Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

представник позивача [PERSON] адвокат Калетнік М.Ю. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2023 у справі № 695/3479/22 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу, виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області від 19.12.2022, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 06.12.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 18.01.2022 позивач звернулася до Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про примусове стягнення аліментів з [PERSON] . Згідно звітів про здійсненні відрахування та виплати, сума щомісячного платежу по сплаті аліментів, які отримує [PERSON] , є занадто низькими для утримання спільного сина позивача та відповідача, оскільки сума таких платежів за травень 2023 року становила близько 700 грн., що є досить низьким для забезпечення усіх потреб дитини. На даний час [PERSON] самій важко забезпечити належний життєвий рівень для свого сина. Спільний син позивача та відповідача перебуває на штучному вигодовуванні, йому потрібні речі постійного вжитку, одяг, лікування та оздоровлення. Дитині в усякому разі повинен бути забезпечений належний рівень життя для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, дитина відвідує лікувальні заклади, тому виникла потреба в їх збільшенні. Наразі позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується наказом №70 від 22.09.2021. Дохід, який отримує [PERSON] , є занадто низьким для задоволення усіх потреб останньої та спільної дитини позивача та відповідача. Відповідач працездатний, має добрий стан здоров?я, який дозволяє йому працювати, не перебуває на обліку в жодній медичній установі. Відповідач аліментів не платить нікому, стягнення по виконавчих документах з відповідача не проводяться, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків немає. Вважаю, що для забезпечення потреб дитини доцільним є стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в контексті змінення способу стягнення шляхом стягнення з відповідача аліментів у розмірі 5000 грн. щомісячно. Враховуючи викладене вище просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначеним у судовому наказі від 19.12.2022 у справі № 695/3478/22 аліменти із частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно на тверду грошову суму в розмірі 5 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішення законної сили. Визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ, виданий Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області від 19.12.2022 у справі №695/3478/22, з дня набрання рішення суду про зміну способу стягнення аліментів законної сили у даній справі. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.07.2023 прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та визначено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 09 серпня 2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] , у якому просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Відповідач з 01.06.2021 офіційно працює на посаді робітника з комплексного обслуговування в Золотоніському краєзнавчому музеї ім. М.Ф. Пономаренка. З його заробітної плати щомісячно утримуються аліментні платежі. Розмір утриманих аліментів залежить від нарахованої заробітної плати. Згідно довідки про доходи № 116 від 04.08.2023 діапазон заробітної плати відповідача становить від - 10 050 грн. до - 3 414,00 грн., тож і сума утриманих аліментів різна (1869,79 грн., 2022,57 грн., 1361,25 грн.,747,45 грн.,1177,40 грн.). Отримуючи в певні місяці року (січень, лютий, березень) заробітну плату в сумі 10 050,00 грн., після відрахувань податків (1 956,75 грн.) та утриманих аліментів (2 022,57 грн.) у відповідача залишається тільки 6 067, 68 грн. (10 050,00 - 1956,75 - 2 022,57 = 6 067,68). А враховуючи найнижчу заробітну плату в сумі 3 414,00 грн., після відрахувань податків (424,17 грн.) та утриманих аліментів (747,45 грн.) у відповідача залишається тільки 2 242,38 грн. (3 414,00 - 424,17 - 747,45= 2 242,38). Не зважаючи на своє скрутне матеріальне становище, в місяці, коли сума утриманих аліментів не покриває гарантований мінімальний розмір аліментів, економлячи на власних потребах, відповідач для уникнення заборгованості та в інтересах дитини самостійно доплачує різницю між половиною прожиткового мінімуму для дитини та утриманими із заробітної плати аліментами. Згідно довідки форми ОК-5, виданої 05.07.2013 відділенням Пенсійного фонду України, єдиним доходом відповідача є його заробітна плата. З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків, станом на 05.07.2023 вбачається, що окрім заробітної плати відповідач жодних доходів не отримує. З виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 466748 вбачається, що відповідачу з 05.11.2019 встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново. Йому протипоказана важка фізична праця та призначене працепристосування з режимом роботи та відпочинком. Отже, вимога позивача про зміну способу стягнення аліментів з частини від доходу на тверду грошову суму в розмірі 5000 грн. є необґрунтованою та не підлягає до задоволення через те, що відповідач, маючи значні проблеми зі здоров`ям, не має змоги працевлаштуватись на іншу роботу та отримувати більші доходи. Має низький дохід, який навіть в певні місяці менший від мінімальної заробітної плати, яка у 2023 році становить 6 700 грн. І зважаючи, що відповідач також має потребу в харчуванні, лікуванні, сплаті комунальних послуг, щомісячні аліменти в розмірі 5000 грн. для нього, на жаль, є не спроможними. Матеріальне становище відповідача не дає змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі. Через стан здоров`я, а також ситуацію в державі він не має можливості знайти краще місце роботи, на заробітки не виїжджає, оскільки має непрацездатну матір, у якої згідно виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 105904 встановлена ІІ група інвалідності, безтерміново, якій також допомагає як фізично так і фінансово. Відповідач вважає, що свої обов`язки по утриманню сина виконує по мірі своїх можливостей. Позивачем не доведено та не стверджено належними доказами, що матеріальне становище відповідача з моменту присудження аліментів на дату подачі позову про зміну способу стягнення аліментів змінилося в бік покращення. [PERSON] повністю заперечує доводи представника позивача щодо попереднього визначення розміру та стягнення витрат на правничу допомогу, з нього, як з відповідача у справі. Для захисту своїх прав та інтересів відповідач мусив звертатись за правової допомогою до спеціаліста в галузі права, в результаті чого очікує понести витрати на правничу допомогу в сумі 9 750,00 грн., які необхідно стягнути з позивача. Згідно попереднього, орієнтовного розрахунку суми витрат на правничу допомогу, становить 9 750,00 грн. На підтвердження цих обставин суду надано договір про надання правової допомоги, а також попередній розрахунок суми витрат на правничу допомогу. Документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, по`вязаних із наданням правової допомоги будуть надані відповідачем у встановленому законом порядку. 06 вересня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, у якій просила змінити спосіб стягненняталіментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] визначеним у судовому наказі у справі № 695/3478/22 на тверду грошову суму в розмірі 4000 грн.. Додатково надані пояснення про те, що згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 05.07.2023 [PERSON] за період з 1 кварталу 2022 по 1 квартал 2023 року отримував доходи кожного місяця поточного періоду з таких джерел: 1) заробітна плата; 2) дохід за цивільно правовим договором. При визначені розміру аліментів ураховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, визначені в Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146. З цього випливає, що сума аліментів була розрахована відповідно до розміру заробітної плати відповідача, що є значно меншою за суму доходу за цивільно-правовим договором. Сума, яка виплачується за цивільно-правовим договором вважається винагородою, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 має обов?язково бути врахованою при визначенні розміру аліментів на утримання дитини. Представник відповідача стверджує, що [PERSON] має II групу інвалідності та будь-яка тяжка фізична праця йому протипоказана та призначене працепристосування з режимом роботи та відпочинку. Виписка а/к 1-519 від 08.10.2019 із медичної картки амбулаторного хворого не є достатнім доказом для підтвердження факту існування у [PERSON] інвалідності II групи. Одним із документів, що міг би свідчити про наявність у відповідача групи інвалідності- це виписка з акту огляду медико-соціальною експертною комісією №157-1/о, оформлена відповідно до Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №157-1/0, затверджена Наказом Міністерства охорони здоров?я України №577 від 30.07.2012. Для участі у цій справі відповідач, не зважаючи на своє вкрай скрутне становище, залучив до участі експерта у сфері права, який буде представляти його інтереси, в результату чого очікує понести витрати на правничу допомогу у розмірі 9 750,00 грн. Однією з підстав звільнення від доказування, визначених в ЦПК України, обставини, які визнані судом загальновідомими (ч.3 ст. 82 ЦПК України), і в такому разі вони не потребують доказування. Загальновідомими є обставини, які відомі широкому колу осіб, в тому числі і складу суду. Вони не потребують доказування тому, що об?єктивність їх існування очевидна. Загальновідомою є обставина, що відповідач займається у м. Золонотоша продажем вживаних автомобілів, який є досить прибутковим та складає його основний дохід. Цей бізнес він почав ще з колишньої дружиною [PERSON] . Звичайно, такий бізнес не зареєстрований та не вносився до загальних (офіційних) доходів [PERSON] . Отже, доводи представника відповідача, щодо того, що [PERSON] через значні проблеми зі здоров?ям не може працевлаштуватися на іншу роботу та отримувати більші доходи є необгрунтованими та безпідставними. Відповідач із самого народження сина ніде не працював, ніяк не забезпечував сім?ю та не переймався про фінансове благополуччя своєї минулої дружини та їхнього спільного сина. Фізичний стан відповідача доволі задовільний, не стоїть на обліку у жодному медичному закладі, без наявних серйозних захворювань, що могли б значно перешкоджати нормальному життю та пошуку нової роботи, яка, доречі, не завжди може вимагати від людини високої фізичної активності. Представник позивача звертає увагу, що матеріальний стан позивача [PERSON] значно погіршився, адже на утримання спільної дитини та на забезпечення її сталого розвитку та належного життєвого рівня потрібні значні кошти, їй дуже тяжко самостійно виховувати сина, адже наразі вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Їх спільний син - [PERSON] почав відвідувати заклад дошкільної освіти (підтверджується довідкою Золотоніського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Струмочок» від 22.08.2023). У зв?язку з цим у позивача з?явилась потреба у коштах для оплати послуг дитячого садочку. Також позивачу потрібні кошти для того, щоб купити новий одяг та взуття їх спільному сину, адже є потреба у теплому осінньому та зимовому одязі. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.11.2023 приєднано до матеріалів справи: копію довідки № 255 від 22.09.2023, виданої Золотоніською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 3 Золотоніської міської ради Черкаської області; копію довідки № 612 від 02.10.2023, виданою відділом освіти Виконавчого комітету Золотоніської міської ради; копію наказу Золотоніської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Золотоніської міської ради Черкаської області № 3 від 28.08.2023 № 38-к; копію довідки про доходи № 186 від 30.09.2023; копії квитанцій від 20.09.2023 та від 28.09.2023; медичну довідку від 10.09.2023 медичного центру «Інтребіомед». У судовому засіданні представник позивача адвокат Калетнік М.Ю. підтримала позовні вимоги та просила задовольнити з підстав зазначених у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача адвокат Костогриз Т.В. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з мотивів вказаних у відзиві на позов. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.12.2022 стягнуто з [PERSON] на користь стягувача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 06.12.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2023 у справі № 695/3479/22 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19.07.2019 виконавчим комітетом Благодатнівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за актовим записом № 4 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 19.07.2019). Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Разом з тим, при розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Згідно з ч.3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, на [PERSON] , як на позивача, покладається обов`язок доказування і в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з урахуванням приписів статтей 141, 180, 182, 192 СК України. Позивач не надала належних доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них, які можуть слугувати підставою для збільшення розміру аліментів. Відповідно до довідки про доходи від 30.09.2023 № 186, [PERSON] займає посаду вчителя початкових класів у Відділі освіти виконавчого комітету Золотоніської міської ради. Загальна сума доходу за період з 01.09.2023 по 30.09.2023 за винятком аліментів становить 14967,94 грн. Відповідач [PERSON] , заперечуючи щодо заявлених позивачем позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів, на обгрунтування заперечень надав: лист ВІДДІЛУ КУЛЬТУРИ ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ЗОЛОТОНІСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ від 13.07.2023 № 105 та довідку про доходи від 04.08.2023 № 116, з яких вбачається, що [PERSON] займає посаду робітника комплексного обслуговування у ЗОЛОТОНІСЬКОМУ КРАЄЗНАВЧОМУ МУЗЕЇ з 01.06.2021. Загальна сума доходу за період з 06.12.2022 по 31.07.2023 - 58731,25 грн. Утримано податків - 10847,05 грн. Утримано аліментів - 11791,06 грн. Крім того, відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 466748 [PERSON] є особою з ІІ групою інвалідності. Інвалідність встановлена безтерміново. Також судом встановлено, що відповідач для уникнення заборгованості по сплаті аліментів у місяці, коли сума утриманих аліментів не покриває гарантований мінімальний розмір аліментів, самостійно доплачує різницю між половиною прожиткового мінімуму для дитини та утриманими із заробітної плати аліментами, що підтверджується копіями квитанцій від 06.06.2023 № 65973485, від 27.06.2023 № 66214147, від 20.09.2023 № 67199215, від 28.09.2023 № 67197103. У позовній заяві позивач не посилається на зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи отримувача аліментів, та відповідно не надала суду будь-яких доказів на підтвердження того, що матеріальне становище відповідача покращилося, а лише вказує на недостатність розміру аліментів для забезпечення належного рівня життя дитини, у зв`язку з відвідуванням лікувальних закладів, дитячого садочка, купуванням одягу та речей постійного вжитку. Разом з тим, у справах за позовом стягувача аліментів про збільшення розміру аліментів, позивач має довести обставини, які б свідчили про те, що матеріальний стан платника аліментів з часу присудження аліментів значно покращився. Такі обставини доводяться шляхом порівняльного аналізу документів про доходи, які мав платник аліментів на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів та документів про доходи, які він має на час розгляду справи про збільшення розміру аліментів. Належних доказів на підтвердження того, що платник аліментів має більший дохід, ніж на період винесення судового наказу про стягнення з нього аліментів від 19.12.2022 матеріали справи не містять. З матеріалів справи вбачається, що позивач не довела ні погіршення свого матеріального стану, ані покращення майнового стану платника аліментів, отже, визначені статтею 192 СК України підстави для збільшення розміру аліментів відсутні. Суд також зауважує, що як на підставу збільшення розміру аліментів представник позивача під час судового розгляду справи посилалася на необхідність додаткових витрат на дитину, оскільки [PERSON] пройшов лікарське обстеження в МЕДИЧНОМУ ЦЕНТРІ «ІНТЕРБІОМЕД», в результаті чого йому було поставлено діагноз та назначено лікування. Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відтак, позивач має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, відповідно до вимог ст.185 СК України, а тому суд не бере до уваги доводи представника позивача про необхідність додаткових витрат на дитину при розгляді питання про збільшення розміру аліментів. Не приймаються судом до уваги з підстав їх недоведеності і доводи відповідача щодо перебування на його утриманні матері [PERSON] , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, оскільки у матеріалах справи відсутні докази того, що остання потребує фінансової допомоги, придбання ліків, тощо. Щодо посилання представника позивача про отримання відповідачем доходу за цивільно-правовим договором, суд зазначає наступне. Пунктом 3 частиною 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, крім іншого, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Отже, відповідач не несе відповідальності за те, що аліментні платежі згідно рішення суду не виплачувалися у правильному розмірі відповідно до його доходів, отриманих з урахуванням доходів від цивільно-правового договору. Крім того, із збільшенням доходів відповідача збільшуються і аліментні платежі, оскільки у даному випадку аліменти стягуються у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму дитину відповідного віку. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року). Таким чином, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, змагальності сторін щодо доведення обставин, які мають значення для справи та на які сторона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Оскільки, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed