Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

11 серпня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 20 вересня 2019 року між сторонами було укладено шлюб. Сторони мають спільну дитину, яка народилася до укладення шлюбу. Наразі подружніх стосунків сторони не підтримують, проживають окремо, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 серпня 2023 року цивільну справу № 753/14112/23 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 15 серпня 2023 року. 08 вересня 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання позивача та відповідача. У період з 01 вересня 2023 року по 14 вересня 2023 року суддя Шаповалова К.В. перебувала у щорічній відпустці. Ухвалою суду від 19 вересня 2023 року було відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 23 жовтня 2023 року на 12:00 год. 27 вересня 2023 року до суду від імені відповідача надійшла заява (вх. № 63964) про визнання позову. Однак суд не може брати до уваги зазначену заяву оскільки вона подана без дотримання норм ЦПК України, а саме - не підписана електронним цифровим підписом відповідача. Судове засідання призначене на 23 жовтня 2023 року було відкладено на 12 грудня 2023 року на 09:30 год. для повторного виклику відповідачки в судове засідання. У судове засідання призначене на 12 грудня 2023 року сторони не з`явилися. У позовній заяві позивач просив проводити розгляд справи за його відсутності, причини неявки відповідача суду невідомі, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Повістка, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилались відповідачу на адресу її місця реєстрації: [ADDRESS] , однак конверти поверталися до суду без вручення адресату з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". 14 листопада 2023 року на електронну пошту суду відповідачем було подано заяву про визнання позову та прохання проводити розгляд справи у її відсутність, яка підписана за допомогою Дія.Підпис. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 20 вересня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2590, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.2). Сторони мають спільну дитину, яка народилася до укладення між ними шлюбу - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис 188, серія [NUMBER] (а.с. 3) Як зазначав позивач у позовній заяві, сімейні відносини між ним та дружиною не склались, причиною цьому стали часті суперечки та сварки, спільного господарства сторони не ведуть, разом не проживають. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, враховуючи те, що відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved