Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулася до суду із позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області (далі - Монастириська міська рада), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилається на те, що після смерті її тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,4793 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 006104 та земельну ділянку площею та 0,4082 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 016330, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,розташовані на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, кадастрові номери 6124288800:01:001:1593 та 6124288800:01:001:0096. Зазначені земельні ділянки [PERSON] заповіла їй з сестрою [PERSON] . Окрім того, вона є спадкоємцем [PERSON] за законом другої черги за правом представлення після смерті батька [PERSON] , який був рідним братом [PERSON] , та який помер [INFO] . Позивач зазначає, що вищевказану спадщину прийняла лише вона, оскільки на момент відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, однак не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. З огляду на наведені обставини, [PERSON] просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Андрусенко І. Я. у судове засідання не з`явилися, проте представник позивача разом із позовом подав клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідач Монастириська міська рада не забезпечили явку представника у судове засідання, подали суду письмову заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, з обставинами, викладеними у позовній заяві, погоджуються. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала суду письмові пояснення, у яких просить розглядати справу у її відсутності, з обставинами, викладеними у позовній заяві, погоджується, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Судом установлено такі обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.04.1981 року батьками [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13.07.1985 року [PERSON] 13.07.1985 року уклала шлюб із [PERSON] . Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як убачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00041047219 від 19.08.2023 року, батьками [PERSON] (батько позивача), [INFO] , вказано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.08.1957 року, батьками [PERSON] , [INFO] , також вказано [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00041047495 від 19.08.2023 року [PERSON] 27.08.1957 року уклала шлюб із [PERSON] . Після укладення шлюбу тітка позивача змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як убачається із відповіді Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 29-19-0.2131-3797/2-23 від 17.10.2023 року, [PERSON] належали земельні ділянки площею 0,48 га та 0,41 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери 6124288800:01:001:1593 та 6124288800:01:001:0096, право на які посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 006104 та державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 016330 відповідно, які видані на підставі розпорядження голови Монастириської районної державної адміністрації № 229 від 18.07.2003 року та зареєстровані за № 040465301239 і № 040465301238 . Внесення даних вищевказаних земельних ділянок до Державного земельного кадастру підтверджується долученими до матеріалів справи витягами із Державного земельного кадастру про земельну ділянку № 0002188612023 та № 0002188692023 від 17.10.2023 року, згідно яких земельним ділянкам площею 0,4793 га та 0,4082 га, що належали [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 006104 від 11.08.2004 року та державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 016330 від 11.08.2004 року відповідно, присвоєно кадастрові номери 6124288800:01:001:1593 і 6124288800:01:001:0096. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР № 006104 та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР № 016330 втрачено, про що позивачем розміщено оголошення у місцевій газеті «Свобода» (редакція від 15.11.2023 року). [PERSON] (батько позивача) помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.10.2010 року. Тітка позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.01.2014 року. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчено 22.11.2012 року секретарем Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області та зареєстровано у реєстрі за № 119, згідно якого [PERSON] заповіла усе належне їй майно порівну [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Як убачається із довідок № 678 від 23.10.2023 року та № 599 від 28.09.2023 року, виданих виконкомом Монастириської міської ради, [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] разом із нею за вищевказаною адресою також проживала її племінниця [PERSON] . Згідно відповіді державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 306/01-16 від 03.11.2023 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведено спадкової справи. Постановою завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 287/02-31 від 17.10.2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її тітки [PERSON] на земельну ділянку площею 0,4793 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 006104 та земельну ділянку площею 0,4082 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 016330 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У силу ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У силу ч. 1 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищенаведені обставини, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов висновку, що позов [PERSON] є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що тітці позивача [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,4793 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 006104, а також земельна ділянка площею 0,4082 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 016330, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, кадастрові номери 6124288800:01:001:1593 та 6124288800:01:001:0096. Вказані земельні ділянки [PERSON] заповіла у рівних частинах позивачу [PERSON] та [PERSON] , яка не прийняла належну їй частку у спадщині, що підтвердила наданими суду письмовими поясненнями. Водночас позивач [PERSON] прийняла вищевказану спадщину. Дані про спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, - відсутні. Отже, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно.

Outcome: approved