Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Козар М.В. звернувся в суд з позовом до відповідача про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Посилається на те, що ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 22.06.2010 року затверджено мирову угоду між сторонами, згідно якої відповідач сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 28.04.2010 року. Індексація мировою угодою не була передбачена. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 25.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітніх дітей залишено на утриманні та вихованні позивача. Відповідач [PERSON] має постійне місце роботи та отримує стабільний дохід, визначені мировою угодою аліменти сплачує періодично. На сьогоднішній день розмір аліментів в сумі 400 гривень не може у повній мірі задовольнити потреби неповнолітніх дітей, оскільки з часу призначення аліментів значно збільшився рівень споживчих цін, прожитковий мінімум та потреби дітей. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку та доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представником позивача адвокатом Козир М.В. подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав до суду відзив на позовну заяву,\~ згідно якого позовні вимоги позивача не визнає. Посилається на те, що вимоги позивача є необґрунтованими. Він не відмовляється сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, однак постійного місця роботи він немає, отримує мінливий дохід. Крім того, позивач виїхала до Чеської республіки, де має постійну роботу, час від часу до неї виїжджає неповнолітній син [PERSON] , а донька [PERSON] постійно проживає з ним. Просить відмовити у задоволенні позову.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 22.06.2010 року затверджено мирову угоду між сторонами, згідно якої відповідач [PERSON] сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 28.04.2010 року (а.с. 26-27). Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 25.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітніх дітей залишено на вихованні та утриманні біля матері. (а.с. 8). Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пред`являючи вимогу про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів позивач належним чином не обґрунтувала та не підтвердила належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з даним позовом. Зазначення позивачем як на підставу зміни способу стягнення раніше стягнутих аліментів про те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання дитини, не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, також не може бути підставою для ухвалення рішення про зміну встановленого судом розміру аліментів, оскільки мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання дитини встановлений законодавством, який застосовується на стадії виконання судового рішення та полягає в тому, що незалежно від розміру аліментів, які встановлені рішенням суду, їх фактичний розмір не може бути меншими ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено, що у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 гривні. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17 травня 2016 року було внесено зміни до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 8 ст. 5 вказаного Закону, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Згідно з ч.2 ст.9 вказаного Закону, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 16 листопада 2016 року «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» вказаний Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 доповнено пунктом 10-4 такого змісту: Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. Для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 р., обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з дня набрання чинності Законом України від 17 травня 2016 р. № 1368-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі". При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 відсотків грошового доходу платника аліментів.". Відповідно до переліку пункту 2 Порядку індексації грошових доходів населення індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Абзацом 3 та 4 пункту 1-1 вищевказаного Порядку передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі\~ 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Згідно із частино 6 пункту 6 Порядку індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які провадять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Індексація таких аліментів проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Абзацом 1 та 2 пункту 4 Порядку встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у\~ межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у\~ межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідно до ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті - виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. У разі самостійного надіслання стягувачем виконавчого документа безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю чи фізичній особі, зазначеним у частині першій статті 7 цього Закону, індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». З викладеного вбачається, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, повинна проводитись відповідно до вищевказаного законодавства органом виконавчої служби або підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які провадять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Доказів того, що у відповідач має постійне місце роботи, його матеріальний стан покращився та у нього наявний дохід у більшому розмірі, ніж при визначенні ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 22.06.2010 року розміру аліментів позивач суду не надала, також позивачем не доведено, що її матеріальний стан та здоров`я, як одержувача аліментів погіршився або поліпшилось здоров`я відповідача, як платника аліментів, які і слугують підставою для зміни способу стягнення аліментів. Отже, на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про зміну розміру аліментів не підлягають до задоволення. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що при пред`явленні позову [PERSON] не сплачувала судовий збір, так як на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», вона звільнена від його сплати. Оскільки у задоволенні пред`явленого нею позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Outcome: dismissed