Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання теплової енергії станом на 30.06.2023 у сумі 24\~209,14 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 2\~684,00 грн. У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між виконавцем та споживачем багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , в тому числі і з відповідачами, укладені типові договори з індивідуальним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії у запропонованій підприємством редакції, тому між сторонами існують правові відносини щодо надання послуг з постачання теплової енергії. Боржник, фактично споживши вищезазначені послуги, не надсилав жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надавав боржнику житловокомунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. Однак відповідач оплати за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води не здійснює в повному обсязі. Протягом строку виникнення заборгованості відповідач періодично вчиняв дії, що свідчать про визнання ним заборгованості перед надавачем послуг, а саме в вересні 2021 року відповідачем було сплачено 16\~208,14 грн., в березні 2022 року 1\~400,00 грн., в березні 2023 року 1\~300,00 грн. Дії відповідача наносять шкоду підприємству, яке втрачає можливість своєчасно проводити оплату за енергоносії, сировину, матеріали, своєчасно виконувати свої зобов`язання перед бюджетом, і впливають на якість наданих послуг. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 жовтня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 31.10.2023. 31.10.2023 судове засідання відкладено до 04.12.2023 у зв`язку з неявкою відповідачів. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися, відзив на позов не надали. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке. Згідно позовної заяви, позов про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг пред`явлено до [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (найменування відповідачів). З тексту позовної заяви вбачається, що заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] станом на 30.06.2023 становить 15\~100,80 грн. Згідно реєстру зареєстрованих осіб по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , заборгованість у сумі 24\~209,14 грн. Отже, позивачем зазначені відповідачі [PERSON] та [PERSON] , а вимоги пред`являються до [PERSON] . Верховний Суд у постанові від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 71)). Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 200/8461/15-ц, від 03 травня 2022 року у справі № 711/3591/21). Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Позов пред`явлено до [PERSON] та [PERSON] , позивач просить стягнути заборгованість у сумі 24\~209,14 грн. з [PERSON] , однак з матеріалів справи вбачається, що особовий рахунок, на який нарахована заборгованість, належить [PERSON] та [PERSON] , за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , отже позов подано до неналежного відповідача. Враховуючи, що позивачем не подано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача, суд за власної ініціативи, враховуючи імперативні приписи ст. 51 ЦПК України, позбавлений можливості здійснити заміну неналежного відповідача. За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити, оскільки він пред`явлений до неналежного відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed