Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

11.10.2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову, позивач вказує, що вона є головним наймачем квартириза адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира є неприватизованою, була виділена по ордеру у 1974 році [PERSON] та членам його сім`ї. Відповідач є онуком позивачки, у вказаній квартирі він зареєстрований, але не проживає з 2017 року. Водночас, позивачка постійно мешкає у квартирі, і сплачує комунальні платежі. Ухвалою суду від 23.10.2023 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи на 05.12.2023 року. Позивачка в судовому засіданні підтримала позов, зазначила, що наслідки їй відомо, її онук [PERSON] постійно перебуває у Польщі з 2017 року, але з ним вона не спілкується і стосунків не підтримує, контактів немає. Водночас, те, що він не проживає і залишається зареєстрованим, порушує її права, оскільки вона сплачує комунальні платежі, а також необхідно вирішувати питання з приватизацією квартири. Відповідач в судове засідання не з`явився, судова повістка направлялась йому за зареєстрованим місцем проживання, і була повернена без вручення через відсутність адресата. Тому, на підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами. Дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно з ордером на жиле приміщення Г № [NUMBER] від 17.06.1974 р., квартира за адресою: [ADDRESS] , надана [PERSON] та членам його сім`ї, зокрема вказана [PERSON] . Згідно з копією паспорта, позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Також, за вказаною адресою зареєстрований [PERSON] , [INFO] , з 11.01.1994 року. Згідно з довідкою від 24.06.2016 р. № 1520 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району у м. Києві», У зв`язку зі смертю наймача квартири за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] , визнано наймачем [PERSON] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що є сусідами позивачки, знайомі дуже тривалий час, бувають у квартирі. Відповідач [PERSON] вже давно не проживає у квартирі, мешкав тільки, коли був дитиною. З того часу його там не бачили. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно зі ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. В силу ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи, що дослідженими у справі доказами доведено, що відповідач не мешкає у квартирі більше шести місяців, однак залишається зареєстрованим, доказів поважності причин відсутності відповідача суду не надано, тому позов слід задовольнити. На підставі викладеного і

Outcome: approved