Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу із відповідачем в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . 04.08.2012р. Комінтернівським районним судом Одеської області було винесено судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі частини заробітку. Донька постійно потребує додаткових матеріальних витрат для забезпечення належного рівня розвиту та соціальних потреб. Квитанціями підтверджуються витрати позивача на утримання дитини, що включає купівлю одягу, книг, телефону, речей індивідуального користування, іграшок та іншого, що потрібне для нормального фізичного та духовного розвитку дитини. Позивач не в змозі самостійно фінансово задовольнити додаткові потреби дитини, тому вимушена звернутися до суду із вказаним позовом, а саме просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини у твердій грошовій формі в сумі 12984, 59 грн. половину суми від фактично витраченої. Ухвалою від 01.08.2023р. відкрито спрощене позовне провадження у справі. 28.08.2023р. до суду надійшов відзив [PERSON] , в якому останній зазначив, що позовні вимоги він не визнає, заборгованість зі сплати аліментів в нього відсутня, навпаки рахується переплата. Так, 07.10.2017р. він уклав шлюб з [PERSON] від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . Малолітні діти проживають із ним та знаходяться повністю на його утриманні, сім`я має статус багатодітної. Вважає, що наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Витрати, зазначені позивачем, є поточними витратами на утримання дитини (придбання одягу, художньої літератури, оплата деяких ліків та засобів гігієни, відвідування закладу харчування), входять до складу аліментів, призначених до до щомісячного стягнення і не належить до додаткових витрат в розумінні ст.185 СК України. Позивач із ним не погоджувала питання щодо виникнення додаткових витрат на утримання дитини, які викликані особливими обставинами, вказані витрати здійснювалися нею на власний розсуд. Вважає, що взагалі відсутні будь-які особливі обставини, а позивач намагається стягнути поточні витрати на дитину в якості додаткових витрат. 19.09.2023р. позивач [PERSON] надала відповідь на відзив, зазначивши, що відповідач є фізичною особою-підприємцем з 14.04.2015р., має стабільний та високий дохід, його матеріальний стан, навіть з відрахуванням аліментів, є задовільним та стабільним, а тому останній має змогу утримувати своїх дітей та нести додаткові витрати, адже вона не в змозі самостійно фінансово задовольнити додаткові потреби дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, пояснивши, що тих коштів, які сплачує відповідач, не достатньо для забезпечення дитини усім необхідним. В подальшому надала заяву про розгляд справи без її участі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтримав доводи відзиву, в подальшому відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутності. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до судового наказу Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.08.2021р., стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви, тобто 21.07.2021р. і до настання повноліття дитини, а саме [INFO] , включно. Заборгованість за сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у відповідача відсутня, що підтверджено довідкою та розрахунком Татарбунарського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області №21532/11025 від 21.03.2023р. Відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, що підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. 07.10.2017р відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу має трьох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження [NUMBER] ), сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ), доньку [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження [NUMBER] ). Дружина та троє малолітніх дітей проживають разом із відповідачем, що підтверджено довідкою Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області №1094 від 18.08.2023р. Родина є багатодітною. В додатку до позову [PERSON] надано копії квитанцій, частина яких є нечитабельною, а саме на придбання одягу, художньої літератури, оплату засобів гігієни, відвідування закладів харчування. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини першої\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга\~статті 185 СК України). Відповідно до ч.4\~ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно постанови КЦС ВС від 08.05.2023 у справі № 756/9882/19, аналіз відповідних приписів Закону свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові.\~Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Ці правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Верховний Суд у постанові від 10 січня 2019 року у справі № 369/11745/16 (провадження № 61-34801св18) погодився з висновком апеляційного суду про відмову в задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат,\~оскільки такі витрати не викликані особливими обставинами. Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2019 року у справі № 344/5315/18 (провадження № 61-6722св19) погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що позивачка не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність понесення додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою дитини тощо. У позовній заяві не вказано та в судовому засіданні позивачем також не надано пояснень стосовно того які саме витрати вона відносить до додаткових витрат та якими особливими потребами дитини вони викликані, одночасно позивач посилалася на те, що розмір аліментів, які стягуються із відповідача, на даний час не забезпечує в повній мірі потреб дитини. Так, до матеріалів справи долучені чеки на придбання одягу, художньої літератури, оплати деяких ліків та засобів гігієни, відвідування закладів харчування, разом із тим вказані витрати суд вважає такими, що не відносяться до додаткових витрат, викликаних особливими потребами,\~а є витратами, пов`язаними зі звичайним способом життя і позивачем не надано вагомих доказів, якими б підтверджувалася необхідність витрат на придбання саме таких товарів та послуг. Таким чином, позивачем не доведено підстав для необхідності стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Відповідно до частини 3\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача. На підставі викладеного, враховуючи відсутність доказів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed