Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду із заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 22 червня 1994 року у виконавчому комітеті Синівської сільської ради Гощанського району Рівненської області позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою, у якому у них народилося двоє дітей, одна з яких на даний час уже повнолітня. Представник, посилаючись на приписи ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб позивача з відповідачкою, оскільки через відсутність порозуміння та різні погляди на вирішення сімейних проблем, систематичні скандали у присутності дітей, сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, подружнє життя позивача з відповідачкою не склалося. Як зазначає представник позивача, з 2014 року сторони подружніх відносин не підтримують та спільного господарства не ведуть, а з 2015 року відповідачка проживає на території російської федерації, тому шлюб існує лише формально. Відповідачка відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надала. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 06 вересня 2023 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення останній про час, місце та дату розгляду справи. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, зазначивши, що позивач позов підтримує та просить такий задовольнити. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які сторона позивача посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 18 серпня 2023 року, судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] 22 червня 1994 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Синівської сільської ради Гощанського району Рівненської області, про що було зроблено актовий запис № 3. У шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що стверджується даними її свідоцтва про народження. Згідно даних витягу № 395 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого 18 серпня 2023 року та акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №396 від 18 серпня 2023 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За зазначеною адресою зареєстровані також [PERSON] та [PERSON] . Представник позивача, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулась в інтересах останнього до суду з вказаним позовом за захистом його порушених прав. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами подружніх стосунків, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи сторони позивача, наведені в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо втрати подружжям почуття поваги та любові один до одного. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, приймаючи до уваги наявність у подружжя на утриманні неповнолітньої дитини, не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1073,60 грн. судового збору.

Outcome: approved