Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

До суду 13.09.2023 року звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому зазначив, що він та відповідачка в 2021 році уклали між собою договір грошової позики від 21.05.2021 р. згідно з яким [PERSON] отримала в борг у [PERSON] грошову суму 38050 грн., що еквівалентно 1378,62 доларів США по курсу продажу долару США з зобов`язанням повернути борг до 01.07.2022 р. Отримання грошової позики відповідач підтвердила розпискою в присутності свідка [PERSON] . До теперішнього часу відповідач борг не повернула. 17.07.2023 року позивач направив претензію відповідачу з вимогою повернути борг, яка залишена без відповіді. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 21.05.2021 року в сумі 60899 грн. 72 коп., яка складається з суми основного боргу 52870,08 грн., що еквівалентно 1378,62 доларів США та відсотки за період з 21.05.2021 р. по 23.08.2023 р. - 8029,64 грн. Ухвалою суду від 18.09.2023 року провадження по справі відкрито, справу постановлено розглядати в порядку спрощеного провадження. Відзиву на позов не надійшло. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним. Відповідачка в\~судове засідання\~не з`явилась,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~сповіщалась належним\~чином,\~повісткою,\~направленою рекомендованим\~листом на\~адресу,\~вказану в\~позові,\~яка є\~зареєстрованим її\~місцем проживанням. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» №12307 учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази, суд прийшов до таких висновків. 21.05.2021 року між позивачем та відповідачкою був укладений письмовий договір позики грошових коштів., за яким [PERSON] надав позику [PERSON] в розмірі 38050 грн., що еквівалентно 1378,62 доларів США. Позики повинна бути повернута в повному розмірі до 01.07.2022 року частинами щомісячно. П. 2.3 вказаного договору позичальник виплачує позикодавцю за користування позикою проценти в розмірі 6,75% річних, рівними частками щомісячно по 107 грн. Отримання відповідачкою позики підтверджується розпискою від 21.05.2021 року. Відповідачка, в порушення умов договору позики, свої зобов`язання належним чином не виконала, за весь період дії договору позики платежі нею не сплачені. Статтею\~526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.\~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч.1 ст.1049 згаданого Кодексу\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач не оспорювала договір позики, не надала суду доказів, що договір укладений проти її справжньої волі. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідачка взагалі не надала відзиву на позов та доказів того, що вона договір не укладала, не отримувала грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконала умови договору та не надала доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі. За таких обставин, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені витрати за сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн. (а.с.20).

Outcome: approved