Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

14 листопада 2022 року [PERSON] звернулася до Іванівського районного суду Одеської області із позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбу, в якому у них народилося двоє дітей. Через хворобу доньки [PERSON] позивачка змушена була переїхати на постійне місце проживання у сільську місцевість, відповідач нетривалий час пожив з ними, а потім повернувся у місто, періодично відвідував сім`ю, але допомоги не надавав. З 2017 року взагалі перестав з ними спілкуватися та зник з їхнього життя, шлюб між подружжям було розірвано. У 2019 році позивачка уклала шлюб з [PERSON] , який взяв на себе обов`язки з виховання та утримання дітей. Ухвалою судді Іванівського районного суду Одеської області від 29 листопада 2022 року справа передана за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси. 26 січня 2023 року суддя Суворовського районного суду м. Одеси прийняла справу до провадження та призначила до розгляду за правилами загального позовного провадження. 19 вересня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та підтвердила, викладені у позові обставини. Крім того, позивачка зазначила, що відповідач не бажав проживати в сільській місцевості, тоді як зміна місця проживання відбулася заради покращення стану здоров`я доньки [PERSON] . Коли вона з донькою приїздила в м.Одесу до лікарів відповідач лише тоді спілкувався з ними ще до 2014 року. Останній раз ввони бачилися, коли відповідач приїхав в село для вирішення питання щодо поділу будинку. Більше його не бачили з дітьми до теперішнього часу не бачиться, не цікавиться життям, його місце проживання їй невідомо. Відповідач про слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою місця проживання, проте поштова кореспонденція поверталася до суду без вручення адресату з довідками АТ «Укрпошта» - «За закінченням терміну зберігання» та «Адресат відсутній за вказаною адресою», отже відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України він вважається таким, що повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями не звертався. Служба у справах дітей Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області подала клопотання про розгляд справи у відсутності їхнього представника, а також надала суду висновок про доцільність та можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, зі згоди позивачки, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що з 19 вересня 2008 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1453, складений Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 46, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, свідоцтво про народження серії [NUMBER] . У свідоцтвах про народження дітей батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Через хворобу доньки [PERSON] позивачка вимушена була переїхати на постійне місце проживання в сільську місцевість: с. Знам`янка Іванівського (нині Березівського) району Одеської області, де у 2015 році придбала будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідач тимчасово переїхав в с. Знам`янку разом із сім`єю, але згодом повернувся у м.Одесу. Спочатку періодично відвідував сім`ю, а потім перестав з ним спілкуватися взагалі. Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 07 серпня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано. 31 серпня 2019 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] . На даний час вони проживають разом однією сім`єю у будинку позивачки разом із двома її доньками: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також спільною донькою - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] взяв на себе усі обов`язки по вихованню та утриманню доньок позивачки, також надає необхідну допомогу у лікуванні та відновленні здоров`я доньки [PERSON] . Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 24 вересня 2019 року з відповідача стягуються аліменти на утримання доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1200 грн з 08 серпня 2019 року до їх повноліття. За місцем проживання позивачка характеризується позитивно, відповідно до характеристики сільської голови Знам`янської сільської ради батько [PERSON] участі у вихованні своїх доньок не бере, фінансової допомоги ніколи не надавав, аліменти на утримання доньок не платить. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеним уповноваженими особами служби у справах дітей Знам`янської сільської ради, будинок, в якому проживає сім`я позивачки складається із трьох кімнат, ванної кімнати, кухні, коридору; умови проживання задовільні; дотримані санітарні норми, у дівчат є свої окремі кімнати, з усіма зручностями. Викладачка музичної школи, в якій навчаються діти, [PERSON] позитивно відгукується про доньок позивачки та про неї саму, батька дітей вона бачила в 2016 році та на початку 2017 року, їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] негативно ставляться до батька, оскільки він не цікавиться їхнім життя, не приїжджає, не дзвонить. Відповідно до наданого висновку від 22 листопада 2023 року № 146 Служба у справах дітей Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно доньок [PERSON] та [PERSON] , оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, з донькою не спілкується, від виховання самоусунувся, за місцем проживання доньки її не відвідує, не піклується про духовний та фізичний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не приділяє увагу розвитку особистості, талантів, розумових та фізичних здібностей доньки. Відповідно до частини першої статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, діючої на Україні з 27.09.1991, «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-и) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно з нормами ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Проте підстав для сумніву у достовірності висновку спеціалістів, його компетентності або об`єктивності у суду не має. Відповідно до положень пунктів 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід застосовувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оцінивши усі докази в сукупності, суддійшов висновку, що під час судового розгляду безперечно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своїх дітей і на цих підставах повинен бути позбавлений батьківських прав.

Outcome: approved