Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (далі - ПАТ «СК «УНІКА») звернулося до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17 березня 2020 року між ПАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №021171/4615/0000186, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «BMW 320і» державний номерний знак (далі - д.н.з.) [NUMBER] . 26 червня 2020 року о 17:15 год. у м Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «BMW 320і» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «VOLVO», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «BMW 320і» , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 25 вересня 2020 року по справі №758/7682/20 [PERSON] визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. 27 червня 2020 року потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди звернувся до страховика ПАТ «СК «УНІКА» зі заявою № 00361441 про подію, що має ознаки страхового випадку. Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля «BMW 320і» державний номерний знак [NUMBER] , ПАТ «СК «УНІКА» проведено огляд та замовлено оцінку матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу. Згідно звіту №5657 від 14 вересня 2020 року, вартість відновлювального ремонту вищевказаного транспортного засобу складає 168004,15 грн. На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту від 17 березня 2020 року ПАТ «СК «УНІКА» сплатило вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля на загальну суму 169 228,47 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця транспортного засобу була страхована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів в АТ «СГ «ТАС», яке здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 99050,00 грн, виходячи з ліміту відповідальності та розміру франшизи 950,00 грн. Позивач зазначає, що невідшкодованим залишилася частина виплаченого страхового відшкодування в сумі 70178,47 грн, яке підлягає стягненню із відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05.09.2023 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання, не з`явився, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. На електронну адресу суду представник позивача надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заперечень щодо заочного розгляду справи не висловив. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, 26 червня 2020 року близько 17 години 15 хвилин на перехресті вул. Оболонська, 13-15 у м. Києві, [PERSON] керуючи транспортним засобом «Volvo», реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «BMW 320і», реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 25 вересня 2020 року [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КпАП України. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вказана вище постанова суду є чинною і має по цій справі преюдиційне значення, вказані обставини стосовно вини [PERSON] у вказаному ДТП, відповідно до вказаної норми ч. 6 ст.82 ЦПК України, не підлягають повторному доведенню. Згідно із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , транспортний засіб «BMW 320і» реєстраційний номер [NUMBER] , належить [PERSON] . На момент ДТП автомобіль марки «BMW 320і» реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований в ПАТ «СК «УНІКА» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №021171/4615/0000186 від 17.03.2020. 27 червня 2020 року потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди звернувся до страховика ПАТ «СК «УНІКА» зі заявою № 00361441 про подію, що має ознаки страхового випадку. Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля «BMW 320і» реєстраційний номер [NUMBER] , Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, про що 27.06.2020 складено Протокол огляду транспортного засобу. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 5657 від 14.09.2020, складеного СПД [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW 320і» реєстраційний номер [NUMBER] склала 168004,15 грн. На підставі страхового акта №00361441 від 06.08.2020, з урахуванням страхового акта № №00361441 (доплата), актів виконаних робіт ТОВ «АВТ Баварія Київ» від 18.09.2020 та 04.10.2020 позивач ПАТ «СК «УНІКА» здійснив перерахування коштів за проведені ремонтні роботи з відновлення пошкодженого автомобіль «BMW 320і» державний номерний знак [NUMBER] , у загальному розмірі 169228,47 грн, що підтверджується наявними у матеріалах платіжними дорученнями. Як встановлено в судовому засіданні, на момент ДТП автомобіль «Volvo», реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований у АТ «Страхова група «ТАС». З матеріалів справи вбачається, позивач звернувся з заявою № 2990 від 27 серпня 2020 року до АТ «Страхова група «ТАС» з вимогою відшкодувати шкоду. 12.11.2020 АТ «Страхова група «ТАС» сплатило на користь ПАТ «СК «УНІКА» страхове відшкодування у розмірі 99050,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 137516. Позивач звернувся до відповідача [PERSON] з уточненою досудовою вимогою № 27989 від 11 березня 2021 року про відшкодування завданих збитків у розмірі 70178,47 грн., яка була отримана відповідачем нарочно та залишена без відповіді та задоволення. Отже, сума збитків, які не відшкодовані становить 70178,47 грн, виходячи з розрахунку (169228,47 грн. (сума страхового відшкодування ПАТ «СК «УНІКА» ) - 99050,00 грн. (сума страхового відшкодування АТ «Страхова група «ТАС»), яка підлягає відшкодуванню відповідачем, як винуватцем дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 3 ст. 30 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. За змістом статті 979 ЦК України і статті 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором. Судом встановлено, що ПАТ «СК «УНІКА» виплатило страхове відшкодування у розмірі 169228,47 грн. Отже, страховик належним чином виконав свої зобов`язання перед страхувальником, виплатив йому суму страхового відшкодування у порядку та у спосіб, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі статтею 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Суд вважає, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку. Вказаний висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 17 жовтня 2019 року у справі № 489/1356/16-ц і від 04 березня 2020 року у справі № 331/6395/18. На підставі викладеного, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку про доведеність Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» заявлених позовних вимог до [PERSON] про стягнення завданих збитків у розмірі 70178,47 грн, тому пред`явлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved