Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Представник [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги наступним 25.04.2009 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу подружжя мають двох дітей: неповнолітню [PERSON] [INFO] та малолітню [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між подружжями не склалось, сімейні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Оскільки, шлюб носить формальний характер та його збереження не відповідає інтересам сторін, тому позивач просить суд розірвати шлюб укладений з [PERSON] . Провадження у справі відкрито 28 березня 2023 року, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач направив в адресу суду заяву про слухання справи за його відсутності де зазначив, що позовні виоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, в адрес суду представник відповідача направив заяву про розгляд справи за її відсутності та вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу з [PERSON] виключно за таких умов, що станом на день прийняття рішення сімейне життя між подружжям є неможливим, і на цей час вони втратили відчуття любові. Будь-яка конфліктна ситуація щодо припинення раніше сімейних взаємовідносин та існування інших причин для розлучення [PERSON] заперечується. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 25 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] ,[INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №565, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, копія якого долучена до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу відповідач отримала прізвище - « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились та спільне господарство не ведеться. Примирення між позивачем та відповідачем не є можливим. Представник відповідача вказує на те, що на день розгляду справи сторони втратили почуття любові , спільне життя є неможливим. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про спільне проживання сторін, ведення спільного господарства. Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача та відповідача в ході розгляду справи отримано не було. Також не було отримано доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін та спільних дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Разом з тим, питання щодо залишення [PERSON] прізвища отриманого при реєстрації шлюбу чи відновлення дошлюбного прізвища не вирішувалось, у зв`язку із розглядом справи за відсутності відповідача. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved