Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: просить суд встановити факт належності йому та членам його сім`ї правовстановлюючого документу - Свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, видане 07 травня 1993 р. Управлінням житлово-комунального господарства Криворізького міськвиконкому на імена: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначає, що 07 травня 1993 р. Управлінням житлово-комунального господарства Криворізького міськвиконкому на імена членів його сім`ї, а саме батька, матері та нього, було видано Свідоцтво № [NUMBER] про право власності на житло, в котрому його ім`я, по батькові записано із помилкою « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Аналогічну помилку допущено стосовно його нині померлого батька: у Свідоцтві його записали « [PERSON] », хоча у Технічному паспорті, який є невід`ємною частиною цього Свідоцтва, вказано вірно « [PERSON] ». 08 вересня 2023 року житло сім`ї заявника було пошкоджене в результаті ракетного обстрілу. Для отримання допомоги на відновлення житла після теракту знадобилося внести його та його матір до реєстру власників. Після подання ними відповідної заяви державний реєстратор прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Криворізької міської ради, Дніпропетровська області зупинила її розгляд та відповідно процес реєстрації з причини вищезгаданої розбіжності у написанні імені по батькові заявника. З метою внесення заявника до реєстру прав власності на об`єкти нерухомого майна, а також подальшого вступу у право спадщини щодо частки його померлого батька та розпорядження житлом, заявнику необхідно встановити, що відповідне Свідоцтво про право власності на житло дійсно належить заявнику, як члену сімї співвласників відповідного житла, до списку котрих також входить його мати [PERSON] та його нині померлий батько [PERSON] . Ухвалою судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.11.2023 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити порядку окремого провадження з призначенням судового засідання. Заявник у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Криворізької міської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що 07 травня 1993 р. Управлінням житлово-комунального господарства Криворізького міськвиконкому було видано Свідоцтво № 4196 про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , та членам його сім`ї: [PERSON] та [PERSON] . З наявних у суду письмових матеріалів вбачається, що 02 липня 1982 року російською мовою батьки заявника « [PERSON] » та « [PERSON] » одружилися, що підтверджується копією свідоцтвом про укладення шлюбу від 02.07.1982 року серії [NUMBER] , видане Центрально-Міським ЗАГСом, актовий запис №432. 678407 мати заявника - [PERSON] , має відмітку (штамп) про реєстрацію шлюбу, відповідно до якого остання 02.07.1982 року зареєструвала шлюб з « [PERSON] ». Батько заявника - [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 11.09.2023 року для проведення державної реєстрації права власності на зазначену квартиру, заявник звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Криворізької міської ради із заявою. За результатами розгляду заяви державним реєстратором винесено рішення № 69306940 від 15.09.2023 року про зупинення розгляду заяви у зв`язку виявленням розбіжностей у поданих ним документах в написанні по батькові заявника « [PERSON] » та « [PERSON] ». Заявнику було повідомлено про відновлення розгляду заяви за умови усунення обставин, що стали підставою для винесення цього рішення. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис про народження [PERSON] (рос. [PERSON] ). Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначено « [PERSON] ». У зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні по батькові заявника в його паспорті, та в правовстановлюючому документі - Свідоцтво № [NUMBER] про право власності на житло, в нього виникли ускладнення щодо внесення його до реєстру прав власності на об`єкти нерухомого майна, а також подальшого вступу у право спадщини щодо частки його померлого батька та розпорядження житлом. У зв`язку з вищевикладеним, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявнику для упорядкування та приведення у відповідність до вказаних у паспорті даних, а встановити цей факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог. в частині написання по батькові заявника. Згідно ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України визначає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заявник не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved