими\~дітьми [PERSON] \~та [PERSON] ;\~заборонити [PERSON] \~наближатися на\~певну відстань,\~яку вирішить\~суд до\~ [PERSON] ;\~заборонити [PERSON] \~розшукувати [PERSON] \~особисто чи\~через третіх\~осіб;\~заборонити [PERSON] \~вести листування\~та телефонувати\~ [PERSON] \~особисто чи\~через третіх\~осіб.\~Крім того,\~просила суд\~витребувати докази,\~а саме\~ з Московського районного суду м. Харкова копію справи №643/10889/23 про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП; з УПП в Харківській області ДПП протоколів щодо [PERSON] за ст. 130 КУпАП за період з 26.10.2023 року та інформації з ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області щодо фактів звернення [PERSON] до ВП. В обґрунтування заяви посилалась на те, що заінтересована особа [PERSON] є її чоловіком, проживає наразі окремо. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , крім того заявник має дитину від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Заявник зазначає, що потерпає від насильства зі сторони [PERSON] протягом кількох років. Постійні побиття з боку останнього стали підставою розриву відносин, однак [PERSON] не залишає її у спокої, переслідує, приходить додому та телефонує з погрозами. Заявник неодноразово зверталась до правоохоронних органів, що не надало результату. Зазначила, про те, що відносно [PERSON] винесено постанову Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, крім того щодо останнього неодноразово складалися протоколи за ч.1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що існує ризик для її здоров`я та здоров`я дітей. У вказаній справі відкрито провадження за правилами окремого провадження. Представник заявника у судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити, зазначив, що заявник не з`явилась до суду через побоювання зустрічі з [PERSON] .. Заінтересована особа у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся \~через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що відповідає положенням ч. 11 ст. 128 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що ч.2 ст.350-2 ЦПК України передбачено строки розгляду даної категорії справ, з урахуванням обізнаності учасників справи про час та місце судового засідання, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності заявника та заінтересованої особи. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, викладені у заяві про встановлення обмежувального припису, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника заявника, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про шлюб (повторне) серії [NUMBER] , виданого Першим ВДРАЦС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 25.04.2023 року, 24.09.2021 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №4383, прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.10.2023 року у справі №641/6688/23 заінтересовану особу [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. При цьому судом встановлено, що згідно протоколу серії ВАВ №554087 від 16.10.2023 року 14.10.2023 року [PERSON] , знаходячись за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство щодо дружини [PERSON] , а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, забрав паспорт та свідоцтва про народження дітей. Крім того, згідно протоколу серії ВАВ № 554088 від 16.10.2023 року 16.10.2023 року [PERSON] , знаходячись за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство щодо дружини [PERSON] , а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, забрав паспорт та свідоцтва про народження дітей в присутності малолітньої дитини [PERSON] , 2021 року народження. Згідно протоколу серії ВАВ № 557569 від 16.10.2023 року 16.10.2023 року [PERSON] , знаходячись за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство щодо дружини [PERSON] , а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, забрав паспорт та свідоцтва про народження дітей в присутності малолітньої дитини [PERSON] , 2020 року народження. Згідно протоколу серії ВАВ № 157494 від 17.10.2023 року 17.10.2023 року [PERSON] , знаходячись за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство щодо дружини [PERSON] , а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, хапав за руки, погрожував фізичною розправою, забрав паспорт та свідоцтва про народження дітей в присутності малолітньої дитини [PERSON] , 2021 року народження. Згідно протоколу серії ВАВ № 157493 від 17.10.2023 року 17.10.2023 року [PERSON] , знаходячись за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство щодо дружини [PERSON] , а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, хапав за руки, погрожував фізичною розправою, забрав паспорт та свідоцтва про народження дітей в присутності малолітньої дитини [PERSON] , 2020 року народження. Вказана постанова залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 15.11.2023 року. Згідно відповіді ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 17.10.2023 №14866/119-61/01/09/2023 щодо [PERSON] винесено терміновий заборонний припис серії АА №133589 від 17.10.2023 року (потерпіла [PERSON] ) строком на 10 діб з усіма заборонними заходами. Згідно інформації ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 27.10.2023 вбачається, що [PERSON] зверталася до ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області 17.04.2023, 17.10.2023, 24.10.2023, 20.10.2023. Звернення від 20.10.2023 зареєстровано до ЄРДР №12023226180000468 від 21.10.2023 за ч.1 ст. 125 КК України. Крім того представником заявника надано суду копію постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.11.2023 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Вказана постанова не набрала законної сили. Відповідно до правил\~статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Правовідносини, що склалися між учасниками справи регулюються спеціальним\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, а також міжнародно-правовими актами, під час вирішення такої категорії справ обов`язковому застосуванню підлягає судова практика Європейського суду з прав людини. Європейська Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) є фундаментальною основою в галузі прав і свобод людини, її законних інтересів та потреб. Одна з ключових особливостей Конвенції полягає в тому, що вона не тільки встановлює права та свободи людини, але і передбачає право на індивідуальне звернення за захистом порушених прав на міжнародному рівні. Конвенція та протоколи до неї за юридичною природою є обов`язковим міжнародним правовим договором, який запровадив систему національного контролю за дотриманням прав людини на внутрішньодержавному рівні. 07.11.2011 Україною було підписано Конвенцію Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами, на виконання якої 07.12.2017 прийнято\~Закон «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною другою\~статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, зокрема подружжя. Статтею 1\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, моржування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Положеннями\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої\~Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997\~, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно вимог\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених\~ст. 77-80 ЦПК України. Нормами\~статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вказані положення, суд зазначає, що на спростування позиції та доводів заявника, жодних доказів заінтересованою особою подано не було. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 24\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої\~статті 1\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Зі змісту\~статті 26\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника має, зокрема, постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У пункті 9 частини першої\~статті 1\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої\~статті 350-4\~ЦПК України\~у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Надаючи оцінку\~ризикам,\~на які\~посилався заявник,\~суд приймає\~до уваги\~її аргументи,\~яка посилаючись\~на докази,\~підтвердила факти\~неодноразових конфліктів\~між сторонами,\~звернення з\~приводу неправомірних\~дій заінтересованої\~особи до\~правоохоронних органів,\~застосування психологічного,\~фізичного насильства\~до неї,\~підтверджене судовим\~рішенням,\~видання термінового\~заборонного припису,\~а тому\~оцінивши наявні\~ризики,\~суд з\~метою запобігання\~продовження вчинення\~насильства щодо\~заявника вважає\~доцільним застосувати\~до [PERSON] \~обмежувальний припис строком на 3 місяці, з обмеженнями запропонованими заявником. Суд вважає за доцільне заборонити [PERSON] : перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; наближатися на відстань до 100 м до місця проживання заявника за адресою : [ADDRESS] ; розшукувати [PERSON] особисто чи через третіх осіб; вести листування, телефонні переговори [PERSON] особисто і через третіх осіб; обмежити спілкування з постраждалими дітьми [PERSON] та [PERSON] .. При цьому суд відмовляє у задоволенні клопотання заявника про витребування з Московського районного суду м. Харкова копії справи №643/10889/23 про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП; витребування з УПП в Харківській області ДПП протоколів щодо [PERSON] за ст. 130 КУпАП за період з 26.10.2023 року та інформації з ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області щодо фактів звернення [PERSON] до ВП за необґрунтованістю таких клопотань. В силу ч. 3 ст.\~350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.\~350-6 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved