Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 17 вересня 2005 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 569. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сумісне життя з відповідачем не склалось. За час перебування у шлюбі між сторонами виникали непорозуміння та сварки через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що негативно впливає на сторони по справі та на їх спільну дитину. Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилися з вересня 2023 року, з того часу сторони проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим, бажає у подальшому утворити нову сім`ю. Наміру зберегти шлюб відповідач також бажання не має, у зв`язку з чим просить суд не надавати строк для примирення подружжя, за відсутності доцільності у цьому. Спір про поділ спільного майна на сьогодні відсутній, у разі його виникнення він буде вирішений в іншому судовому процесі. Дитина зараз проживає разом з позивачем. Спір щодо утримання дитини, визначення місця проживання, визначення способу участі у вихованні дитини відсутній. Посилаючись на зазначені обставини, враховуючи, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо, позивач просить суд розірвати шлюб, який укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 17 вересня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 569. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 16 листопада 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання (а.с.21). У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Корнієнко М.О., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1148854 від 13.11.2023 року (а.с.16), не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.23, 24), про причини своєї неявки суд не повідомили. Разом з тим, позивач [PERSON] у прохальній частині позовної заяви просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та не заперечує, у разі наявності підстав, проти ухвалення судом заочного рішення (а.с.3). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, шляхом надсилання на номер мобільного телефону [NUMBER] , який належить відповідачу [PERSON] , SMS-повідомлення про виклик до суду (а.с.25), а також, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади про виклик відповідача [PERSON] до зали судових засідань (а.с.26). В той же час, відповідач [PERSON] надіслав на адресу суду поштовим зв`язком заяву, із змісту якої вбачається. що відповідач просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.27-28). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 17 вересня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17 вересня 2005 року, відповідний актовий запис № 569. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.13). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області 10 листопада 2011 року, відповідний актовий запис № 963 (а.с.14). Враховуючи, що сторони не підтримують шлюбні стосунки, не бажають зберегти шлюб та сім`ю, а також не мають намірів проживати спільно, приймаючи до уваги, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, суд дійшов висновку про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб необхідно розірвати. За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved