Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

у серпні 2023 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 04.03.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та відповідачем [PERSON] був укладений в електронному вигляді та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором договір позики № 210304-35934-1 у розмірі 4000,00грн. строком на 22 дні. У подальшому, на підставі договору відступлення, право вимоги за вказаним договором позики перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО». Натомість відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув позику в строки, передбачені договором, а тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 22\~551,20 грн, судові витрати в розмірі 2684,00 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн. Ухвалою від 08.09.2023 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у цивільній справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 60). 01.11.2023 суд на клопотання позивача витребував з АТ «КБ «Приватбанк», 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1Д інформацію та документи (а.с.72), які надійшли 23.11.2023 та 24.11.2023 (а.с.83-87). У судове засідання учасники справи не з`явилися, представник позивача Руденко К.В. у заяві від 04.12.2023 року просить розглядати справу без його участі (а.с.88,89), відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та завчасно за зареєстрованим місцем проживання, , проте судову повістку не отримав у зв`язку з відсутністю адресата (а.с.67,79), причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Ураховуючи викладене, суд уважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку, та, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 04.03.2021 року між ТОВ«Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (торговамарка «MONETKA») та [PERSON] було укладено договір №210304-35934-1, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн, строком на 22 дні, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. (а.с. 14-16). Кредитні кошти були відправлені відповідачу 04.03.2021 на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». (а.с.9, 83 на звороті). Сторонами було погоджено графік платежів, що підтверджується графіком розрахунків (Додаток №1 до договору №210304-35934-1 від 04.03.2021 ). (а.с. 15 на звороті). Відповідно пункту 2.4.1. договору позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути Кредит та сплатити проценти за його користування. Пунктом 3.3. договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3. договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує плату за користування кредитом за підвищеною ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору. У п.п. 5.2-5.2.2, позичальник, підписуючи даний договір, засвідчив, що ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом договору, додатків до нього та Правил і зобов`язується їх дотримуватись; інформація, надана товариством, забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги за цим договором без нав`язування її придбання. Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (а.с. 10). За ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.\~3\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 5 ст.\~11\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У подальшому, на підставі договору відступлення № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021, право вимоги за вказаним договором позики перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» (а.с.11,12, 26-28). За актом приймання-передачі прав №1 від 17.06.2021 до договору відступлення права вимоги 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 заборгованість [PERSON] за договором позики №210304-35934-1, право вимоги за яким набув позивач, складає 17\~371,20 грн (а.с.42). За розрахунком позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованість відповідача [PERSON] станом на 29.08.2023 становить 22\~551,20 грн, що складається з: 4000, 00 грн - заборгованість за кредитом; 1751,20 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2. кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 04.03.2021 по 26.03.2021 включно; 16\~800,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3. кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 27.03.2021 по 24.07.2021 включно відповідно до ч.2 ст.625\~ЦК України (а.с.9 на звороті). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.\~\~ Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання\~\~обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Положеннями ст. ст. 1077,1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд уважає що оскільки ТОВ «ФК «Ріальто» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 210304-35934-1 від 04.03.2021 року, що був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] , а відповідач [PERSON] прийняв умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання їх електронним цифровими підписами за допомогою одноразового ідентифікатора, однак останній в порушення умов вказаного договору не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а тому суд доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позову. Суд зауважує, що стягнення з відповідача процентів за кредитом, нарахованих унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування, є обґрунтованим. Проте з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, суд вважає, що встановлений у п. 3.3 Кредитного договору розмір процентів та нарахований за частиною 2 статті 625 ЦК України, не відповідає принципам розумності, справедливості та пропорційності, а тому заборгованість за процентами підлягає зменшенню з 16\~800,00 грн до розміру заборгованості за тілом кредиту 4000,00 грн. Отже, на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» з відповідача [PERSON] потрібно стягнути заборгованість за договором позики № 210304-35934-1 від 04.03.2021 року, що виникла станом на 29.08.2023 в розмірі 9751,20 грн, що складається з: 4000, 00 грн - заборгованість за кредитом; 1751,20 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2. кредитного договору; 4000,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3. кредитного договору відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 4 ст.137\~ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано договір про надання юридичних послуг від 02.06.2022 укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та адвокатом Руденком К.В., платіжне доручення №364 від 07.04..2023, акт приймання-передачі надання послуг №69/1 до договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 (а.с. 43-48), за якими розмір на професійну правничу допомогу за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] та підготовку клопотання про витребування доказів складає 9000,00 грн. Суд уважає за доцільне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ТОВ «ФК «Ріальто» до 3000,00 грн., що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, та з урахуванням часткового задоволення позову. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 2684, 00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved