Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

24 липня 2023 року [PERSON] звернулася до Варвинського районного суду Чернігівської області з первісним позовом, відповідно до змісту якого просить суд: - припинити спільну сумісну власність та встановити спільну часткову власність на земельну ділянку площею 0.25 га з кадастровим номером 7421180400:01:000:0506, розташовану за адресою: [ADDRESS] , визначивши частки кожного зі співвласників пропорційно їх часткам у праві власності, як на житловий будинок, так і на земельну ділянку, на якій цей будинок розташований, а саме: за [PERSON] , померлим [INFO] 1/2 частки; за [PERSON] 1/2 частки; - визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0.25 га з кадастровим номером 7421180400:01:000:0506, розташовану за адресою: [ADDRESS] , як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування первісних позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , від якого у них народилася спільна донька [PERSON] [INFO] її чоловік помер. У зв`язку з цим, після його смерті відкрилася спадщина, яка, з підстав відмови доньки від прийняття належної їй частини, була прийнята виключно позивачем, як єдиним спадкоємцем першої черги за законом. На етапі спадкування нею було отримано, зокрема свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яка була успадкована померлим від його батьків. Разом з тим, у прийнятті спадщини на частину земельної ділянки площею 0.25 га з кадастровим номером 7421180400:01:000:0506, на якій розташований вказаний вище житловий будинок, їй було відмовлено нотаріусом. Обґрунтуванням вказаного рішення нотаріуса стало відсутність визначення конкретної частки померлого у власності вказаної земельної ділянки, яка була набута останнім за життя разом зі своєю сестрою [PERSON] у порядку безоплатної приватизації на праві спільної сумісної власності без визначення часток. Позивач зазначає, що оскільки жодної письмової домовленості між її померлим чоловіком та його сестрою [PERSON] про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку не існувало та не існує, то, зважаючи на розміри їх часток у вартості будинку, який розташований на зазначеній земельній ділянці, які є рівними і становлять 1/2 кожному, їх частки у власності самої земельній ділянці є відповідно пропорційними та аналогічно становлять по 1/2 кожному. Вказана невизначеність часток у праві спільної сумісної власності позбавляє позивача можливості належним чином оформити свої спадкові права на спірну земельну ділянку. Змога вирішити вказане питання у досудовому порядку відсутня, що і слугувало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2023 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено до підготовчого судового засідання на 20 жовтня 2023 року. Додатково зобов`язано Другу чернігівську державну нотаріальну контору надати суду належним чином завірену копію спадкової справи №413/2022, відкриту до майна померлого [INFO] [PERSON] , та повідомити відомості щодо виданих свідоцтв про прийняття спадщини, яка залишилася після померлого, та інформацію щодо складених ним заповітів і їх чинність. 29 вересня 2023 року на виконання вищевказаної ухвали від Другої чернігівської державної нотаріальної контори до суду надійшла копія спадкової справи №413/2022, відкритої до майна померлого [INFO] [PERSON] 09 жовтня 2023 року, засобами поштового зв`язку, від [PERSON] до суду надійшла зустрічна позовна заява, відповідно до вимог якої просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0.25 га з кадастровим номером 7421180400:01:000:0506, розташовану за адресою: [ADDRESS] , як спільна часткова власність. З метою обґрунтування вказаних вимог позивач за зустрічним позовом зазначає, що вона є співвласником спірної земельної ділянки, яка на праві спільної сумісної власності без визначення часток, окрім неї також зареєстрована за її померлим братом [PERSON] . Відповідно до правовстановлюючих документів та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно розміри часток кожного співвласника спірної земельної ділянки не визначено. Вказане стало перепоною для реалізації права на спадкування дружини померлого брата - позивача за первісним позовом [PERSON] . У зв`язку з цим, з метою усунення аналогічних перешкод у подальшому, беручи до уваги їх рівні частки на право власності на житловий будинок, який розташований на вказаній земельній ділянці, наголошує на необхідності у судовому порядку визначити ідеальні частки кожного з співвласників на спірну земельну ділянку, пропорційно часткам відповідного житлового будинку. Ухвалою суду від 20 жовтня 2023 року було прийнято до розгляду вказану зустрічну позовну заяву, об`єднавши її з в одне провадження з цивільною справою за первісним позовом. Присвоєно об`єднаній цивільній справі єдиний унікальний номер 731/535/23 (провадження №2/731/121/23) та відкладено підготовче судове засідання на 21 листопада 2023 року. Ухвалою суду від 21 листопада 2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06 грудня 2023 року. Позивач за первісним позовом [PERSON] , у судове засідання не з`явилася. 05 грудня 2023 року, використовуючи засоби поштового зв`язку, звернулася із заявою про здійснення розгляду справи без її участі, первісний позов підтримує та наполягає на його задоволенні. Також вказала, щодо визнання пред`явленого до неї зустрічного позову. Відповідач за первісним позовом [PERSON] , у судове засідання не з`явилася. 05 грудня 2023 року, використовуючи засоби поштового зв`язку, звернулася із заявою про здійснення розгляду справи без її участі, заявлені до неї позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення. При цьому, також підтримала заявлений нею зустрічний позов. Відповідач Варвинська селищна рада Прилуцького району Чернігівської області, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника не забезпечили. 27 жовтня 2023 року, засобами електронного зв`язку, від голови Варвинської селищна рада Прилуцького району Чернігівської області Саверської-Лихошви В.В. надійшло клопотання про здійснення розгляду справи за відсутності їх представника. Щодо заявлених вимог не заперечують (а.с. 113). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 05 грудня 2023 року, використовуючи засоби поштового зв`язку, звернулася із заявою про здійснення розгляду справи без її участі, проти задоволення первісного та зустрічного позову не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Друга чернігівська державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника не забезпечили. 01 грудня 2023 року, використовуючи засоби поштового зв`язку, від завідувача нотаріальної контори Кравченко А. надійшло повідомлення, згідно з яким наполягали на здійсненні розгляду справи за відсутності їхнього представника, поклавшись на розсуд суду. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги факт визнання сторонами пред`явлених до них вимог за первісним та за зустрічним позовом відповідно, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення первісного та зустрічного позовів, виходячи з наступного. Судом встановлено, що земельна ділянка, площею 0.25 га з кадастровим номером 7421180400:01:000:0506, розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Держаного земельного кадастру про земельну ділянку належна на праві спільної сумісної власності без визначення часток [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8, 9, 20-21). Вказане право власності було зареєстровано 25 травня 2018 року на підставі рішення Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області №17-24/VII, виданого 09 серпня 2018 року. Відповідно до копії звіту про оцінку зазначеної земельної ділянки, виконаного об`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертно-правовий центр «ПРАВЕКС» від 01 червня 2023 року, її загальна вартість становить - 25\~400 грн (а.с. 22-23). Як вбачається з матеріалів справи, передача [PERSON] та [PERSON] вказаної земельної ділянки у власність відбувалося у порядку безоплатної приватизації (а.с. 80), що було обумовлено перебуванням у їх спільній частковій власності, по 1/2 частки кожному, відповідного житлового будинку, який на ній розташований, та був ними набутий у порядку спадкування від їх матері [PERSON] , свідченням чого є відповідна копія свідоцтва про право на спадщину за законом №609 від 11 березня 2011 року (а.с. 64) та копії Витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10, 18, 20). Таким чином, розміри часток кожного співвласника у праві власності на спірну земельну ділянку не визначено, оскільки згідно правовстановлюючих документів зазначена земельна ділянка є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , без визначення часток. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14 квітня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , у с. Антонівка Варвинського району Чернігівської області, про що було здійснено відповідний актовий запис №107 (а.с. 16). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) [PERSON] за життя заповітів не складав. З матеріалів спадкової справи №413/2022 вбачається, що до кола спадкоємців першої черги за законом щодо спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] відносяться дружина померлого [PERSON] (а.с. 12-13, 14) та його донька [PERSON] (а.с. 15, 61). Після смерті чоловіка, [PERSON] , з метою оформлення своїх спадкових прав, 30 травня 2022 року звернулась до Другої чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 58). При цьому донька померлого - [PERSON] своєю заявою від 30 травня 2022 року, адресованою Другій чернігівській державній нотаріальній конторі, відмовилася від прийняття спадщини за законом після померлого батька [PERSON] (а.с. 58). У зв`язку з цим, за результатами процесу спадкування спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , єдиним спадкоємцем за законом, яка виявила бажання про її прийняття є [PERSON] , на ім`я якої і були видані відповідні свідоцтва про прийняття спадщини за законом (а.с. 75, 77, 78), зокрема і на 1/2 частки у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 76). Право власності на 1/2 частини вище зазначеного житлового будинку було зареєстровано [PERSON] 06 квітня 2023 року у встановленому законом порядку, свідченням чого є відповідний витяг з Державного реєстру речових прав №328259299 (а.с. 18). Зважаючи на необхідність у [PERSON] реалізувати у повній мірі належні їй спадкові права, остання аналогічним чином звернулася 15 квітня 2023 року до Другої чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину у праві власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 79). На що отримала письмову відмову нотаріуса, обґрунтовану відсутністю визначення конкретної частки померлого у власності вказаної земельної ділянки. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивачем до суду з первісним позовом. Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача за первісним позовом, шляхом визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку з метою реалізації прав позивача [PERSON] на спадкування. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, визначені нормами спадкового права, а також нормами ЦК України щодо спільної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Частинами 4, 5 ст. 89 Земельного кодексу України передбачено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Судом встановлено, що право власності на будинковолодіння, яке розташовано на спірній земельній ділянці первинними його власниками (співвласниками) набуто раніше ніж право власності на земельну ділянку, на якій воно розташовано. Законом встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди (ч. 4 ст. 120 ЗК України в редакції, що діяла на момент виникнення права власності на житловий будинок). Вищезазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість, про що також звернув увагу Верховний Суд у своїй постанові від 12 вересня 2018 року у справі №127/50/16-ц (провадження №61-5958зпв18). При цьому суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. А тому, зважаючи на вищевикладене, враховуючи визнання відповідачем первісного позову та визнання позивачем зустрічного позову, у суду є всі підстави вважати, що частка [PERSON] , померлого [INFO] , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0.25 га з кадастровим номером 7421180400:01:000:0506, що розташована за адресою: [ADDRESS] на день його смерті становила 1/2 частки, тобто частка, яка відповідала розміру частки права власності останнього в будинку, який на ній і розташований. Відповідно розмір частки [PERSON] у праві спільної сумісної власності на вищезазначену земельну ділянку також складає 1/2 частки. У зв`язку з цим, а також беручи до уваги факт пред`явлення вимоги позивача за первісним позовом щодо припинення спільної сумісної власності, шляхом встановлення спільної часткової власності по 1/2 кожному з співвласників, суд приходить до висновку, що первісна позовна заява в цій частині та зустрічна позовна заява підлягає до задоволення. З приводу первісної позовної вимоги про визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частки у праві власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , слід зазначити наступне. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). Перелік черг та їх кількість визначений ст. 1261-1265 ЦК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені (ч. 1-2 ст. 1225 ЦК України). Як встановлено ч. 1-2 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Як вже встановлено судом, позивач за первісним позовом [PERSON] , як зазначалося вище, є єдиним спадкоємцем за законом, яка виявила бажання про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлого [PERSON] , та відповідно реалізувала відповідне право у встановленому законом порядку та строки. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що до складу спадкової маси померлої входить, зокрема і 1/2 частки у спірній земельній ділянці, спадщину після його смерті позивач прийняла у встановленому законом порядку, тому позивач є його спадкоємцем. Відповідно до ст. 321, 328, 392 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або його незаконність не встановлена судом. Власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Враховуючи наведені норми закону, а також те, що єдиною підставою для відмови нотаріуса у видачі первісному позивачу свідоцтва про право на спадщину на майно померлого стало те, що у правоустановчому документі частка у праві спільної власності на майно спадкодавця не визначено, однак встановлено та визначено судом, враховуючи також те, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] та визнання відповідачем первісного позову, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 0.25 га з кадастровим номером 7421180400:01:000:0506, розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). З огляду на викладене суд приходить до висновку, що первісна позовна вимога і в цій частині також підлягає задоволенню.

Outcome: approved