Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

22.11.2021 року позивач [PERSON] звернулася\~до Корабельного\~районного суду\~міста Миколаєва\~ із\~ позовом,\~ в\~якому просила\~ змінити\~спосіб стягнення\~аліментів,\~ що\~стягуються з\~ [PERSON] на\~користь позивача\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~в твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~1200,00\~грн.\~щомісячно,\~на підставі\~рішення Корабельного\~районного суду\~м.\~Миколаєва від\~26.09.2017\~року справа\~№ 488/2256/17,\~ з твердої грошової суми на стягнення аліментів у частці від доходів боржника, а саме:\~стягувати з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ; проживає за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини, доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що з 26.04.2016 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від означеного шлюбу сторони мають спільну дитину - малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19.03.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. \~ \~ \~ \~У зв`язку із тим, що відповідач добровільно не бажав матеріально забезпечувати спільну доньку ще до розірвання шлюбу між сторонами. Злата перебувала на повному утриманні позивача. \~ \~ \~ \~Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.09.2017 року справа № 488/2256/17, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн., щомісячно, починаючи з 20.06.2017 року і до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~На теперішній час, потреби та витрати доньки змінилися, дитина потребує збалансованого харчування, значних коштів на одяг, систематичного відпочинку та оздоровлення, що сприятиме гармонійному та повноцінному розвитку її особистості, а тому встановлена судом сума аліментів в 2018 році в розмірі 1 200,00 грн., вже недостатня для утримання дитини. На підставі зазначеного позивач звернулася до суду з відповідним позовом. В судове засідання сторони не зявились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Позивач в позові просила про задоволення позовних вимог, які підтримує в повному обсязі. Відповідач надав до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заяву відповідача про визнання позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч.ч. 1 та 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Європейський суд з прав людини у рішенні «М.С. проти України» повторює, що існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 26.04.2016 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від означеного шлюбу сторони мають спільну дитину - малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19.03.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. \~ \~ \~ \~У зв`язку із тим, що відповідач добровільно не бажав матеріально забезпечувати спільну доньку ще до розірвання шлюбу між сторонами. Злата перебувала на повному утриманні позивача. \~ \~ \~ \~Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.09.2017 року справа № 488/2256/17, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн., щомісячно, починаючи з 20.06.2017 року і до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~На теперішній час, потреби та витрати доньки змінилися, дитина потребує збалансованого харчування, значних коштів на одяг, систематичного відпочинку та оздоровлення, що сприятиме гармонійному та повноцінному розвитку її особистості, а тому встановлена судом сума аліментів в 2018 році в розмірі 1 200,00 грн., вже недостатня для утримання дитини. Після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів відбулись зміни у житті одержувача аліментів. Так, на даний час дитина підростає, в зв`язку із чим збільшилися витрати на її утримання, що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії, та змін до сімейного законодавства. Частина перша статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 183 та ст. 184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З даного приводу Верховний суд України висловив свою правову позицію у постанові від 05.02.2014р. по справі № 6-143цс13 в якій вказав: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження, визначених раніше судом аліментів. Згідно п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру, способу аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що аліменти слід стягувати з відповідача в частці від його заробітку, а саме в 1/4 частині, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн., на підставі звільнення позивача від сплати судового збору при звернені до суду.

Outcome: approved