Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] , діючи через свого представника - адвоката Гуркіна Є.В., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 листопада 2021 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 30 червня 2023 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір"ю. Наразі позивачка не має змоги працювати, тому що доглядає за дитиною. Єдиним її джерелом доходу є соціальні виплати. Відповідач є здоровим та працездатним, інших осіб на утриманні не має, отримує дохід перебуваючи на службі в ЗСУ, а тому він може сплачувати аліменти на дитину та на колишню дружину до досягнення дитиною трьох річного віку. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову до суду й до виповнення сином трирічного віку. 21 листопада 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він позовні вимоги позивачки визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частки до досягнення дитиною повноліття, та на утримання дружини у розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку, до досягнення дитиною трьох років. Зазначив, що від свого обов"язку сплачувати аліменти на утримання дитини та утримання матері його дитини він не ухиляється. Однак, під час проходження військової служби він отримав поранення та три контузії, на даний час проходить постійне лікування, вартість якого забирає не тільки його заощадження, а й кошти його батьків. За станом здоров"я він ніде не працює, власного майна не має, витрачає велику суму грошових коштів на лікування, фактично перебуває на утриманні своїх батьків. Його матеріальне забезпечення не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі, про який просить позивачка та вважає його завищеним. Також просить не стягувати з нього судовий збір, оскільки він намагався до звернення позивачкою до суду, добровільно сплачувати аліменти, або просить розділити такі витрати з позивачем у рівних частинах (а.с. 40-41). В судовому засіданні представник позивача - адвокат Гуркін Є.В. позов підтримав, посилався на обставини викладені в позоній заяві. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 26 листопада 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 30 червня 2023 року (а.с. 4-5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24 травня 2022 року Доманівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі складеного актового запису № 45 від 24 травня 2022 року (а.с. 4-зворот). Позивачка заеєстрована та проживає разом з сином за адресою [ADDRESS] та дитина знаходиться на її утриманні, що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади з відомчої інформаційної системи Державної міграції служби на підставі відомостей, отриманих від Снігурівської територіальної громади (а.с. 7). Відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] , за даними інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 12). Угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. ст. 181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням наведених норм права, а також зважаючи на те, що відповідач не працює, що стороною позивача не спростовано, однак з метою захисту прав дитини на матеріальне забезпечення, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та ухвалює про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. З приводу доводів відповідача про те, що він може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), суд звертає увагу на те, що вказана сума аліментів буде недостатньою для належного забезпечення дитини. Крім того, згідно ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи вище викладені обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог у вказаній частині та ухвалює про стягнення з відповідача на користь позивачки у розмірі 1/8 частини доходів відповідача, щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку. Як вказав в своєму відзиві відповідач, він не працює. Відповідно до відомостей з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого податку та військового збору станом на 30 жовтня 2023 року, в І-ІІ кварталах 2023 року відпоідач доходів не мав (а.с. 36). На думку суду, вказаний розмір аліментів буде достатнім для належного забезпечення позивачки, на її користь стягнуті аліменти з відповідача на утримання дитини, та вказаний розмір аліментів відповідатиме як інтересам позивачки так і інтересам відповідача, та не призведе до скрутного матеріального становища відповідача. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Стороною позивача не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 25 вересня 2023 року. У силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" складає 1073,60 грн. Враховуючи те, що позивачкою заявлено дві вимоги майнового характеру, відповідно і судовий збір підлягає стягненню за кожну вимогу, тобто у загальному розмірі 2147,20 грн. Відповідачем не надано доказів того, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до ЗУ "Про судовий збір".

Outcome: partial