Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Зміст позовних вимог. Позивач, в інтересах якого діє адвокат Мавроді Р.Ф. звернувся до суду з вищевказаним позовом. Аргументуючи позов зазначив, що 22.06.2021 року, його мати [PERSON] , [INFO] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ПАТ «Ім.Т.Г. Шевченка» та Криворізької сільської ради про визнання права на земельну частку ( пай). В ході судового розгляду 28.09.2021 року мати померла, тому 19 листопада 2021 року ухвалою суду провадження у даній цивільній справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступника первісного позивача. Ухвалою суду від 08.11.2022 року провадження по справі було відновлено, а 23 травня 2023 року його було залучено до участі у розгляді справи як правонаступника первісного позивача - його матері [PERSON] . Позивач зазначав, що його мати з 1952 р. по 1980 р. працювала у колгоспі ім. Жданова Добропільського району Донецької області та по виходу на пенсію була членом цього колгоспу. У 1983 році вона отримала, як член колгоспу ім. Жданова пенсію за віком. Відповідач ПАТ «Ім.Т.Г. Шевченка» після певних реорганізацій набув статус правонаступника колгоспу ім. Жданова Добропільського району Донецької області. Після виходу на пенсію, у 1986 році [PERSON] змінила місце мешкання та переїхала з с.Лиман Добропільського району в с. Ганнівка Добропільського району, де проживала на час звернення до суду із вищезазначеним позовом, а також на момент смерті. У грудні 2019 року, вона випадково дізналася про те, що має право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП ім. Т.Г. Шевченко, як пенсіонер, який раніше працював в ньому та залишився його членом. Членства її ніхто не позбавляв. Після звернення до Шилівської сільської ради (правонаступником якої є відповідач Криворізька сільська рада) з питання виділення їй земельної частки, мати отримала негативну відповідь, у зв`язку з тим, що її право на земельну частку із земель КСП ім. Т.Г. Шевченко не підтверджено судовим рішенням. Мати зверталась до голови правління ПАТ «Ім.Т.Г. Шевченка»(як правонаступника КСП) з цим же питанням та їй було повідомлено, що вона дійсно має право на виділення земельної ділянки, згідно Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року, як колишній пенсіонер з числа членів КСП, але це питання неможливо вирішити тому, що ділянки не має в наявності. Крім того також було встановлено, що під час отримання КСП ім.Т.Г. Шевченко Державного Акту на право колективної власності на землю від 15.05.1995 р., [PERSON] помилково не було включено до списку громадян - членів КСП, який є додатком до Державного акту, у зв`язку з чим їй порадили звернутися до суду, що вона і зробила. Позивач зазначає, що незважаючи на те, що під час процесу розпаювання земель КСП ім. Т.Г. Шевченко у 1995 році між членами цього ж КСП, його мати [PERSON] не внесена до списку, що додається до державного акту на право колективної власності, вона, як пенсіонер та колишній робітник підприємства, мала законне право на земельну ділянку (пай) із земель колишнього КСП ім. Т.Г. Шевченко. Скористатися своїм правом на отримання права на земельну частку(пай) його мати не змогла тому, що [INFO] померла. За життя вона встигла подати до Добропільського міськрайонного суду відповідний позов, але провадження по справі було не закінчено у зв`язку з її смертю. Він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері та 09 листопада 2021 року своєчасно звернувся до Другої Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. На підставі його заяви була заведена спадкова справа № 56/2021, але отримати свідоцтво про право на спадщину у вигляді права на пай, що належало його матері він не має можливості, оскільки постановою державного нотаріуса Гусєвої О.В. від 13.07.2023 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] на спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Т.Г. Шевченка, йому було відмовлено. Враховуючи наведене позивач вважає, що він, як спадкоємець, має право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом і тому просив в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері визнати за ним право на земельну частку (пай), площею 9,0 умовних кадастрових гектар, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території колишньої Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області, із земель, які перебували у колективній власності КСП ім. Т.Г. Шевченко згідно Державного Акту на право колективної власності на землю від 15.05.1995 року. Рух справи у суді. Ухвалою суду від 02.07.2021 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 08.09.2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 19.11.2021 року провадження у справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступників первісного позивача, у зв`язку з його смертю. Ухвалою суду від 08.11.2022 року провадження по справі було відновлено та витребувано у нотаріуса спадкову справу. Ухвалою суду від 23.05.2023 року у справі було залучено правонаступника первісного позивача - [PERSON] . Ухвалою суду від 02.10.2023 року задоволено клопотання [PERSON] щодо повернення на стадію підготовчого провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 30.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд. В судове засідання учасники справи не з`явились. Про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від позивача та його представника надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Зміст вказаних заяв також свідчить, що останні повністю підтримують уточнені позовні вимоги та просять їх задовольнити. В матеріалах справи мається відзив відповідача ПАТ «Ім.Т.Г. Шевченка» - голови правління Батицького В.М. з якого вбачається, що товариство заперечень проти позову [PERSON] не мало, оскільки остання дійсно помилково не була включена до списку громадян -членів КСП ім..Т.Г.Шевченко під час отримання Державного акту на право колективної власності на земелю від 15.05.1995 року. Відповідно до вказаного відзиву вбачається, що товариство визнає, що [PERSON] мала право на виділення земельної ділянки згідно Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року, як колишній пенсіонер з числа членів КСП. Від відповідача Криворізької сільської ради Покровського району Донецької області на дійшла заява про здійснення розгляду справи без участі його представника. Зі змісту заяви вбачається, що відповідач заперечень проти позову не має та просить суд вирішити справу на свій розсуд. Встановлені судом обставини та факти. 22.06.2021 року, [PERSON] , [INFO] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ПАТ «Ім.Т.Г. Шевченка» та Криворізької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 30.09.2021 року(а.с.152). [PERSON] є сином померлої [PERSON] про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.155). Відповідно до довідки старости Ганнівського старостинського округу № 482 від 21.10.2021 року (а.с.156) померла [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] . Разом з нею проживав (без реєстрації) її син - [PERSON] , 1961 р.н. 09 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до Другої Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , у зв`язку з чим була заведена спадкова справа № 56/2021, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 70638163 від 15.11.2022 року (а.с.146). Вказаною довідкою також підтверджується, що станом на 15.11.2022 року свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] нікому не видавались. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 70638142 від 15.11.2022 року (а.с.147) підтверджується, що за життя [PERSON] заповітів не складала. Постановою державного нотаріуса Гусєвої О.В. від 13.07.2023 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Т.Г. Шевченка Покровського (до реорганізації - Добропільського) району Донецької обалсті, позивачу [PERSON] було відмовлено, у зв`язку з ненаданням документів, які посвідчують таке право спадкодавця( а.с.194). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 1952 р. по 1980 р. працювала у колгоспі ім. Жданова Добропільського району Донецької області та до виходу на пенсію була членом цього колгоспу. Вказані обставини підтверджується трудовою книжкою колгоспника № [NUMBER] , виданою 14.08.1965 р.(а.с.15-16), довідкою ПАТ «Ім.Т.Г.Шевченка» № 24 від 06.05.2021 р.(а.с.21), актом про нещасний випадок на виробництві від 20.06.1972 року(а.с.20), особовими рахунками колгоспника за 1973,1979,1980 роки(а.с.26-29), книгою обліку руху трудових книжок колгоспників(а.с.30), копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 10.03.1983 р.(а.с.14); довідкою медичної комісії №485 від 20.03.1963 р. З 17.02.1983 році [PERSON] отримувала пенсію, як член колгоспу ім. Жданова пенсію за віком (а.с.14). Після виходу на пенсію, у 1986 році [PERSON] змінила місце мешкання та переїхала з с.Лиман Добропільського району в с. Ганнівка Добропільського району, де проживала на час звернення до суду із первісним позовом, а також на момент смерті ( а.с.19). Довідкою ПАТ «Ім.Т.Г. Шевченка» № 25 від 05.06.2021 року (а.с.22) підтверджується, що колгосп ім. Жданова 24.01.1989 року був реорганізований в колгосп ім.. Т.Г. Шевченко на підставі рішення загальних зборів (протокол №2 від 21.01.1989 р), який є його правонаступником. Колгосп ім.Т.Г.Шевченко 20.02.1993 року реорганізовано в КСП ім.. Т.Г. Шевченко на підставі рішення загальних зборів ( протокол №2 від 20.02.1993 р.), який є його правонаступником. КСП ім. Т.Г. Шевченко 27.01.1997 р. на підставі рішення Донецької обласної ради народних депутатів від 23.12.1995 р. №720 реорганізовано у ЗСАТ ім.Т.Г. Шевченко, який є його правонаступником. ЗСАТ ім.Т.Г. Шевченко на підставі рішення загальних зборів (протокол №1 від 22.04.2011 р.) перейменовано в ПАТ «Ім.Т.Г. Шевченка», який і є його правонаступником. Згідно Рішення Криворізької сільської ради від 03.01.2020 року №V11/1-9 Шилівська сільська рада приєднана до Криворізької сільської ради, яка стала правонаступником всього майна, прав та обов`язків Шилівської сільської ради (а.с.49-51). Довідкою Шилівської сільради № 260 від 29.12.2019 року (а.с.23) підтверджується факт звернення [PERSON] до Шилівської сільської ради з приводу виділення їй земельної частки як пенсіонеру КСП імені Т.Г.Шевченка , але останній було відмовлено у її проханні, оскільки її право на земельну частку із земель КСП ім.. Т.Г. Шевченко не підтверджено судовим рішенням. Листом голови правління ПАТ «ім..Т.Г.Шевченка» № 86 від 25.06.2020 року (а.с.24) підтверджується факт звернення [PERSON] до голови правління ПАТ «Ім.Т.Г. Шевченка» з приводу виділення їй земельної ділянки як колишньому пенсіонеру з числа членів КСП та факт отримання негативної відповіді, у зв`язку з тим, що вся земля розподілена між членами КСП в 1995 році та рекомендовано останній звернутися до суду. Копією Державного акту на право колективної власності на землю серія ДН ІІ від 15.05.1995 року та списком громадян - членів КСП. Сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є додатком № 1 до Державного акту (а.с.40-47) підтверджується, що відповідно до рішення Шилівської сільської ради народних депутатів від 15.05.1995 року, КСП ім.Шевченко Шилівської сільради Добропільського району передано у колективну власність 4448,5 гектарів землі в межах згідно з планом для товарного виробництва сільськогосподарської продукції. Відповідно до додатку № 1 до Державного акту вбачається, що до вказаного списку входять 477 членів КСП, серед яких відсутня [PERSON] . Відповідно до довідки голови правління ПАТ «Ім.Т.Г.Шевченка» № 29 від 16.06.2021 року (а.с.25) члену колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченко с.Юрі`ївка Добропільського району Донецької області, на підставі розпорядження Добропільської державної адміністрації № 123 від 22.03.1996 року, належало право на земельну частку в розмірі 9,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Застосоване судом законодавство та мотиви суду. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям урегульований Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року. Відповідно до пункту 2, 5 зазначеного Указу Президента України № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Членами КСП були: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали у КСП і залишились його членами, незалежно від місця їх проживання; особи, направлені на навчання особи, якщо вони залишилися членами КСП, військовослужбовці строкової служби, якщо вони теж залишилися членами КСП, жінки - члени КСП, які перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю або пологами чи по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також члени КСП, які займали виборні посади в органах державної влади або місцевого самоврядування, якщо збереження за ними членства в КСП передбачено його статутом. Право на земельну частку (пай) має особа, яка була членом КСП на час одержання акта на право колективної власності на землю, яка пізніше стала об`єктом розпаювання. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Згідно Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», цей Закон визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельнихділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. Відповідно до ст.1,2 вищевказаного закону, право на земельнучастку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельнучастку (пай) у встановленомузаконодавством порядку. Право особи на земельнучастку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Основним документом, щопосвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельнучастку(пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена коллективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розглядіцивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельнучастку (пай) з дня видачи цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельнучастку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента Українивід 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створенного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" - членство в підприємстві грунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут. В ухвалі Вищогоспеціалізованого суду України від 27 серпня 2014 року по справі № 6-12823св14 зазначено, що право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, щомає право на земельнучастку (пай), це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності, а відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розглядіцивільних справ» член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективноївласності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачи цього акта, невнесення до зазначеноговище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективнувласністьземлі, не можепозбавитиїї права на земельну частку. Ч.1 ст.25 ЗК України визначено, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельноїчастки (паю). Пунктом 8 Перехідних положень ЗК України передбачено, що члени колективних сільськогосподарських акціонерних товариств, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленомуст.ст. 25 та 118 ЗК України. В сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку(пай) мають лише їх члени, якіпрацюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа. Згідно ст.25 ЗК України рішення про приватизацію земель приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників сільськогосподарського акціонерного товариства. Згідно з ЗУ «Про приватизацію державного майна» та ЗУ «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі»приватизація майна сільськогосподарських підприємств здійснюється шляхом перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства або у відкриті акціонерні товариства за рішенням загальних зборів. Як зазначив Пленум Верховного суду України у п.п.23, 24 Постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7(із змінами та доповненнями внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України, від 19 березня 2010 року №2), згідно зі статтею 25 ЗК при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішеннями органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену на місцевості. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акту. Суд, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів приходить до висновку про те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що померла [INFO] [PERSON] дійсно була членом колгоспу ім. Жданова, правонаступником якого є КСП імені Т.Г.Шевченко та на момент передачі у колективну власність землі вказаному КСП(на час складання державного акту на право колективної власності на землю станом на 15.05.1995 року) була пенсіонеркою, яка раніше працювала у колгоспі ім. Жданова та залишалась його членом, а отже, мала право на внесення до списку осіб на розпаювання землі. Таким чином [PERSON] за життя мала право на земельну частку (пай), площею 9,0 умовних кадастрових гектар, розташовану на території колишньої Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області, у землі, яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г. Шевченко згідно Державного Акту на право колективної власності на землю від 15.05.1995 року. А отже позивач [PERSON] , який після смерті своєї матері [PERSON] своєчасно прийняв спадщину та є єдиним спадкоємцем першої черги за законом останньої, набув в порядку спадкування право на земельну частку (пай), площею 9,0 умовних кадастрових гектар, розташовану на території колишньої Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області, у землі, яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г. Шевченко згідно Державного Акту на право колективної власності на землю від 15.05.1995 року, яке за життя належало його матері. Таким чином, враховуючи те, що позивач не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину після смерті матері та отримати свідоцтво про право на спадщину, а саме право на земельну частку (пай), яка знаходиться в адміністративних межах колишньої Шилівської сільської ради, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved