Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіна Марина Анатоліївна звернулася з позовом до [PERSON] про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки, покликаючись на те, що 21.07.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (з 18.05.2010 року - ВАТ «ВіЕйБі Банк») та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 2/08/16-05. Згідно пунктів 1.1., 1.2., 1.3. Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит на споживчі потреби у розмірі 18 000 євро, термін повернення кредиту - 20 липня 2018 року. Щомісячна плата у вигляді комісії за обслуговування кредиту встановлена в розмірі 137,70 грн., що становить 0,1 % від суми наданого кредиту (п. 1.4.1 Кредитного договору). За користування кредитом встановлюється плата у розмірі 14 % річних (п. 1.4. Кредитного договору). При цьому умовами Кредитного договору передбачена можливість зміни розміру відсоткової ставки. Згідно з п. 5.1. Кредитного договору, у разі настання події, незалежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів Банку, у тому числі у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, внаслідок прийняття компетентними державними органами України законів або підзаконних нормативних актів, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, останній має право ініціювати зміну розміру процентної ставки за користування кредитом. Про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом Банк зобов`язаний повідомити позичальника листом з повідомленням на адресу, що вказана в кредитному договорі, не пізніше ніж за 10 банківських днів до дати початку її застосування. На виконання зазначених умов Кредитного договору Банк 17.11.2008 року направив відповідачу повідомлення про підвищення відсоткової ставки до 17,0 % річних у зв`язку з підвищенням Національним Банком України розміру облікової ставки НБУ. Відповідач не підписав зазначену додаткову угоду та не повернув Банку існуючу заборгованість за кредитом відповідно п. 5.1.2. Кредитного договору. Згідно з п. 5.1.3. Кредитного договору у випадку, якщо позичальник протягом 10 банківських днів з дати направлення Банком повідомлення про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом не повернув заборгованість, новий розмір процентної ставки за кредитом вважається таким, що погоджений позичальником. Відповідно до п. 2.5.1. Кредитного договору позичальник зобов`язується щомісячно до дати, встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших сум чергового погашення відповідної частини кредиту та процентів та інших плат, встановлених в Графіку. Згідно п. 3.3.3. Кредитного договору позичальник зобов`язався щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами визначеними п.2.5.1. цього Договору, не пізніше визначеного п. 1.2. цього Договору строку повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, сплачувати кошти, передбачені п. 2.3 цього Договору, а також на вимогу Банку сплачувати можливі штраф та пеню. Відповідно до п. 4.5. Кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату плати за обслуговування кредиту, позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 20 % від суми невиконаних зобов`язань, строк сплати яких настав. Взятих на себе за Кредитним договором зобов`язань [PERSON] не виконує, в наслідок чого виникла прострочена заборгованість. Як зазначено, 10 серпня 2016 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 2/08/16-05 від 21.07.2008 року, а саме 700 178,19 грн. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 31.10.2016 року, вказане рішення залишене без змін. Станом на день подачі позовної заяви зазначене рішення суду не виконано. Вказується на те, що станом на 12.10.2016 року загальна сума заборгованості позичальника за Кредитним договором № 2/08/16-05 від 21.07.2008 року, відповідно до розрахунку, становить 31 619,77 євро, що складається з: заборгованості за кредитом -17 171,01 євро; відсотків за користування кредитом - 14 448,76 євро; всього заборгованість за тілом та відсотками по кредиту становить 31 619,77 євро (по курсу НБУ 28,64 на 12.10.2016 року) в гривневому еквіваленті становить 905 625,41 грн. та 38 641,16 грн., що складається з: заборгованості за комісією по обслуговуванню кредиту - 7 961,14 грн.; штрафу за несвоєчасне погашення кредиту - 30 680,02 грн. Загальна заборгованість - 944 266 грн. 57 коп. У позовній заяві зазначено, що у забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним Кредитним договором, 21.07.2008 року між Банком та [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] , на підставі довіреності, укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угрин Л.А. та зареєстрований за номером 4412. Відповідно до умов вказаного Іпотечного договору, Іпотекодавцем передано в іпотеку Банку наступне нерухоме майно: однокімнатна квартира [ADDRESS] , що належить Іпотекодавцю на підставі Договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Біланюк С.М. 11.12.2003 року, за реєстровим № Д1650, зареєстрованого Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації 14.07.2008 року, номер запису 7260 в книзі 194, реєстраційний номер 3829147. У зв`язку із посвідченням іпотечного договору 21.07.2008 року накладено заборону відчуження нерухомого майна за реєстровими номерами 4413. Згідно п. 4.1.6. Іпотечного договору, в разі порушення позичальником зобов`язання за кредитним договором чи Іпотекодавцем зобов`язань за цим договором, а також інших обов`язків іпотекодавця/позичальника, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 4.1.13. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки на підставах, умовах і в порядку, передбаченому цим договором, кредитним договором та чинним законодавством України. Пунктом 7.2. Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору. Відповідно до п. 7.3. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених умовами договору. З урахуванням вищенаведеного, позивач просить, в рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» за кредитним договором № 2/08/16-05 від 21.07.2008 року у розмірі 9944 266,57 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 17 171,01 євро, що по курсу НБУ 28,641113 на 12.10.2016 року, в гривневому еквіваленті становить 491 796,84 грн.; відсотків за користування кредитом - 14 448,76 євро, що по курсу НБУ 28,641113 на 12.10.2016 року, в гривневому еквіваленті становить 413 828,57 грн.; заборгованості за комісією по обслуговуванню кредиту - 7 961,14 грн.; штрафу за несвоєчасне погашення кредиту - 30 680,02 грн.; звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом Договору іпотеки від 21.07.2008 року, який укладений між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угрин Л.А. та зареєстрований за номером 4412, а саме: однокімнатна квартира [ADDRESS] , шляхом її продажу Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі-продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі-продажу предмету іпотеки; звертатися до суб`єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на Предмет іпотеки та зареєструвати право власності на Предмет іпотеки, отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки, технічну документацію та ін. Стягнути понесені судові витрати з відповідача. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (с. Мелещенко Л.В.) від 06 січня 2017 року відкрито провадження у справі. У зв`язку із закінченням 24.04.2017 року п`ятирічного строку призначення судді Мелещенко Л.В. вперше та відповідно до розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду Оліяра В.І. № 57 від 04.05.2017 року проведено повторний автоматичний розподіл даної цивільної справи Системою автоматизованого розподілу дану цивільну справу розподілено судді Антоняку Т.М. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 травня 2017 року (с. Антоняк Т.М.) справу прийнято до провадження. Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2023 року до участі у справі залучено правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». 01.08.2023 від ТОВ «Вердикт Капітал» надійшла заява про зміну предмета позову, у якому просить в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал», за кредитним договором № 2/08/16-05 від 21.07.2008 року у розмірі 944 266,57 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 17 171,01 євро, що по гривневому еквіваленті становить: 491 796,84 грн.; відсотків за користування кредитом 14 448,76 євро, що по курсу НБУ 28,641113 на 12.10.2016 року в гривневому еквіваленті становить 413 828,57 грн.; заборгованості за комісією по обслуговуванню кредиту 7961,14 грн.; штрафу за несвоєчасне погашення кредиту - 30 680,02 грн., звернути стягнення на нерухому майно, яке є предметом іпотеки, відповідно до договору іпотеки від 21.07.2008 року, який укладений між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угрнн Л.А. та зареєстрований за номером 4412, а саме: однокімнатну квартиру [ADDRESS] , шляхом реалізації на прилюдних торгах. Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах (через Державне підприємство «Сетам») із визначенням вартості майна в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» на рівні не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У письмових поясненнях представник відповідача [PERSON] вказує на необхідність застосування строку позовної давності. Як зазначається, у даній справі договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання позичальником або поручителем своїх обов`язків, передбачених основним зобов`язанням. У зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором Банк, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору, використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів, змінивши таким чином строк виконання основного зобов`язання. У шестимісячний строк Банк у будь-якій формі вимог до поручителя не пред`явив, отже позов до поручителя подано з пропуском встановленого шестимісячного строку. Після 13.11.2008 року (перша вимога про борг) до 2012 року (Банк подав перший позов до суду 30.11.2012 року) зі спливом позовної давності в чотири роки і 17 днів, який в 2013 року залишено без розгляду, а кошти за тіло кредиту банк зарахував за сплату процентів по додатковій угоді не погодженій з заявником. Вдруге, тільки з більшою сумою боргу, звернувся Банк до суду з позовом від 08.05.2015 року, уточнив позов без згоди в суді позичальника на збільшення суми боргу від 11.06.2015 року, пропустив термін звернення до суду за загальним і спеціальним терміном позовної давності про повернення боргу, тим більше шість місяців на стягнення майна поручителя. Банк після пропуску терміну звернення до суду втратив свої можливості на стягнення забезпечення кредиту, майна поручителя та протиправно проводить електронні торги майна поручителя. Стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не підлягає виконанню (висновок ВСУ). Позов про стягнення майна з поручителя [PERSON] знаходиться в суді без належного повідомлення поручителя про розгляд справи та спливу шестимісячного терміну звернення банку до суду на стягнення забезпечення майном кредитного договору. Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Просили задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог, покликаючись на пропуск строку звернення з позовом до суду, через що Банк після пропуску терміну звернення до суду втратив свої можливості на стягнення забезпечення кредиту, майна поручителя та протиправно проводить електронні торги майна поручителя. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 21.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ВАТ «ВіЕйБі Банк») та [PERSON] укладено Кредитний договір 08/16-05. Згідно пунктів 1.1., 1.2., 1.3. Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит на споживчі потреби у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) євро, термін повернення кредиту - 20 липня 2018 року. Щомісячна плата у вигляді комісії за обслуговування кредиту встановлена у розмірі 137,70 грн., що становить 0,1 % від суми наданого кредиту (п. 1.4.1 Кредитного договору). За користування кредитом встановлюється плата у розмірі 14 % річних. Згідно з п. 5.1. Кредитного договору, у разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів Банку, у тому числі у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, прийняття компетентними державними органами України законів підзаконних нормативних актів, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, Банк має право ініціювати зміну розміру процентної ставки за користування кредитом. Пунктом 5.1.2. Кредитного договору передбачено, що про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом Банк зобов`язаний повідомити Позичальника листом з повідомленням на адресу, що вказана в статті 8 цього Договору,\~ або на іншу письмово повідомлену Позичальником адресу, не пізніше ніж за 10 банківських днів до дати початку її застосування. Згідно з п. 5.1.3. Кредитного договору у випадку, якщо позичальник протягом 10 банківських днів з дати направлення Банком повідомлення про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом не повернув заборгованість, новий розмір процентної ставки за кредитом вважається таким, що погоджений позичальником. Відповідно до п. 2.5.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язується щомісячно до дати, встановленої у графіку, поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших сум чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших плат, встановлених у Графіку. Згідно п. 3.3.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язався щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами визначеними п. 2.5.1. цього Договору, не пізніше визначеного п. 1.2. цього Договору строку повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати відсотки користування кредитними коштами, сплачувати кошти, передбачені п. 2.3 цього Договору, а також вимогу Банку сплачувати можливі штраф та пеню. Відповідно до п. 4.5. Кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату плати за обслуговування кредиту, позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 20 % від суми невиконання зобов`язань, строк сплати яких настав. 21.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ВАТ «ВіЕйБі Банк») та [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] , на підставі довіреності, укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угрин Л.А. та зареєстрований за номером 4412. Відповідно до умов вказаного Іпотечного договору, Іпотекодавцем передано в іпотеку Банку наступне нерухоме майно: однокімнатна квартира [ADDRESS] , що належить Іпотекодавцю на підставі Договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Біланюк С.М. 11.12.2003 року, за реєстровим № Д1650, зареєстрованого Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації 14.07.2008 року, номер запису 7260 в книзі 194, реєстраційний номер 3829147. Згідно п. 4.1.6. Іпотечного договору, в разі порушення позичальником зобов`язання за кредитним договором чи Іпотекодавцем зобов`язань за цим договором, а також інших обов`язків іпотекодавця/позичальника, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 4.1.13. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки на підставах, умовах і в порядку, передбаченому цим договором, кредитним договором та чинним законодавством України. Пунктом 7.2. Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору. Відповідно до п. 7.3. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених умовами договору. 13.11.2008 року направив Банк направив [PERSON] повідомлення про підвищення відсоткової ставки до 17,0 % річних у зв`язку з підвищенням Національним Банком України розміру облікової ставки НБУ та примірник Додаткової угоди № 1 до Договору № 2/08/16-05 від 21.07.2008 від 27.11.2008 року, згідно якого\~ за користування кредитними коштами\~ встановлюється плата у розмірі 17 % річних. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 2/08/16-05 від 21.07.2008 року, а саме 700 178,19 грн. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 31.10.2016 року, вищевказане рішення залишене без змін. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України "Про іпотеку". Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ст. 3 Закону України "Про іпотеку"). Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Згідно п. 5.1.6 Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання зобов`язання (або тієї чи іншої його частини) воно не буде виконане (а.с. 18). Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Умовами укладеного між сторонами договору іпотеки передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання позичальником будь-яких умов кредитного договору. Згідно ст. 35 Закону «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. 13.11.2008 року направив Банк направив [PERSON] повідомлення про підвищення відсоткової ставки до 17,0 % річних у зв`язку з підвищенням Національним Банком України розміру облікової ставки НБУ та примірник Додаткової угоди № 1 до Договору № 2/08/16-05 від 21.07.2008 від 27.11.2008 року, згідно якого за користування кредитними коштами\~ встановлюється плата у розмірі 17 % річних, яке Позичальник отримав 20.11.2008 року. У вимозі від 13.11.2008 року Банк вказав, що згідно умов Договору у разі відмови від підвищення процентної ставки, [PERSON] зобов`язаний не пізніше 27.11.2008 року повернути Банку існуючу заборгованість за кредитом, нараховані проценти та можливі штрафні санкції у повному обсязі. Як слідує з матеріалів справи, примірник Додаткової угоди № 1 до Договору № 2/08/16-05 від 21.07.2008 від 27.11.2008 року Позичальником [PERSON] не підписувався. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 2/08/16-05 від 21.07.2008 року, а саме 700 178,19 грн. Позивач у позовній заяві просив звернути стягнення на предмет іпотеки в межах суми боргу 31 619,77 євро, що складається з: заборгованості за кредитом - 17 171,01 євро; відсотків за користування кредитом - 14 448,76 євро; всього заборгованість за тілом та відсотками по кредиту становить 31 619,77 євро (по курсу НБУ 28,64 на 12.10.2016 року) в гривневому еквіваленті становить 905 625,41 грн. та 38 641,16 грн., що складається з: заборгованості за комісією по обслуговуванню кредиту - 7 961,14 грн.; штрафу за несвоєчасне погашення кредиту - 30 680,02 грн. Загальна заборгованість - 944 266 грн. 57 коп. У заяві про зміну предмету позову ТОВ «Вердикт Капітал» просить в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал», за кредитним договором № 2/08/16-05 від 21.07.2008 року, звернути стягнення на предмет іпотеки у розмірі 944 266,57 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 17 171,01 євро, що по гривневому еквіваленті становить: 491 796,84 грн.; відсотків за користування кредитом 14 448,76 євро, що по курсу НБУ 28,641113 на 12.10.2016 року в гривневому еквіваленті становить 413 828,57 грн.; заборгованості за комісією по обслуговуванню кредиту 7961,14 грн.; штрафу за несвоєчасне погашення кредиту - 30 680,02 грн. Однак, вказана сума боргу, на переконання суду, не підлягає до задоволення, оскільки як вбачається з матеріалів справи, Банк вже звертався до суду з вимогою про дострокове стягнення грошових коштів у розмірі 745 275,38 грн., які частково задоволено та судовим рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2016 року, яке не набрало законної сили, стягнуто з Позичальника [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 2/08/16-05 від 21.07.2008 року, а саме 700 178,19 грн. Правовими висновками, що викладені у постановах Великої Палати Верховного суду № 127/15672/16 від 08.11.2019 року, № 723/304/16 від 23.10.2019 року, № 1519/2-3165/11 від 03.07.2019 року, № 461/10610/13 від 10.04.2019 року визначено, що після пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту, право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти припиняється. Щодо нарахування та стягнення процентів від суми позики (кредиту) після спливу строку кредитування, суд враховує правову позицію, яка викладена у пунктах 48-55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, яка полягає в тому, що з дня закінчення строку дії кредитного договору відносини між банком та відповідачем за своєю суттю\~ перейшли з кредитних правовідносин,\~ які\~ передбачають\~ правомірне користування чужими грошовими коштами зі сплатою відповідних процентів, визначених у договорі, у відносини незаконного користування чужими\~ грошовими\~ коштами, тобто перейшли в охоронні правовідносини, права та інтереси позивача за якими забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Тобто, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України,\~ яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки Відкрите акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний Банк», правонастуником якого є позивач, звернувся 13.11.2008 року з вимогою про повернення Банку існуючої заборгованість за кредитом, нарахованих процентів та штрафних санкцій у повному обсязі, яку Позичальник отримав 22.11.2008 року, то після цієї дати право кредитора нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припинилися. Отже, включення позивачем до розрахунку процентів за користуваннякредитом періоду з 27.11.2008 року є безпідставним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що нарахування відсотків, штрафів, пені, комісії після 22.11.2008 року є неправомірним. Звернення з вимогою про дострокове стягнення кредиту змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. Оскільки строк виконання основного зобов`язання було змінено банком направленням Позичальнику вимоги 22.11.2008 року про дострокове стягнення\~ заборгованості, то вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за процентами та пенею, штрафів нарахованими після 22.11.2008 року, є необґрунтованими. Також, позивач заявляє про наявність права за рахунок реалізації іпотечного майна задовольнити вимоги щодо отримання 7961,14 грн комісії за обслуговування кредиту, яка передбачена кредитним договором (п. 1.4.1 кредитного договору), однак така не може бути заборгованістю, оскільки є нікчемним договірним положенням, яке не тягне жодних правових наслідків для позичальника та/або поручителя. Аналогічний висновок наведено у постанові КЦС ВС від 19 серпня 2020 року у справі № 641/11984/15-ц, постанові КЦС ВС від 20.02.2019 № 666/4957/15-ц, постанові ВСУ 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16 за справі за позовом до ПАТ «Ві Ей Бі Банк». Кредитний договір, укладений між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та Позичальником, містить положення, яким, окрім іншого, передбачено сплату позичальником щомісячної плати за обслуговування кредиту та комісії за надання кредиту (пункти 1.4.1, 2.3). Ці положення є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною 3 статті 55 Закону України « Про банки і банківську діяльність», частиною 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління НБУ від 10 травня 2007 року № 168. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Об`єднаною Палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 вказано, що визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним в силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Оскільки пункти 1.4.1 та 2.3 кредитного договору є нікчемними, то нарахування заборгованості на їх підставі є неправомірним. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов необґрунтований, відтак наявні підставою для відмови у позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed