Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. Вказала, що [INFO] в с.Михайлівка Ямпільського району Вінницької області померла її мати [PERSON] . 16 березня 1990 року за життя [PERSON] перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, усвідомлюючи значення своїх дій, діючи добровільно на випадок своєї смерті, зробила розпорядження щодо належного їй на праві власності майна заповіла їй [PERSON] . Вказаний заповіт посвідчений секретарем Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за №11. На даний час заповіт не змінений та не відмінений. [PERSON] являлась власником земельної ділянки площею 1,8220 га, яка знаходиться на території Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0525683400:02:002:0155. Про те, що у матері була вказана земельна ділянка вона не знала, та про наявність заповіту їй також відомо не було. При зверненні до нотаріуса їй було повідомлено, що у зв`язку із тим, що вона пропустила строк прийняття спадщини їй рекомендовано звернутися до суду та визначити додатковий строк достатній для прийняття спадщини, так як іншого способу поновлення такого строку на оформлення спадкового майна не існує. З урахуванням вищевикладеного просить суд визначити їй додатковий строк три місяці, після вступу рішення в законну силу, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Михайлівка Ямпільського району Вінницької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Надала до суду письмову заяву вх.№7264 від 01.12.2023 року в якій просить суд, справу слухати в його відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Представник відповідача Ямпільської міської\~ради Могилів-Подільського\~району Вінницької\~областів судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Згідно з ч.ч.3-4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~за відсутності\~всіх осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~суд проводить\~розгляд цивільної\~справи без\~фіксування технічними\~засобами,\~за наявними\~у справі\~матеріалами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі встановлено, що [INFO] в с.Михайлівка Ямпільського району Вінницької області померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). З копії заповіту від 16 березня 1990 року встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.10). З копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №718980 встановлено, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 1,8220 га, яка знаходиться на території Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0525683400:02:002:0155 (а.с.11). З копії відповіді приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Горбоконь О.Г. від 13 листопада 2023 року встановлено, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщин(а.с.12). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Звертаючись до суду із даним позовом, [PERSON] вказала, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини була її необізнаність про існування заповіту складеного [PERSON] . Відповідно до Постанови судової палата у цивільних справах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 р. у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 р. у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 р. у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 р. у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Причину пропуску позивачем встановленого строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суд визнає поважною. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Тому суд має підстави відповідно до ст.1272 ЦК України для надання позивачеві додаткового строку, необхідного для подання заяви про прийняття спадщини. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності визначеним ч.1 ст.13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат із відповідача на користь позивача не вбачається.

Outcome: approved