Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх спільної дитини сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого рішенням суду від 05.12.2011 року було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісяця. На цей час визначна судом сума аліментів не може задовольнити навіть мінімальні потреби дитини. Відповідач інших дітей не має, на цей час працює офіційно, і має можливість виплачувати аліменти на утримання спільної дитини у процентному співвідношенні до заробітної плати. Тому позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Процесуальні дії у справі. 22.06.2023 позовна заява надійшла до суду. 27.06.2023 позов було залишено без руху. 10.08.2023 надійшла уточнена позовна заява. 25.08.2023\~позовна заява\~прийнята до\~розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Сторони та їх представники у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити. Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги просив задовольнити частково, оскільки відповідач не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки доходів. За таких обстави суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих ними доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.223 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Сторони з\~16.05.2009\~року знаходилися\~у зареєстрованому\~шлюбі,\~є батьками\~неповнолітнього [PERSON] ,\~ [INFO] /а.с.8, 9/. Рішенням суду від 19.05.2011 року, яке набрало законної сили 31.05.2011 року, шлюб між сторонами розірвано, позивач повернула собі дошлюбне прізвище « [PERSON] » /а.с. 10/. Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2011 року з Відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 08.11.2011 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с. 12/. Згідно зі свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] , Позивач 29.11.2014 зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с.11/. Зміст спірних правовідносин. Встановленим фактам відповідають правовідносини з аліментних обов`язків батьків по утриманню дітей та з права одержувача аліментів на зміну способу їх стягнення. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У частині першій статті 3 Конвенції зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, з урахуванням фактично встановлених обставин справи та наданих сторонами доказів, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання позивача на зростання вартості життя з часу винесення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів у 2011 році, в тому числі і витрат на утримання дитини, не підлягають сумніву. Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років у розмірі 2833 грн., тому суд вважає, розмір аліментів, які стягуються з відповідача у твердій грошовій сумі 500,00 грн., не відповідає гарантованому розміру на одну дитину і таких аліментів явно не достатньо для належного утримання дитини. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд погоджується з правовим обґрунтуванням позивача щодо можливості збільшення аліментів в тому числі і шляхом зміни способу їх стягнення, оскільки за змістом ч.3 ст.181 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Позивач, як отримувач аліментів, має право на зміну способу їх стягнення у передбаченому законом порядку. Викладені ним обставини обґрунтовані, є підставою до зміни способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з твердої грошової суми на частку від доходів відповідача, а саме у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якій відповідатиме достатньому рівню для задоволення потреб дитини. При цьому суд враховує, що відповідач жодного доказу проти заявлених позивачем вимог не надав, а часткове визнання позовних вимог у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів, не обґрунтував. Отже, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~підлягає стягненню\~з відповідача\~на користь\~держави,\~оскільки позивач\~від його\~сплати звільнена. На підставі викладеного та

Outcome: approved