Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Представник позивача Грибанов Д.В. , діючи на підставі довіреності від 12 грудня 2022 року в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів", звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №3815900269 від 12 липня 2022 року у розмірі 125 781,87 грн. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 12 липня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3815900269, відповідно до якого остання отримала кредитні кошти на умовах, визначених у кредитному договорі. Відповідачка свої зобов`язання за договором не виконувала належним чином, в зв`язку із чим виникла заборгованість, яка становить 125 781,87 грн, з яких: 109 431 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5,94 грн - сума заборгованості за річними відсотками; 16 344,93 грн - сума заборгованості за щомісячними відсотками. 27.01.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме - 27.01.2023 позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві міститься письмове клопотання представника позивача про розгляд справи за її відсутності, з проханням задовольнити позовні вимоги та у випадку неявки відповідачки у судове засідання провести заочний розгляд справи (а.с.4). Згідно з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за місцем реєстрації її проживання. За відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Чернігівській області відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.37). Згідно з відміткою поштового відділення судову повістку про виклик в судове засідання на 03.11.2023 відповідачка отримала особисто. (а.с.41) Згідно з відміткою поштового відділення судову повістку про виклик в судове засідання на 30.11.2023 відповідачка не отримала, конверт повернувся на адресу суду без вручення адресату у зв`язку із закінченням терміну зберігання. (а.с.64) Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідачка [PERSON] в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, не подала заяви про розгляд справи за її відсутності, не подала відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, виходячи з наступного. Дослідженням письмових доказів справи установлено, 12 липня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3815900269, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 109 431 грн. Згідно з п.1.2 договору кредит надається строком на 60 днів. (а.с. 5-7). Відповідно до п. 3.6 кредитного договору цей договір, Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» редакція від 02.02.2022 складають єдиний кредитний договір. Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису. (п. 4 договору) Згідно паспорту кредиту №5900269 розмір відсотків за користування кредитом становить: щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту, річні загальні - 0,01 % від суми боргу за договором. (а.с. 8) Як убачається з довідки ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» про графік руху коштів по кредиту від 30.01.2023 та розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідачка [PERSON] погашення кредиту та сплату нарахованих відповідно до договору відсотків належним чином не здійснювала, в зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 27.01.2023 в розмірі 125 781,87 грн, з яких: 109 431 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5,94 грн - сума заборгованості за річними відсотками; 16 344,93 грн - сума заборгованості за щомісячними відсотками (а.с. 13-14). 27.01.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20230127, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за вказаним вище кредитним договором. (а.с. 15-16). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 20230127 від 27.01.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 125 781,87 грн, з яких: 109 431 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5,94 грн - сума заборгованості за річними відсотками; 16 344,93 грн - сума заборгованості за щомісячними відсотками (а.с.18) Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вбачається з матеріалів справи, сторони зазначеного вище кредитного договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого договору на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч.1, 3 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з умовами вказаних вище кредитних договорів відповідачка як позичальник зобов`язалася вчасно повернути кредити, сплатити відсотки за користування кредитами в порядку, визначеному цими договорами. Як вбачається з матеріалів справи, всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки, і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. Положеннями ч.1 ст.599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Згідно з ст.1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України). За наведених обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] умови договору про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту №3815900269 від 12.07.2022 належним чином не виконує, кредит в установлений строк його повернення не повернула, та, враховуючи, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошових вимог до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором на суму 125 781,87 грн, а відповідачка не сплатила ці кошти позивачу, сума заборгованості має бути стягнута в примусовому порядку. З огляду на вказане позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача у сумі 2684,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved