Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~У жовтні 2023 року ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в якому прохали стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та послугу гарячої води з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних в сумі 12\~932,54 грн. та судовий збір. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги та прохала стягнути з відповідача інфляційні витрати в сумі 405,99 грн., 3% річних в сумі 154,31 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що відповідачем було сплачено на особовий рахунок споживача № [NUMBER] заборгованість за послуги за постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води в сумі 12\~372,24 грн., а саме: проведено оплати в сумі 4936,00 грн. від 13.11.2023 року; оплата в сумі 4300,00 грн. від 15.11.2023 року; оплата в сумі 3136,24 грн. від 17.11.2023 року). \~ \~ \~ \~В судове засідання відповідач не з`явився про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких обставин в разі якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засіданні без поважних причин або без повідомлення причини та відповідачем не було подано відзив, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~ Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. \~ \~ \~ \~ Частиною 8 статті 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. \~ \~ \~ \~ Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення інфляційних витрат та 3% річних за наступних обставин. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що взаємовідносини між сторонами справі врегульовані індивідуальними договорами про надання послуг. Індивідуальні договори, що є публічними договорами, набули чинності з 01.12.2021 року. \~ \~ \~ \~Відповідач, яка проживає в квартирі [ADDRESS] , не сплачула кошти за надані їй послуги у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, в зв`язку з чим за період 01.11.2020 року по 01.09.2023 року утворилась заборгованість в сумі 12\~372,24 грн., яка в ході судового розгляду справи була сплачена відповідачем [PERSON] в повному обсязі, шляхом проведення платежів у сумі 4936 грн. від 13.11.2023 року; в сумі 1300 грн. від 15.11.2023 року; в сумі 3136,24 грн. від 17.11.2023 року. \~ \~ \~ \~Таким чином, [PERSON] виконала взяті на себе зобов`язання боржника сплатила наявну заборгованість за надані їй послуги у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Судом встановлено, що відповідачем не сплачено індекс інфляції в сумі 405,99 грн., 3% річних в сумі 154,31 грн.. Факт виконання [PERSON] основного зобов`язання не звільняє від сплати додаткового зобов`язання, оскільки споживачем порушено зобов`язання щодо обов`язкової сплати за надані послуги в строки встановлені чинним законодавством. Наслідки прострочення грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу і 3 % річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування грошовими коштами, належними до сплати. Відповідно до ст. 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання0. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Так, ч.2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник , який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора ( ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний виді цивільно правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 року у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю Відповідно , й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги. Тому з відповідача на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" підлягає стягненню сума інфляційних втрат в сумі 405,99 грн., 3% річних в сумі 154,31 грн.. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 2 684 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved