Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову покликається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем до [INFO] , в якому [INFO] у них народилась донька [PERSON] . В подальшому рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 14 березня 2012 року постановлено стягувати з відповідача аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Попередньо судовим наказом Личаківського районного суду м.Львова від 28 жовтня 2010 року вирішено стягувати аліменти з відповідача аліменти на доньку в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 20 квітня 2015 року частково задоволено позов до відповідача про збільшення розміру аліментів та вирішено стягувати на [PERSON] аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 07 липня 2015 року рішення залишено без змін. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 11 січня 2019 року вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на спільну доньку у розмірі 1400 грн. щомісячно. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 23 травня 2022 року збільшено розмір аліментів на доньку [PERSON] до 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. З моменту винесення останнього рішення про збільшення розміру аліментів пройшло 1,5 роки, донька стала старшою, їй виповнилось 17 років, закінчила середню школу, поступила у ВУЗ, відповідно витрати на її потреби значно зросли. Крім того, ціни на продукти харчування, одяг, побутові предмети значно зросли. Донька потребує не лише нормального харчування, нового одягу, відпочинку, але й навчається у НУ «Львівська політехніка», що потребує збільшених витрат на неї, як студентки. Перебуваючи у другому шлюбі з [PERSON] , [INFO] народила другу дитину [PERSON] , а [INFO] - третю дитину [PERSON] та перебуває у відпустці по догляду за дітьми, відповідно не працює. Сім`я є багатодітною, чоловік [PERSON] працює головою ОК ЖБК «Тіфані апартамент», його середньомісячний дохід в 2023 році складає 5635 грн. Діти є на її з чоловіком повному утриманні, проживають разом з ними, вони забезпечують їх життєдіяльність. Попередніх накопичень, соціальних виплат на нормальне існування сім`ї, яка має на вихованні трьох малолітніх та неповнолітніх дітей, не вистарчає. Раніше у вихованні та утриманні дітей допомагали її батьки, однак батько помер, мати стала пенсіонеркою, які доводиться тепер допомагати. З моменту розірвання шлюбу відповідач [PERSON] не піклується про свою доньку, про стан її здоров`я, не займається її вихованням, додаткову матеріальну допомогу на дитину, крім аліментів, не надає, як і його рідні, хоча є за фізичним станом є здоровим, у віці 40 років. Понад шість останніх років працював в Республіці Польща, де мав постійні, в порівнянні з нашими, доволі значні заробітки. Тому, вважає за доцільне звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів до 5000 грн. З 2022 року змінилось матеріальне становища відповідача, так само і збільшились витрати на утримання доньки, із зростанням, зросли і витрати на її утримання. Доньці виповнилось 17 років, навчається у виші, є студенткою 2 курсу на платній формі навчання, за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою Архітектура та містобудування за спеціальністю Архітектура та містобудування для здобуття ступеня освіти бакалавр. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь термін навчання становить 120240 грн. вартість освітньої послуги за 2022/2023 навчальний рік становить 30060 грн. за період навчання з 2022-2023 року нею сплачено 45090 грн. Вважає, що відповідач повинен понести половину витрат на оплату навчання доньки, що складає 22545 грн., які просить стягнути з відповідача. Щодо здібностей доньки, то така відвідує курси архікаду та автокаду, вартість одного курсу складає 14500 грн., як вивчають у спеціалізованих ліцензованих програмах, відповідно для навчання необхідно купувати спеціальні приладдя для креслення та малювання. Для повноцінного навчання у ВУЗі змушені були купити доньці спеціалізований ноутбук та ліцензовані програми до нього, оскільки доволі часто заняття проводяться заочно та онлайн. Крім того, донька регулярно відвідує басейн, оскільки в дитинстві отримала травми під час ДТП. Абонемент на відвідування басейну коштує 2500 грн. за місяць. Дані витрати на доньку не враховує як додаткові та для стягнення їх з відповідача, але зазначає для підтвердження тих фактичних і значних розходів на доньку, у зв`язку з чим просить збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача. Враховуючи та утримуючи трьох дітей, перебуває у доволі важкому матеріальному становищі, вимушена просити про подальше стягнення аліментів у збільшеному розмірі. [PERSON] , окрім призначених судом аліментів в розмірі 3000 грн., матеріальної допомоги практично не надає, так само, як його рідні. Тому просить суд, як і раніше, визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але з врахуванням вищевказаних обставин, зміни матеріального стану сторін, зменшення її доходів через збільшення витрат на утримання дітей, а тому просить збільшити розмір аліментів, та визначити такі у розмірі 5000 грн. щомісячно, та з врахуванням заробітків відповідача для якого дана сума є незначною. Враховуючи вищенаведені обставини просить суд винести рішення, яким: - збільшити розмір аліментів на дитину [PERSON] до 5000 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, до досягнення нею повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 жовтня 2023 року; - після досягнення [PERSON] повноліття і протягом продовження нею навчання, зобов`язати відповідача й надалі сплачувати аліменти у розмірі 5000 грн. до досягнення нею 23 років; - стягнути з відповідача кошти, сплачені за навчання дитини у НУ «Львівська політехніка» в розмір фактично сплачених сум, що складає 22545 грн.; - призначити подальше стягнення таких виплат до закінчення навчання [PERSON] в НУ «Львівська політехніка» до 30 червня 2026 року. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, однак скористалась своїм правом на представлення своїх інтересів в суді через свого представника - адвоката Гур`єва О.В. Представник позивачки адвокат Гур`єв О.В. в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судовго засідання у його відсутності. В телефонному режимі повідомив, що перебуває у відрядженні у м.Ужгород. Просив задоволити позов у повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись про таке належно та вчасно, про причини неявки відповідач суд не повідомив, однак через свого представника - адвоката Тарасенка Л.Л. скористався своїм правом на подання відзиву на позов, в якому позов визнав частково, а саме, в частині сплати аліментів до закінчення навчання донькою ВНЗ. В решті позовних вимог вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Вважає, що позов в частині сплати аліментів на дитину до закінчення нею навчання є підставним та не заперечує про його задоволення, однак немає підстав для зміни встановленого судом розміру аліментів, оскільки жодні обставини щодо платника або одержувача аліментів не змінились. Позивачкою не доведено жодних змін свого матеріального або сімейного стану відповідача, не довела погіршення свого стану здоров`я, тощо. З січня 2023 року прожитковий мінімум на дитину відповідного віку становить 2833 грн., відповідач сплачує аліменти у розмірі 3000 грн., що становить більшу суму, ніж гарантований розмір аліментів на дитину. Заборгованості у [PERSON] по сплаті аліментів немає, тому немає підстав для збільшення розміру аліментів. Щодо вимоги про компенсацію половини вартості навчання дитини, то просить врахувати, що проживає та працює у Республіці Польща, його дохід є мінливим, незначним, на його утриманні перебуває дитина від іншого шлюбу. Дані обставини були встановленні рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 23 травня 2022 року у справі №464/900/22, станом на день розгляду справи матеріальне становища платника аліментів не покращилось, нерухомого чи рухомого майна у платника аліментів немає. Відтак, ці обставини також підлягають врахуванню при вирішенні цього спору. Дійсно, донька [PERSON] є студенткою ВНЗ, однак дані витрати не є додатковими та обов`язковими, тому не підлягають стягненню з відповідача. Вища освіта не є обов`язковою, однак держава забезпечує здобуття такої на безоплатних засадах. Донька могла скористатися правом на здобуття вищої освіти на безоплатних засадах, однак таким правом не скористалась. Тому витрати, пов`язані з оплатою послуг щодо здобуття вищої освіти, не є додатковими витратами на дитину, оскільки не є обов`язковими, а понесені з обранням саме такої форми навчання дитиною. Щодо стягнення цих витрат на майбутнє, то така вимога є передчасною, не відомо, скільки дитина буде навчатися, чи не припинить достроково навчання. Тому не заперечує про задоволення позову в частині стягнення з нього аліментів на дитину, яка продовжує навчання, у попередньо визначеному судом розмірі 3000 грн. У задоволенні решти позовних вимог просить відмовити. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 02 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено таку до розгляду на 22 листопада 2023 року. Ухвалою суду від 22 листопада 2023 року розгляд справи відкладено до 07 грудня 2023 року, у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оглянувши цивільну справу №464/900/22, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 грудня 2005 року Львівським міським управлінням юстиції [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Позивачкою до позовної заяви надано докази того, що крім [PERSON] , на її утриманні перебувають й інші малолітні діти, а саме, [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 червня 2014 року, [PERSON] , [INFO] , - копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 20 травня 2020 року, батьками двох менших дітей є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до акту - довідки ОСББ «Леополь Таун 1» №13 від 28 вересня 2023 року в квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за зазначеною адресою, решта членів сім`ї проживають у даній квартирі без реєстрації. Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] , заповненої з 01 грудня 2008 року, з 26 квітня 2023 року остання звільнена з посади головного менеджера з продажу ТзОВ «Макроскобуд» за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. З копії трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] , заповненої з 20 червня 2011 року, 03 травня 2019 року такий звільнений з посади фасувальника цементу ТзОВ «Макроскобуд» за згодою сторін згідно з п.1 ст.36 КЗпП України. У відповідності до копії довідки ЖБК «Тіфані Апартментс» [PERSON] працює в будівельному кооперативі на посаді його голови, та за період з 01 січня по 30 вересня 2023 року його дохід склав 63000 грн. Крім того, позивачкою долучено до позову копію паспорту матері серії [NUMBER] , виданого 28 лютого 1996 року Міжгірським РВ УМВС України у Закарпатській області [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилась донька [PERSON] , який розірвано 27 вересня 2010 року. В процесі зростання донькою, [PERSON] неодноразово зверталась до суду з позовом про стягнення та збільшення аліментів на доньку, востаннє рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 23 травня 2022 року позов задоволено, збільшено розмір аліментів до 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Доньці сторін [PERSON] на момент розгляду справи виповнилось 18 років. Позивачка звернулась до суду з позовом 01 листопада 2023 року, в якому просить збільшити розмір аліментів за період з дня звернення до суду з позовом до 18 років доньки, та з її 18 річчя до 23 років. Щодо вимоги про збільшення розміру аліментів на доньку до досягнення нею 18 річного віку, суд вважає, що в цій частині позов до задоволення не підлягає, період за який просить позивачка збільшити розмір аліментів з моменту звернення до суду та виповнення [PERSON] 18 років складає місяць і 7 днів. Жодних нових доказів, які не були досліджені Сихівським районним судом м.Львова при розгляді справи №464/900/22, на підтвердження збільшення витрат на доньку позивачкою при подачі даного позову і розгляду такого судом, не надано, окрім того, що така стала студенткою НУ «Львівська політехніка». Щодо збільшення розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, як просить позивачка до досягнення нею 23 років, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні донька (син) продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька (син), а також сама донька (син). Суд присуджує розмір аліментів на повнолітніх доньку (сина) у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей. Як вбачається з пункту 20 Постанови Пленуму ВС України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до копії договору №184-2к від 29 серпня 2022 року, укладеного між НУ «Львівська політехніка» та [PERSON] для здобувача вищої освіти [PERSON] , остання вступила до НУ «Львівська політехніка» за формою здобуття освіти Архітектура та містобудування, спеціальністю Архітектура та містобудування на платну форму навчання. Вартість навчання за 2022/2023 рік складає 30060 грн. Довідки з ВНЗ про те, що [PERSON] на час розгляду справи являється й надалі студенткою даного вузу суду не надано, однак дана обставина не заперечується відповідачем у наданому відзиві, крім того, підтверджується копією квитанції про оплату першого семестру навчання у 2023 році. Судом встановлено, що [PERSON] вправі звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів, оскільки донька [PERSON] продовжує навчання та потребує, у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. [PERSON] у своєму відзиві ствердив про відсутність заборгованості по сплаті аліментів на доньку [PERSON] , що не заперечується позивачкою. Жодних доказів про матеріальне становище платника аліментів та отримувача суду не надано. Позивачка у позові стверджує, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Однак, з копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що така звільнена з останнього місця праці. Найменшій дитині, яка перебуває на утриманні в її сім`ї - [PERSON] на момент розгляду справи та звернення до суду з позовом виповнилось 3 роки. Жодних доказів, що [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною, суду не надано. Крім того, суду не надано жодного доказу про те, що сини Зикови потребують подальшого догляду матері, що позбавляє можливості останньої працювати. Також суд вважає не доведеним той факт, що у позивачки на утриманні знаходиться мати [PERSON] пенсійного віку, оскільки не надано жодних доказів, що свідчать про сам факт утримання матері. Тому сам факт досягнення матір`ю позивачки пенсійного віку, не дає суду підстави вважати, що вона знаходиться на утриманні [PERSON] . В позові [PERSON] покликається на те, що оплачує доньці курси архікаду та автокаду, вартість одного складає 1500 грн., однак жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано. Аналогічно як і не надано, що для доньки нею було придбано спеціальні приладдя для креслення та малювання та спеціалізований ноутбук з ліцензованими програмами для такого. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Однак, при попередньому розгляді справи Сихівським районним судом м.Львова при визначенні розміру аліментів, які просила позивака збільшити, [PERSON] була ученицею. На момент розгляду даної справи остання є студенткою ВУЗу платної форми навчання, що відповідно збільшує витрати на її утримання. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. Такий виникає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Указане відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах: від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18), від 22 листопада 2018 року у справі №592/2798/16-ц (провадження №61-19463св18), від 05 червня 2019 року у справі №754/866/18 (провадження №61-7125св18). Таким чином, якщо дитина потребує матеріальної допомоги на час навчання, а у батьків наявна можливість надавати таку допомогу, незалежно від форми навчання дитини, батьки зобов`язані порівну утримувати дитину. Стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що повнолітня [PERSON] продовжує навчання на платній основі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, і на час навчання перебуває на утриманні матері, її батько теж повинен надавати матеріальну допомогу по її утриманню поки вона продовжує навчання. Відповідач не заперечує про сплату щомісячно аліментів на повнолітню доньку у розмірі 3000 грн. За таких обставин з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти. Суд, виходячи з критеріїв розумності та справедливості, враховуючи навчання повнолітньої доньки у навчальному закладі, на платній формі, вартість якого складає 30060 грн. за рік, особливості обраної нею спеціальності, які потребують додаткових витрат на купівлю приладь, а також те, що обов`язок матеріально утримувати дитину є як у матері так і у батька, вважає, що 5000 грн. щомісячно є достатнім розміром аліментів, який є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дочки, яка продовжує навчання, сплачує за навчання щорічно 30060 грн., забезпечить інтереси позивачки, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дитини, а також загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності та моральності. Щодо вимоги про стягнення вартості оплати за навчання, суд приходить до наступного висновку. Позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 10 травня 2018 року у справі №61-15690св18 проте, що наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, [PERSON] є студенткою НУ «Львівська політехніка». Поняття «здібність» не зводиться до знань, умінь і навичок, що є у людини, але вони забезпечують їх швидке надбання. Як і всі інші індивідуально-психологічні особливості, здібності не даються людині відразу, не є природною властивістю. Здібності кожної людини, її індивідуальні особливості є результатом її розвитку. Частинами 7, 8 ст.7 СК України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Приписами ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Навчання дитини у вузі з метою отримання професії не може не вважатися розвитком її здібностей з огляду на положення Закону України «Про освіту», де в преамбулі зазначено, що освіта є основою інтелектуального, духовного, фізичного і культурного розвитку особистості, її успішної соціалізації, економічного добробуту, запорукою розвитку суспільства, об`єднаного спільними цінностями і культурою, та держави. Метою освіти є всебічний розвиток людини як особистості та найвищої цінності суспільства, її талантів, інтелектуальних, творчих і фізичних здібностей, формування цінностей і необхідних для успішної самореалізації компетентностей, виховання відповідальних громадян, які здатні до свідомого суспільного вибору та спрямування своєї діяльності на користь іншим людям і суспільству, збагачення на цій основі інтелектуального, економічного, творчого, культурного потенціалу Українського народу, підвищення освітнього рівня громадян задля забезпечення сталого розвитку України та її європейського вибору. У відповідності до копій квитанцій, позивачка з чоловіком понесли додаткові витрати на оплату навчання [PERSON] в загальній сумі 45090 грн. трьома платежами, від 08 вересня 2022 року, 27 лютого 2023 року, 28 вересня 2023 року. Оплата за навчання проводилась до виповнення [PERSON] 18 років. Відповідно до ст.53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (ч.3 ст.3 Закону України «Про освіту»). Твердження відповідача, що платна форма навчання, обрана його донькою, це її особистий вибір і донька могла скористатись правом на здобуття безкоштовної вищої освіти, що така взагалі не є обов`язковою, суд до уваги не приймає, враховує те, що [PERSON] вступала до ВУЗу під час повномаштабного вторгнення РФ до України. На час війни та вступу [PERSON] , безкоштовне навчання та пільги на таке, обмежена кількість виділених місць, були надані дітям з окупованих територій та дітям учасників бойових дій. [PERSON] не є донькою учасника бойових дій та проживає з матір`ю у м.Львові, що не являється окупованою територією, тобто у повнолітньої доньки сторін не було жодних пільг для вступу у ВУЗ на безкоштовну форму навчання. В постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №183/1679/17 (провадження №61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі №756/4947/17-ц (провадження №61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі №521/16268/18 (провадження №61-20458св19) міститься висновок про те, що вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Стаття 185 СК України, визначає участь батьків у додаткових витратах на дитину. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків (ст.141 СК). Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Суду сторонами не надано жодних доказів на спростування чи підтвердження матеріального стану відповідача, перебування на його утриманні інших дітей чи дружини, про його стан здоров`я тощо. Враховуючи правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові по справі №749/106/17 від 13 вересня 2017 року, ст.3 Конвенції про права дитини, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», проаналізувавши норми СК України, суд вважає, що навчання доньки на платній формі навчання також відноситься до особливих обставин, приблизний перелік яких надається ст.185 СК України. Тому суд приходить до висновку щодо задоволення позову в частині стягнення половини вартості за оплату навчання [PERSON] , яка склала 45090 грн., з відповідача підлягає стягненню 22545 грн. Щодо вимоги про призначення подальшого стягнення витрат на оплату навчання до закінчення [PERSON] навчання у НУ «Львівська політехніка» вже після досягнення дитиною повноліття, суд вважає, що позов в цій частині до задоволення не підлягає, оскільки вказані суми не можуть бути стягнуті з відповідача, правовідносини, що виникли після досягнення дитиною повноліття регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 цього Кодексу), що враховано судом вище при визначенні їх розміру на дитину, яка продовжує навчання у ВУЗі та здобуває вищу освіту. Положення ст.185 СК України не поширюються на стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину, якою являється [PERSON] . Таким чином, вимоги позивачки про стягнення з батька доньки на її користь 1/2 частини вартості навчання у НУ «Львівська політехніка» кожного навчального року до моменту припинення навчання у ВУЗі, задоволенню не підлягають, оскільки вартість навчання врахувалась судом при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням навчання. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивачкою при пред`явленні позову заявлено кілька позовних вимог, з яких, зокрема, задоволена лише вимога про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, [PERSON] виповнилось 18 років [INFO] , тому стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання присуджуються з 07 грудня 2023 року. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки судом задоволено дві позовні вимоги позивачки, а саме, стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання та додаткових витрат на дитину, тому з відповідача підлягають стягнення по 1073 грн. 60 коп. несплаченого судового збору за кожну задоволену позовну вимогу, а всього 2147 грн. 20 коп.

Outcome: approved