Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Ірпінської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дітей, визначення способу у часті у вихованні та спілкуванні з дітьми. В позові вказував, що [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , але подружнє життя не склалося тому шлюб між нами було розірвано 20.10.2016 р. Ірпінським міським судом Київської області. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За згодою батьків, місце проживання дітей після розлучення, визначено разом з матір?ю. Останнім часом Відповідач усілякими способами перешкоджає позивачу у спілкуванні із дітьми. Позивач постійно телефонує до колишньої дружини із метою домовитися про час, коли позивач зможе поспілкуватись із дочками, неодноразово приходив за адресою їх фактичного проживання ( [ADDRESS] ) щоб побачитися з ними, але не отримав позитивного результату. Позивач намагався урегулювати це питання з Відповідачкою мирним шляхом, неодноразово звертався до неї та просив не чинити перешкод у спілкуванні з дітьми. Тому позивач змушений був звернутися до Органу опіки та піклування Ірпінської міської ради (служба у справах дітей та сім?ї Ірпінської міської ради) із письмовою заявою в якій просив допомогти усунути перешкоди у спілкуванні з доньками щляхом та визначення днів та годин побачень. Зважаючи на те, що з Відповідачем не вдалося урегулювати конфлікт щодо спілкування позивача з дитиною мирним шляхом, тому позивач вимушений звертатися з відповідним позовом до суду. Просить зобов?язати Відповідача не чинити позивічу перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; встановити час та дні для зустрічей позивача з доньками: вівторок, середа, четвер: з 19:00 до 20:30 год., за адресою їх постійного проживання та/або з можливістю забирати дітей до себе додому, без присутності матері дітей; [PERSON] суботу з 12:00 год. по неділю до 15:00 год., з можливістю забирати дітей до себе додому, без присутності матері дітей; два рази на рік (за змогою позивача) терміном на 2 тижні відвозити дітей на відпочинок санаторне лікування, без присутності матері дітей; приводити, забирати, відвідувати дітей за місцем їх навчання (дитячий садочок, школа, інші гурточки). Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлені. У матеріалах справи міститься заява представника позивача [PERSON] про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленням про вручення поштової кореспонденції, а також оголошенням на сайті «Судова влада України». Представник Органу опіки та піклування Ірпінської міської ради в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в юридичному шлюбі, зареєстрованому 06 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського\~ міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 318.. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/7344/16-ц від 20 жовтня 2016 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 06 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 318. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серія [NUMBER] та серія [NUMBER] відповідно. Після державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище із [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Згідно договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіним М.С. 04.06.2016 року, [PERSON] подарував [PERSON] , [INFO] квартиру [ADDRESS] . Згідно договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіним М.С. 04.06.2016 року, [PERSON] подарував [PERSON] , [INFO] квартиру [ADDRESS] . Також судом вставлено, що 18.03.2019 року вх. №П-2549.2 звернувся до Органу опіки та піклування Ірпінської міської ради із заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. Рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області №68/11 від 24.04.2019 року, визначено спосіб участі батька, [PERSON] , у вихованні малолітніх доньок, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , таким чином: визначити дні побачень [PERSON] з доньками, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а саме: вівторок, середа, четвер з 19.00 год. до 20.00 год., за попередньою домовленістю з матір?ю дітей, [PERSON] ; кожну суботу з 12.00 год. по неділю до 15.00 год., за попередньою домовленістю з матір?ю дітей, [PERSON] ; два рази на рік терміном на 2 тижні відвозити дітей на відпочинок чи санаторне лікування, за попередньою домовленістю з матір`ю дітей, [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Відмова особі у праві доступу до правосуддя є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, у відповідності до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого будь-якого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з частинами другою, третьою статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Відповідно до частин першої, другої статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. До предмету доказування у вказаній категорії справ входить встановлення наявності або відсутності перешкод, які створюються відповідачем щодо участі позивача у вихованні дітей та спілкуванні з ними, а, крім того наявність умов, які батьки можуть запропонувати задля участі кожного з них у вихованні своїх дітей, а також способів участі кожного з них у спілкуванні з дітьми, усунення при цьому існуючих перешкод, що не повинно шкодити інтересам дітей. У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 81 ЦПК України, у справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. Оскільки в даній справі позивач стверджує, що його права у спілкуванні з дітьми обмежуються відповідачем, саме, на нього покладається обов`язок доведення фактичних обставин такого обмеження. Позивач у підтвердження факту обмеження відповідачем його права у спілкуванні з дітьми посилається на те, що він змушений був звернутись до Служби у справах дітей, та навіть після цього, вважає, що позивач чинить перешкоди, та настроює дітей проти нього. В ході розгляду справи судом встановлено, що між сторонами виникли особисті конфліктні відносини, а відтак самостійно домовитись щодо участі кожного з них у вихованні та спілкуванні з власними дітьми вони не можуть, що в кінцевому результаті стало підставою для звернення позивача до суду. Отже, фактично предметом спору в даній справі є можливість батька бачитись із дітьми та брати участь у їх вихованні, в тому числі без участі відповідача (матері) та за місцем свого проживання. При вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дітьми того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд не повинен надавати пріоритет інтересам батьків, а вирішувати спір, беручи до уваги передусім інтереси дитини з урахуванням конкретних обставин справи. За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. Дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відтак, будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахуванням кожних конкретних обставин справи. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, законодавством України закріплено не право, а обов`язок того із батьків, який проживає окремо, регулярно брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди. Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дітей покладаються на обох батьків, кожен з батьків у рівній мірі зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Отже, у зв`язку з порушенням права позивача щодо участі у вихованні дітей та наявності спору між сторонами у спілкуванні з ними, на підставі ч.2 ст.159 СК України, суд визначає способи участі батька у вихованні дітей, місце та час їхнього спілкування, з врахуванням рішення Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області №68/11 від 24.04.2019 року. При цьому для визначення способів спілкування батька із дітьми, суд приймає до уваги конкретні обставини справи та враховує насамперед інтереси дітей та їх бажання щодо такого спілкування. Зокрема, при ухваленні даного рішення судом в першу чергу прийнято до уваги принцип рівності батьків у вихованні та спілкуванні із власною дитиною, а також те, що таке спілкування не повинно бути формальним, має носити систематичний характер. Тому, суд доходить висновку, що доцільним буде зобов?язати відповідача не чинити позивачу перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; встановити час та дні для зустрічей позивача з доньками: вівторок, середа, четвер: з 19:00 до 20:30 год., за адресою їх постійного проживання та/або з можливістю забирати дітей до себе додому, за попередньою домовленістю з матір?ю дітей, [PERSON] ; кожну суботу з 12:00 год. по неділю до 15:00 год., з можливістю забирати дітей до себе додому, за попередньою домовленістю з матір?ю дітей, [PERSON] ; два рази на рік (за змогою позивача) терміном на 2 тижні відвозити дітей на відпочинок санаторне лікування, за попередньою домовленістю з матір?ю дітей, [PERSON] ; відвідувати дітей за місцем їх навчання (дитячий садочок, школа, інші гурточки). В той же час, суд виходить з того, що зазначений спосіб участі батька у вихованні дітей забезпечить справедливий баланс між правами та обов`язками сторін, рівність таких прав і обов`язків по відношенню до дітей. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про доцільність часткового задоволення позову та встановлення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми дітьми. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial