Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

У вересні 2023 року до Березанського міського суду Київської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Березанська міська рада Київської області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свою заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] померла його бабуся, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки, кадастровий номер: 3210400000:08:008:0011 та кадастровий номер: 3210400000:08:08:0012, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями державних актів на право власності на земельну ділянку, а також житловий будинок, що розташований за тією ж адресою, [ADDRESS] . Як стверджує заявник, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі він не звертався у зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини проживав з бабусею за однією адресою без реєстрації місця проживання по [ADDRESS] , і до дня смерті останньої [INFO] , вів з нею спільне господарство, спільний побут та бюджет, здійснював догляд за бабусею до дня її смерті. [PERSON] вказує, що факт його опіки та спільного проживання з бабусею, [PERSON] , за однією адресою підтверджується актом № 629 від 04.08.2023, виданим депутатом Березанської міської ради Київської області та посвідченим Березанською міською радою Київської області. На даний час виникла необхідність встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Від встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить реалізація прав заявника на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відтак, [PERSON] просить суд встановити факт, що [PERSON] постійно проживав з 2020 року по 18 серпня 2022 року по [ADDRESS] , на час відкриття спадщини за однією адресою разом з бабусею, [PERSON] , яка померла [INFO] . 26.09.2023 прийнято вказану заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку окремого провадження, призначено підготовче судове засідання, про що винесено відповідну ухвалу. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 17.10.2023 витребувано від Березанської державної нотаріальної контори (вул. Героїв Небесної Сотні, 16 в м. Березань Броварського району Київської області) належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 22.11.2023 ухвалою Березанського міського суду Київської області закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, обґрунтовуючи свої вимоги обставинами, викладеними у заяві. Пояснив, що він опікувався своєю бабусею [PERSON] , яка після перенесеної хвороби не вставала з ліжка. Коли він перебував на роботі, то нею опікувалася сусідка. Заінтересована особа - Березанська міська рада Київської області, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до суду не направила свого представника, 11.10.2023 до суду надіславши заяву про розгляд справи без участі представника Березанської міської ради Київської області (а.с. 30). Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заслухавши заявника, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку. Право особи на судовий захист гарантовано статтею 55 Конституції України. Так, частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). За приписами ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частин першої і третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець для вступу у права на спадкування має прийняти спадщину. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди розглядають заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18) Верховний Суд дійшов висновку, що «[…] відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації […] не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом». Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що 19.08.2022 складено відповідний актовий запис за № 223 та Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19.08.2022 (а.с. 3). 19.03.2021 [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом заповіла [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Березанського міського нотаріального округу Київської області Лялик О.В. (а.с. 13). На виконання ухвали суду від 17.10.2023 завідувач Березанської державної нотаріальної контори Н.Тищенко надала суду Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 74362764 від 17.10.2023, згідно з якою спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася (а.с. 40; 41). До заяви долучено копії державних актів на право власності [PERSON] на земельну ділянку серії ЯА № 582337 від 30.11.2005 (а.с. 10); серії ЯА № 582338 від 30.11.2005 (а.с. 11). На підтвердження того, що [PERSON] є онуком [PERSON] ним до заяви долучено копію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 18.08.1981 (а.с. 9); копію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 30.12.1994 (а.с. 8). Як вбачається з копії довідки про реєстрацію місця проживання від 02.01.2020, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). На підтвердження факту, який просить встановити заявник, ним надано акт обстеження житлово-побутових умов № 629 від 04.08.2023, складений депутатом Березанської міської ради Київської області Хатян Н.В., відповідно до якого 04.08.2023 до депутата Березанської міської ради Хатян Н.В. звернувся громадянин [PERSON] , 1994 р.н., в присутності свідків: [PERSON] , [PERSON] підтвердити факт того, що [PERSON] , 1994 р.н.. опікувався своєю бабусею, [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] та померла [INFO] . В ході обстеження було встановлено, що [PERSON] , 1994 р.н., дійсно опікувався своєю бабусею, [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] та померла [INFO] (а.с. 12). Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду з метою встановлення факту, що [PERSON] постійно проживав з 2020 року по 18 серпня 2022 року по [ADDRESS] , на час відкриття спадщини за однією адресою разом з бабусею, [PERSON] , яка померла [INFO] . Акт обстеження житлово-побутових умов № 629 від 04.08.2023, складений депутатом Березанської міської ради Хатян Н.В., на який у своїх поясненнях та у заяві посилається [PERSON] як на доказ факту, який він просить встановити, суд оцінює критично, оскільки в ньому зазначено, що « [PERSON] , 1994 р.н., опікувався своєю бабусею, [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] та померла [INFO] . В ході обстеження було встановлено, що [PERSON] , 1994 р.н., дійсно опікувався своєю бабусею, [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] та померла [INFO] (а.с. 12). Як вбачається із тексту вказаного вище акту депутатом у присутності свідків встановлено той факт, що [PERSON] опікувався своєю бабусею [PERSON] . Згідно з академічним тлумачним словником української мови слово «опікування» означає піклування, нагляд, пов`язані з відповідальністю за когось; опіка. Цивільним кодексом України чітко врегульовано поняття, правові наслідки, порядок встановлення опіки, піклування. Виходячи з обставин даної справи предметом розгляду є питання встановлення факту, що [PERSON] постійно проживав з 2020 року по 18 серпня 2022 року по [ADDRESS] , на час відкриття спадщини за однією адресою разом з бабусею, [PERSON] , яка померла [INFO] , а не факт «опікування» ним бабусі. На переконання суду відсутні підстави стверджувати, що «опікування» передбачає безпосередньо проживання разом з особою, за якою воно здійснюється. Суд звертає увагу на те, що навіть після роз`яснення судом ст. 76 ЦПК України, [PERSON] не заявлено клопотання про виклик свідків, показаннями яких міг би бути підтверджений факт його постійного проживання з 2020 року по 18 серпня 2022 року по [ADDRESS] , на час відкриття спадщини за однією адресою разом з бабусею, [PERSON] , яка померла [INFO] . У судовому засіданні [PERSON] наполягав, що ним подано до суду усі необхідні докази для вирішення цієї справи по суті. Відтак, під час розгляду справи судом належними та достатніми доказами не встановлено факт, який просить встановити заявник. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України). Розглянувши справу за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих заявником, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається заявник, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відтак, заява є такою, що не підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed