Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивача та заперечень відповідача. 1. 30 березня 2023 року ТОВ « ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - позивач), в особі представника, звернулося з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка) з вимогами про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 3326313966/633568 у розмірі 31800,00 гривень та за Кредитним договором № 3326313966/454525 у розмірі 19375,00 гривень, а також судових витрат у розмірі 2684,00 гривні. 2. Свої вимоги мотивує тим, що 14 лютого 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 3326313966/633568. Кредитним договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Відповідно до кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладання договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства https://www.eurogroshi.com.ua. 19 квітня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція повернення боргів» (ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 19042022-Є, відповідно до якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19 квітня 2022 року до договору факторингу № 19042022-Є від 19 квітня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 31800,00 гривень, з яких: 8000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 23800,00 гривень сума заборгованості за відсотками; 0,00 гривень сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19 квітня 2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Окрім цього 04 серпня 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 3326313966/454525. Кредитним договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Відповідно до кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладання договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства https://www.gofingo.com.ua. 19 квітня 2022 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція повернення боргів» (ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19 квітня 2022 року до договору факторингу № 19042022-Г від 19 квітня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19375,00 гривень, з яких: 5000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 14375,00 гривень сума заборгованості за відсотками; 0,00 гривень сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19 квітня 2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. У зв`язку з викладеним, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. 3. Відповідачка відзив на позов не надала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в прохальній частині позовної заяви просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Окрім цього подав відповідне клопотання. (зворотній а.с. 6, 49-50) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 березня 2023 року справа № 496/2335/23 була передана судді Галич О.П. (а.с. 41) 6. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 20 квітня 2023 року було прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 44-45) 8. Відповідачка, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 9. Оскільки відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення (а.с. 54), в судове засідання не з`явилася без поважних причин, а представник позивача не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи суду не надала, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. 10. Судом на підставі ч. 3 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 11. Судом встановлено, що ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» зареєстровано в установленому чинним законодавством порядку, що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, виданого Національною комісією, що здійснює державну регулювання у сфері ринків фінансових послуг 21.07.2016, серії ІК № 177, реєстраційний номер 16103414 (а.с. 17), копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 260064952444 від 05.01.2022 (а.с. 18), копією опису документів, що подаються ЮО державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчий документів юридичної особи» (а.с. 20). 12. З копії Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 2400 від 08.06.2017 вбачається, що ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» видано безстрокову ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. (а.с. 19) 13. Між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та відповідачкою 14.02.2021 було укладено Кредитний договір № 3326313966/366568, відповідно до умов якого відповідачці був наданий фінансовий кредит в розмірі 8000,00 гривень на строк 15 днів, тобто до 28.02.2021 з фіксованою добовою відсотковою ставкою в розмірі 2,5 % та річною 912,5%, що підтверджується копією Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 3326313966/633568 та копією Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 3326313966/633568. (а.с. 8-9) 14. На підтвердження виконання переддоговірних обов`язків ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» відповідачем до матеріалів справи долучено копію документу, який відповідає вимогам Паспорту споживчого кредиту, який не містить дати до якої інформація, яка наведена в ньому, зберігає чинність та актуальність. (а.с. 10) 15. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зареєстровано в установленому чинним законодавством порядку, що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію юридичної особи серії А01 № 624024, виданого Шевченськівською районною у місті Києві державною адміністрацією 12.01.2010 року, номер запису в ЄДРЮО та ФОП про заміну свідоцтва про державну реєстрацію 1\~074\~107 0008 028018 (а.с. 33), копією Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, виданого 27.12.2007 року Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України серії ФК № 183, реєстраційний номер 13102129 (а.с. 34), копією опису документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» (а.с. 36), копією Статуту (нова редакція), затвердженого Рішенням Учасника № 15/158 від 03.05.2019 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ідентифікаційний номер 35625014 (а.с. 37-38). 16. З копії Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 691 від 23.03.2017 року вбачається, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання послуг з факторингу. (а.с. 35) 17. 19 квітня 2022 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» укладено Договір факторингу № 19042022-Є, відповідно до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги заборгованості до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за відсотковою ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, зокрема і за Кредитним договором № 3326313966/633568 укладеним з відповідачкою. (а.с. 11-13) 18. 19 квітня 2022 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» складено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022. (а.с. 14-15) 19. З розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 3326313966/633568 від 14.02.2021 за період з 19.04.2022 по 28.02.2023 загальна заборгованість [PERSON] складає 31800,00 гривень (а.с. 16) 20. Між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачкою 04.08.2021 було укладено Кредитний договір № 3326313966/454525, відповідно до умов якого відповідачці був наданий фінансовий кредит в розмірі 5000,00 гривень на строк 25 днів, тобто до 28.08.2021 з фіксованою добовою відсотковою ставкою в розмірі 2,5 % та річною 912,5%, що підтверджується копією Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 3326313966/454525 та копією Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 3326313966/454525. (а.с. 21-23) 21. На підтвердження виконання переддоговірних обов`язків ТОВ «ГОУФІНГОУ» відповідачем до матеріалів справи долучено копію документу, який відповідає вимогам Паспорту споживчого кредиту, який не містить дати до якої інформація, яка наведена в ньому, зберігає чинність та актуальність. (а.с. 24) 22. ТОВ «ГОУФІНГОУ» зареєстровано в установленому чинним законодавством порядку, що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, виданого Національною комісією, що здійснює державну регулювання у сфері ринків фінансових послуг 07.06.2018, серії ФК № 1042, реєстраційний номер 13103777 (а.с. 30), копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 333412594058 від 22.07.2021 (а.с. 31). 23. З копії Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 1124 від 03.07.2018 вбачається, що ТОВ «ГОУФІНГОУ» видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. (а.с. 32) 24. 19 квітня 2022 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ГОУФІНГОУ» укладено Договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги заборгованості до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за відсотковою ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, зокрема і за Кредитним договором № 3326313966/454525 укладеним з відповідачкою. (а.с. 25-26) 25. 19 квітня 2022 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ГОУФІНГОУ» складено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022. (а.с. 27-28) 26. З розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 3326313966/454525 від 04.08.2021 за період з 19.04.2022 по 28.02.2023 загальна заборгованість [PERSON] складає 19375,00 гривень (а.с. 29) V. Оцінка Суду. 27. В ч. 1\~ст.\~14\~ЦК України закріплено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 28. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 29. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 30. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 31. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 32. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Цивільно-правове зобов`язання - це правовідношення, в якому одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З цього визначення випливає, що цивільно-правове зобов`язання це таке правовідношення, в якому управомочна особа діє як кредитор, а зобов`язана особа - як боржник. 33. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. 34. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 35. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 36. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 37. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. 38. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 39. Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. 40. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 41. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 42. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 43. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 44. Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 45. Відповідно до ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 46. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 47. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 48. Обґрунтовуючи право на стягнення заборгованості, позивач надав суду копію Індивідуальної частини Договору про надання фінансового кредиту № 3326313966/633568 від 14.02.2021 та копію Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 3326313966/454525 від 04.08.2021 та розрахунки заборгованості, при цьому, суд наголошує, що доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості є рішення суду, що вступило в законну силу або документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно норм чинного законодавства. Розрахунок заборгованості, як доказ розміру заборгованості, суд не приймає до уваги, оскільки він не є первинним документом бухгалтерського обліку, що вміщує записи про здійснені операції, розрахунок суми заборгованості, а є тільки набором арифметичних дій, не підтверджений жодним належним та допустимим доказом у відповідності до ст.ст. 77-78 ЦПК України та підписаний невідомою посадовою особою - представником Товариства. Разом з тим нормами Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 04.07.2018 № 75 встановлено основні вимоги щодо бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю, щодо змісту та форми первинних документів під час здійснення операційної діяльності в банках України. У відповідності до розділу 4 Положення «Про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою Правління НБУ від 18 червня 2003 № 254 (надалі «Положення 254») операції, які здійснюють банки, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи. Розділом 5 Положення 254 передбачено, що банки обов`язково мають складати особові рахунки та виписки з них. Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. У п. 5.6 Положення 254 підкреслюється, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Із змісту наведених норм вбачається, що рух операцій по особовому рахунку має підтверджуватись випискою по особовому рахунку, яка має містити визначений перелік обов`язкових реквізитів. 49. Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) у постанові від 03.07.2019 року зауважила, що розрахунок кредитної заборгованості, не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку. У постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження № 61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26.05.2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13.10.2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01.12.2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 01.06.2022\~року у справі № 175/35/16-ц (провадження № 61-648св21, ЄДРСРУ № 104644740). 50. Окрім цього в п. 1.2. кожного з Кредитних договорів зазначено, що строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». 51. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру. 52. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 53. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. 54. Згідно п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. 55. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 56. Приписами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 57. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронні довірчі послуги надаються, як правило, на договірних засадах надавачами електронних довірчих послуг. До складу електронних довірчих послуг входять: створення, перевірка та підтвердження удосконаленого електронного підпису чи печатки; формування, перевірка та підтвердження чинності сертифіката електронного підпису чи печатки; формування, перевірка та підтвердження чинності сертифіката автентифікації веб-сайту; формування, перевірка та підтвердження електронної позначки часу; реєстрована електронна доставка; зберігання удосконалених електронних підписів, печаток, електронних позначок часу та сертифікатів, пов`язаних з цими послугами. 58. Згідно із п. 24. ч.1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», кваліфікований надавач електронних довірчих послуг - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, фізична особа - підприємець, яка надає одну або більше електронних довірчих послуг, діяльність якої відповідає вимогам цього Закону та відомості про яку внесені до Довірчого списку. 59. Як вбачається до матеріалів справи не надається жодного доказу, що свідчив би про внесення ТОВ «КУ «Європейська кредитна установа» та ТОВ «ГОУФІНГОУ» до Довірчого списку, та можливість їх генерувати електронний цифровий підпис. 60. Також, з наданих позивачем документів вбачається, що доказів того, що на поточний рахунок відповідачки було зараховано кредитні кошти згідно Договору про надання фінансового кредиту № 3326313966/633568від 14.02.2021 та Договору про надання фінансового кредиту № 3326313966/454525 від 04.08.2021, позивачем надано не було. Жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на існування у відповідачки перед ТОВ «КУ «Європейська кредитна установа» та ТОВ «ГОУФІНГОУ» заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять. У справі немає, копій документів, що підтверджують сплату ціни продажу за договорами факторингу, копії акту приймання-передачі документів (в тому числі в електронному вигляді), а ні копії документу, на підтвердження повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги, а ні документу (довідки, виписки по рахунку тощо) про ненадходження від відповідача грошових коштів відповідно до ст. 1082 ЦК України для виключення подвійного стягнення, а ні виписки по рахунку позичальника за період, який включає період кредитування. 61. Сам лише бездоказовий факт констатації наявності заборгованості не може слугувати підставою для задоволення позову. Перехід права вимоги та формалізація певного розміру заборгованості у Договорі факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 та Договорі факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022, не звільняє ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» від доказування наявності у [PERSON] заборгованості за Договорами про надання фінансового кредиту та її розміру. [PERSON] не є стороною Договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 та Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022, тобто визначений у зазначеному Договорі розмір заборгованості із нею не узгоджувався, його обґрунтованість нею не перевірялась. 62. Про те, що сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову йдеться у Постанові ВСУ від 27.05.2020 року у справі № 2-879/13. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах зазначає Суд. Окрім цього Суд зауважив, що сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18). 63. Оскільки наявність та розмір заборгованості за використаними коштами отриманими в кредит не підтверджено на підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню в повному обсязі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 64. Відповідно до ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення заборгованості, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed