Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

10.04.2023 року згідно ухвали Золочівського районного суду Львівської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», представник адвокат Шиян М. до [PERSON] про стягнення майнової шкоди передано за підсудністю до Буського районного суду Львівської області. Представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» адвокат Шиян М. звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача 12 418,65 грн. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 09.04.2021 року при проведенні земляних робіт у с. Вербляни Золочівського району [PERSON] пошкодив газопровід середнього тиску 90мм, внаслідок чого відбувся витік газу. 09.04.2021 року о 20.05 год в аварійну службу АТ «Львівгаз» надійшло повідомлення про пошкодження газопроводу за адресою: Львівська область Золочівський район с. Вербляни, що підтверджується заявкою № 532 від 09.04.2021р. Аварійною бригадою було здійснено виїзд за вказаною адресою та о 20.40 год. ліквідовано витік газу. Відповідно акту про порушення № 670 від 09.04.2021 року аварійною бригадою встановлено, несанкціоноване втручання в газову мережу шляхом механічного пошкодження землерийною технікою газопроводу середнього тиску діаметром 90 мм в с. Вербляни Золочівського району, який підписано споживачем [PERSON] . Будівельні роботи відповідачем проводилися без погодженої з АТ «Львівгаз» проектної документації та дозволу на проведення земляних робіт в охоронній зоні газопроводу-вводу середнього тиску. Пошкодження газопроводу стало можливим через відсутність погодження з газорозподільним підприємством. Проведення робіт в охоронній зоні газопроводу є грубим порушенням п.16 гл. 4 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем. Відповідач не звертався до АТ «Львівгаз», який є Оператором ГРМ, з попереднім повідомленням про початок земляних робіт в охоронній зоні газопроводу-вводу середнього тиску та не отримував в АТ «Львівгаз» письмового погодження на проведення земляних робіт. Також [PERSON] не виявляв фактичне місце розташування газопроводу шляхом шуфрування вручну в присутності представника АТ «Львівгаз». Збитки, які були заподіяні АТ «Львівгаз» внаслідок пошкодження відповідачем складається з таких складових: 7 189,45 грн. - вартість необлікованого об`єму природнього газу та 27 129,20 грн. - вартість робіт понесених Оператором ГРМ у зв`язку з ліквідацією витоку газу. Відповідачу було надіслано лист із розрахунком на оплату № 61097125 від 24.06.2021 року на суму 34 318,65 грн. згідно аналізу розрахунків відповідач частково сплатив вартість завданої шкоди на суму 21 900,00 грн. таким чином залишкова сума заборгованості становить 12 418,65 грн. Зважаючи на те, що по даний час відповідач не відшкодував завдані збитки, просить позов задоволити. Ухвалою судді від 22.08.2023 року, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідач [PERSON] не скористався своїм процесуальним правом подання відзиву на позов, клопотань про відкладення розгляду справи не заяввла, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши рішення. Згідно частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Глава 82 Цивільного кодексу України регламентує деліктні зобов`язання, тобто зобов`язання з відшкодування шкоди. Так, стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні правила та підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: -протиправна поведінка; -шкода та її розмір; -причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; -вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. У частинах 1-2 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Тобто, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Позивач є оператором газорозподільної системи суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. На спірні правовідносини між сторонами поширюється спеціальне законодавство, зокрема Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року за № 2494 . Вимогами пунктів 1 та 4 Глави 1 розділу 3 Кодексу газорозподільної системи визначено, що експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно оператори газорозподільних систем. У разі виникнення аварійної ситуації оператор газорозподільної системи зобов`язаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи. Пунктом 1 Глави 4 Розділу 3 Кодексу газорозподільних систем передбачено, що охоронна зона об`єктів газорозподільної мережі поширюється на газопроводи з надлишковим тиском природного газу не більше 1,2 МПа, ГРП, ШРП, вузли обліку природного газу, засоби захисту газопроводів від електрохімічної корозії, споруди і пристрої на газопроводах, розпізнавальні та сигнальні знаки місцезнаходження газопроводів і споруд на них, за винятком внутрішньобудинкових газових мереж. Охоронна зона об`єктів газорозподільної системи територія, обмежена умовними лініями, уздовж наземних, надземних і підземних газопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції розподільних газопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності Пунктами 7-9 вищевказаного вказаного розділу передбачено, що проведення ремонтних будівельних та (або) земляних робіт в охоронній зоні ГРМ здійснюється відповідно до законодавства за письмовим погодженням Оператора ГРМ. Юридичні та фізичні особи, а також фізичні особи - підприємці для отримання погодження Оператора ГРМ на проведення ремонтних, будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ повинні подати Оператору ГРМ для узгодження проект плану їх проведення, розроблений з урахуванням вимог будівельних, а за необхідності інших норм і правил, що регламентують ці роботи, а також заяву (лист) на отримання погодження. Юридичні та фізичні особи, а також фізичні особи-підприємці, які отримали письмове погодження Оператора ГРМ, зобов`язані керуватися порядком проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт і дотримуватись умов їх виконання з урахуванням вимог письмового погодження Оператора ГРМ (пункт 10 вказаного розділу 4 Кодексу ГРМ). Відповідно до пункту 11 вказаного розділу 4 Кодексу письмове погодження Оператора ГРМ на проведення ремонтних, будівельних та (або) земляних робіт в охоронній зоні ГРМ оформляється у двох примірниках, один з яких зберігається в Оператора ГРМ протягом строку, визначеного законодавством. За правилами пункту 16 розділу 4 Кодексу юридичні та фізичні особи, а також фізичні особи-підприємці, що проводять ремонтні, будівельні та земляні роботи в охоронних зонах, зобов`язані не пізніше ніж за добу до початку робіт повідомити представника Оператора ГРМ щодо проведення робіт. Окрім цього, пунктом 1.34 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 15 травня 2015 року за № 285 передбачено, що перед початком робіт ударних механізмів і землерийної техніки поблизу підземного газопроводу працівники, що виконують земляні роботи, зобов`язані виявити фактичне місце розташування газопроводу шляхом шурфування вручну в присутності представника газорозподільного підприємства. Пунктами 1 та 4 Глави 1 Розділу 3 Кодексу газорозподільної системи визначено, що експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори газорозподільних систем. У разі виникнення аварійної ситуації Оператор газорозподільної системи зобов`язаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи. Відповідно до пункту 7 глави 4 розділу 11 Кодексу газорозподільної системи об`єм витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях через пошкоджений газопровід третіми особами, що є юридичними особами чи фізичними особами підприємцями, визначається відповідно до пункту 6 цієї глави «Порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим». Змістом пункту 6 Глави 4 Розділу 11 Кодексу ГРМ встановлено, що якщо при порушеннях, визначених в пунктах 1-5 цієї глави, неможливо достовірно встановити номінальну потужність газового обладнання (відмова в доступі до об`єкта споживача, газовий відвід без наявного підключеного газового обладнання, несертифіковане обладнання, відсутність заводських паспортів, маркувань тощо), визначення об`єму природного газу здійснюється з урахуванням проміжку часу, за який необхідно визначити об`єм необлікованого природного газу, пропускної спроможності площі отвору, сопла, пальника або газопроводу за формулою, зазначеною у даному пункті. Об`єм витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях через пошкоджений газопровід третіми особами, що є юридичними особами чи фізичними особами підприємцями, визначається відповідно до пункту 6 цієї глави. Із досліджених доказів вбачається, що позивачу: Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» завдано майнову шкоду, яка складається з: вартості витоку необлікованого об`єму природного газу та витрат, понесених позивачем у зв`язку із ліквідацію витоку газу. При цьому витрати понесені позивачем відповідачем не оспорювались. За таких обставин, суд приходить до переконання, що несплачена шкода, яка завдана Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», у зв`язку із ліквідацією витоку газу становить 7 189,45 грн. - вартість необлікованого об`єму природнього газу та 27 129,20 грн. - вартість робіт понесених Оператором ГРМ у зв`язку з ліквідацією витоку газу. Відповідачу було надіслано лист із розрахунком на оплату № 61097125 від 24.06.2021 року на суму 34 318,65 грн. згідно аналізу розрахунків відповідач частково сплатив вартість завданої шкоди на суму 21 900,00 грн. таким чином залишкова сума заборгованості становить 12 418,65 грн. та розмір заподіяння шкоди в цій частинні є законним, обґрунтованим та відповідачем не оспорюється. У свою чергу при вирішенні питання щодо розрахунку заподіяння Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» шкоди, яка понесена у зв`язку із витоком необлікованого об`єму природного газу, позивач наводить акт-розрахунок, який не заперечується відповідачем в частині «фактичного часу витоку природного газу». Позивач вказує час витоку природного газу становить з 09.04.2021 року 20.00 год (час надходження повідомлення про прорив газопроводу в аварійну службу АТ «Львівгаз») до 09.04.2021 року 20.40 год. (час локалізації витоку газу), відповідно до якого здійснює нарахування розміру витоку необлікованого об`єму природного газу. Підставою для визначення такого «фактичного часу витоку природного газу» є наданий позивачем Технічний акт аварійної служби ПАТ «Львівгаз» від 09 квітня 2021 року, який зазначає початок витоку газу та закінчення витоку газу. Такий акт підписаний представниками аварійної служби Публічного акціонерного товариства «Львівгаз» та не оспорювався відповідачем. За таких обставин, всебічно та повно встановивши обставини справи на основі достовірних, достатніх, допустимих та належних доказів, суд приходить до переконання, що відповідачем [PERSON] заподіяно Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» майнової шкоди в розмірі 7 189,45 грн. - вартість необлікованого об`єму природнього газу та 27 129,20 грн. - вартість робіт понесених Оператором ГРМ у зв`язку з ліквідацією витоку газу. Загальна сума збитків становить 34 318,65 грн., відповідач частково сплатив вартість завданої шкоди на суму 21 900,00 грн. таким чином залишкова сума заборгованості становить 12 418,65 грн.. Враховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про необхідність задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача завданих збитків. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача збитків в розмірі 12 418,65 грн. Як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2 684,00 грн. Відтак, на підставі ч.1ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2 684,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved