Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась в суд із заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року. Заяву обґрунтовує тим, що 11.05.1988 року Сісіанським паспортним відділом Поліції Вірменії їй був виданий паспорт радянського зразка, який вона втратила восени 1990 року і в неї збереглася лише його копія. З 17.10.1990 року вона, разом з донькою [PERSON] , проживала в с. Свердлове Бобринецького району Кіровоградської області. З 1995 року, вона разом з донькою проживали по [ADDRESS] , а пізніше в [ADDRESS] , проживали без реєстрації. 17.12.2012 року вона отримала реєстраційний номер платника податків. 14.03.2023 року вона звернулася УДМС у Кіровоградській області з заявою про документування її паспортом громадянина України вперше. Як вбачається із відповіді наданої Управлінням ДМС України в Кіровоградській області від 22.03.2023 року під час перевірки встановлено, що інформація стосовно її реєстрації місця проживання/зняття з реєстрації місця проживання на території України, документування паспортом громадянина України відсутня, відповідно документувати її паспортом громадянина України не є можливим, оскільки відсутній факт постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року, або проживання на 13.11.1991 року. Посилаючись на викладене, вимоги чинного законодавства у інший спосіб встановити вищезазначений факт неможливо, а тому просить задовольнити заяву. Встановлення вказаного факту має значення для створення умов здійснення особистих немайнових чи майнових прав, отримання паспорта особи і не стосується спору про право. Ухвалою суду від 07.11.2023 року заява прийнята до розгляду за підсудністю, відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. 24.11.2023 року представником заінтересованої особи надані пояснення по справі. В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, заявник підтримала заяву, представник заінтересованої особи також підтримав заяву [PERSON] . Дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п.5 ч. 2 вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; установлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Судом встановлено, що відповідно до довідки К/005-23 від 17.02.2023 року виданої консульським відділом Республіки Вірменія [PERSON] , [INFO] , 11.05.1988 року в Сісіанському паспортному відділі Поліції Вірменії отримала паспорт радянського зразка серія [NUMBER] , який втрачено. В інформаційній базі даних державного реєстру населення пасопртно-візового Управління Полдіції республіки Вірменія відомостей про реєстрацію або зняття з реєстрації [PERSON] немає. Відповідно до довідки № 316 від 19.05.2021 року, виданої старостою Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, [PERSON] , [INFO] , з 17.10.1990 року дійсно проживала в с. Свердлове (Златопілля) Бобринецького (Кропивницького) району Кіровоградської області разом з донькою [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою № 577 від 22.06.2021 року, виданою старостою Соколівської сільської ради виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, [PERSON] , [INFO] , з 1995 року проживала в [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , [INFO] . Як зазначає заявник 14.03.2023 року вона звернулася до УДМС у Кіровоградській області з заявою про документування її паспортом громадянина України вперше. Як вбачається із відповіді наданої Управлінням ДМС України в Кіровоградській області від 22.03.2023 року під час перевірки встановлено, що інформація стосовно її реєстрації місця проживання/зняття з реєстрації місця проживання на території України, документування паспортом громадянина України відсутня, відповідно документувати її паспортом громадянина України не є можливим, оскільки відсутній факт постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року, або проживання на 13.11.1991 року. Вказаним листом [PERSON] було рекомендовано встановити особу в судовому порядку. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Листом Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у порядку ч.2 ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК відповідно до змін від 15.12.2017 року) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК відповідно до змін від 15.12.2017 року) та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року). За нормою ст. 9 Закону України «Про правонаступництво України» всі громадяни Союзу PCP, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України. Відповідно до п.1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», - громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13.11.1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Згідно з п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215/2001 встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року або проживання в Україні за станом на 13.11.1991 року. Пунктом 8 Порядку передбачено що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24.08.1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24.08.1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24.08.1991 року. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Крім цього,статтею 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповно рідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України ( п.3 ч.2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України»). Факт постійного проживання заявника на території України станом на момент проголошення незалежності України, а саме 24.08.1991 року підтверджується доданими до заяви доказами та має для неї юридичне значення підтвердження належності до громадянства України і отримання паспорта громадянина України, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок заявника. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved