Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

У березні 2023 року позивач Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернувся до суду з позовною заявою, яку уточнив 30 жовтня 2023, в якій остаточно просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] достроково заборгованість за Комплексним договором № 1/4015883 від 15 грудня 2020 року станом на 30.10.2023 в сумі 289 589,71 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 15 грудня 2020 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», та [PERSON] , було укладено Комплексний договір № 1/4015883 (кредиту та застави), за яким кредитор надав позичальнику кредит в сумі 575 714,10 грн. терміном до 14 грудня 2023 року під процентну ставку 7,99 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Перед укладенням та підписанням Комплексного договору, Позичальник ознайомився із Правилами надання та обслуговування кредиту на придбання та під заставу транспортного засобу, які є невід`ємною частиною Комплексного Договору. Банк виконав свої зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Комплексного договору. Проте, всупереч вимогам Комплексного Договору Відповідач [PERSON] не виконував взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно умов Договору. У зв`язку з невиконанням позичальником умов Договору на адресу позичальника було направлено вимоги від 08 грудня 2022 за вих. № 10451/2898 та № 10451/2899 та в подальшому, у зв`язку з невиконанням вимог, вимоги від 12.01.2023 року за вих. № 10451/366 та № 10451/367 про дострокове повернення кредиту, процентів, штрафних санкцій у зв`язку з неналежним виконанням умов Комплексного договору № 1/4015883 від 15.12.2020 року. Однак, відповідачі не виконали вказаних вимог. Станом на 30 листопада 2023 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становить 289 589,71 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 243 304,94 грн.; заборгованості за відсотками - 46 284,77 грн. Також, 15 грудня 2023 року між Акціонерним Товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та Відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № Р1/4018633, за яким [PERSON] поручається перед Позивачем за повне та своєчасне виконання зобов`язань [PERSON] , які виникають з Комплексного договору № 1/4015883 від 15 грудня 2020 року. Враховуючи вищенаведене, Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» вирішило звернутися до суду для дострокового стягнення з відповідачів вказаної вище суми заборгованості. 02 жовтня 2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги відповідачі не визнають. Зазначив, що вимоги банку, на які посилається позивач, не отримував. Крім того, оскільки ним не було отримано від позивача зазначених вимог, відповідач [PERSON] був позбавлений можливості заявити про наявність форс-мажорних обставин та вирішити питання щодо розстрочення погашення вказаного кредиту. Зазначив, що форс-мажорні обставини полягають у тому, що Костянтинівська міська територіальна громада (місце реєстрації та постійного проживання відповідачів) з початку повномасштабної агресії опинилось у переліку можливих бойових дій, а згодом у переліку активних бойових дій. У зв`язку з чим [PERSON] був вимушений переїхати зі своєю родиною з небезпечного регіону у м. Дніпро, у зв`язку з чим відповідач [PERSON] зазнає додаткових витрат, пов`язаних, зокрема, із наймом житла. Крім того, у зв`язку із місцезнаходженням роботодавця у м. Херсон, що знаходилось під тимчасовою окупацією в період з 01.03.2022 по 11.11.2022 та, як наслідок, неможливість роботодавцем здійснювати господарську діяльність, відповідач [PERSON] втратив можливість своєчасно здійснювати платежі за кредитом. Після перереєстрації спорідненого підприємства у м. Києві та відновлення можливості сплачувати ануїтетні платежі за кредитом, відповідач [PERSON] продовжив здійснювати платежі, направлені на погашення кредиту. Окрім того, не маючи жодної простроченої заборгованості станом на 24.02.2022, відповідач [PERSON] вважає, що наявна прострочена заборгованість за кредитом виникла виключно внаслідок обставин, обумовлених широкомасштабною агресією проти України. Також зазначив, що згідно чинного законодавства у разі прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит позичальник звільняється від відповідальності перед кредитодавцем, тобто до позичальника не можуть застосовуватись будь-які санкції за невиконання умов кредитного договору (отже й вимога про дострокове повернення кредиту також). Зазначив, що як позичальник вживає всіх заходів до найскорішого повернення кредиту та оплати відсотків. Відповідач [PERSON] просив врахувати наявність форс-мажорних обставин, а також інших фактів та обставин, що були викладені ним у відзиві, додатково витребувати у позивача пояснення щодо сум заборгованості по тілу кредиту, відсотках по кредиту, прострочених відсотках по кредиту станом на 24.02.2022 року; спрямування коштів, сплачених після 24.02.2022 року на погашення тіла кредиту та відсотків по ньому. У задоволенні позивних вимог просив відмовити. 24.10.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Відповідачем [PERSON] було порушено строк подання відзиву, при цьому не було подано клопотання про поновлення строків, крім того, відзив не відповідає вимогам ст. 178 ЦПК України, а саме відзив не містить реєстраційного номеру облікової картки платника податків відповідачів, номер засобів зв`язку відповідачів, адресу електронної пошти відповідачів або ж зазначення про відсутність останніх. Також, позивач вважає безпідставним посилання відповідачів на форс-мажорні обставини, оскільки, відповідно до чинного законодавства та практики Верховного суду, обставини форс-мажору мають бути не лише самі по собі, але й стосуватися конкретної особи, яка посилається на такі обставини і бути належним чином документально підтвердженими. Крім того, такі обставини звільняють позичальника від відповідальності за невиконання зобов`язання, а не виконання самого зобов`язання. Щодо посилання відповідача [PERSON] на норми законодавства, якими він звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язання позивач зазначив, що нарахування ані штрафу, ані пені у відношенні відповідача [PERSON] не здійснювалась, а позовна заява не містить вимог щодо їх стягнення. Однак, вимога про дострокове повернення кредиту є не санкцією, а наслідком невиконання зобов`язання, а отже твердження відповідача [PERSON] про те, що до нього не може бути застосовано вимогу про дострокове повернення кредиту не ґрунтується на нормах права. Також, законодавство не передбачає відстрочення оплати кредиту на час воєнного стану. Позивач зазначає, що на даний момент не вбачає за можливе проведення реструктуризації. Зазначає також, що у позивача була наявна прострочена заборгованість станом на 24.02.2022, тобто ствердження відповідача [PERSON] про відсутність в нього простроченої заборгованості станом на цю дату не відповідає дійсності. У задоволенні клопотання про витребування просив відмовити, оскільки таке клопотання не відповідає положенням ЦПК України. Позивні вимоги підтримав. 29 листопада 2023 року до суду від відповідача [PERSON] надійшли додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву, в якій відповідач [PERSON] , в доповнення до своїх доводів, наведених у відзиві, зазначає наступне: відповідно до вимоги Банку, на яку посилається позивач, а саме вимоги від №10451/366 12.01.2023 та вимоги № 10451/367 від 12.01.2023 зафіксовано суму прострочених відсотків по кредиту в розмірі 25 203,47 грн. Попри це повідомлення про фактичну відмову сторони позивача від кредитного договору, банк після оформлення вказаних вимог протизаконно продовжував нараховувати відсотки по кредиту та на момент подання позовної заяви збільшив їх до 30 515,63 грн. Таке донарахування відсотків, на думку відповідача [PERSON] , є незаконним. Відповідач [PERSON] просив врахувати викладені доводи в сукупності із доводами, наведеними у відзиві на позовну заяву. 29 листопада 2023 року до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначено наступне: Банк набуває право на дострокове стягнення заборгованості за кредитом через 31 день з моменту отримання позичальником вимоги Банку. Таким чином, банк набув права на дострокове стягнення 18.02.2023. також, згідно п. 19.1 правил надання та обслуговування кредиту на придбання та під заставу транспортного засобу в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» нарахування процентів за користування кредитом згідно договору здійснюється з дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку до моменту повного погашення заборгованості Позичальника за кредитом, станом на кожен день і за фактичну календарну кількість днів користування кредитом з дня надання кредиту (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за кредитом (не враховуючі цей день). Таким чином, у разі прострочення повернення кредиту (частини кредиту) проценти нараховуються на суму заборгованості за кредитом і за період прострочення до повного погашення заборгованості за кредитом. Такі умови були погоджені сторонами у договорі. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15 грудня 2020 року [PERSON] підписав з Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» Комплексний договір (кредиту та застави) № 1/4015883 (а.с. 7), а також Додаток № 1 «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т.ч. Графік платежів по кредиту, стандартний) (а.с. 7), згідно з яким Банк надав позичальнику кредит у розмірі 575 714,10 грн. на строк до 14 грудня 2023 року, зі сплатою 7,99% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати кредит за цільовим призначенням та повернути Банку суму отриманого кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, визначені Договором. Крім того, в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] було укладено Договір поруки № Р1/4018633 від 15 грудня 2020, відповідно до умов якого [PERSON] поручилась перед кредитодавцем за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 1/4015883 від 15 грудня 2020 року, взяла на себе обов`язки перед кредитодавцем відповідати по зобов`язанням [PERSON] котрі виникають з кредитного договору, в повному обсязі цих зобов`язань: на суму основного боргу та інших зобов`язань позичальника (штрафів, пеней та ін.). Сторони договору поруки обумовили, що поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем, поручитель відповідає за зобов`язаннями позичальника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, сплату процентів (відсотків) за його використання, за сплату додаткових процентів (відсотків), а також відшкодування збитків, завданих кредитодавцю невиконанням чи неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору (п. 1.1 Договору поруки) (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті Комплексного договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач [PERSON] скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Згідно з уточненим розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1/4015883 від 15 грудня 2020 року станом на 30 жовтня 2023 року відповідач [PERSON] має заборгованість перед позивачем у розмірі 289 589,71 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 243 304,94, заборгованість за відсотками - 899,07 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 45 385,70 грн. (а.с. 119). Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином судом встановлено, що відповідачем [PERSON] було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватись порукою. Відповідно до ст. 533 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи все вищенаведене, з огляду на те, що відповідач [PERSON] прострочив погашення поточних платежів за договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, а відповідач [PERSON] не виконала умови договору поруки та не сплатила заборгованість позичальника, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно заборгованість за Комплексним договором (кредиту та застави) № 1/4015883 від 15 грудня 2020 у розмірі 289 589,71 грн., яка складається з: суми заборгованості по тілу кредиту - 243 304,94 грн., сума заборгованості по відсоткам - 46 284,77 грн. Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачів на користь позивача повинно бути стягнуто у рівних частках судовий збір у розмірі 4 343,84 грн. (по 2 171,92 грн. з кожного), оскільки позивачем було зменшено позовні вимоги з 382 211,00 грн. до 289 589,71 грн. (отже, судовий збір складає 289 589,71 х 1,5 % = 4 343,84 грн.). На підставі ст.ст. 526, 530, 543, 546, 554, 610, 612, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved