Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

Представник позивача АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І., який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість станом на 01.08.2023 за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 21.05.2018 у сумі 164\~564\~грн\~04\~коп загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що monоbank це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monоbank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Онбординг відбувається шляхом верифікації клієнта очно на точці видачі, у відділенні банку, співробітником служби доставки банку у зручному для клієнта місці, кредитним агентом у точці. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 21.05.2018 відповідач [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 21.05.2018. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у 90\~000,00 грн, спеціальним платіжним засобом якого платіжна картка [NUMBER] . АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Станом на 30.03.2023 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язання, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 30.03.2023 направив повідомлення «пуш» про необхідність погасити суму заборгованості. Загальний розмір заборгованості відповідача перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 01.08.2023 становить 164\~564,04 грн, з них 164\~564,04 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). 18.10.2023 відповідач в особі свого представника направив відзив на позовну заяву, в якому зазначив про те, що матеріали справи не містять доказів, що відповідач розумів, ознайомлений та погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, підписуючи анкету-заяву про надання кредитної картки. До спірних правовідносин неможливо застосовувати правила ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відсутні й підстави вважати, що при укладенні договору банк дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими позивач. Зазначив, що вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та прострочення виконання грошового зобов`язання позивач не пред`явив. Тому вірним є використання при вирішенні спору у цій частині висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17. Представник відповідача зауважив, що у мотивувальній частині позовної заяви позивачем вказано, що на карту відповідача встановлено кредитний ліміт у розмірі 90\~000,00 грн, в прохальній частині позову позивач заявляє про «тіло кредиту» у розмірі 164\~564,04 грн. Разом із цим, анкета-заява не містить жодної інформації про те, який кредитний ліміт відкрито на банківський рахунок відповідача. Окрім цього, банком здійснювалося відрахування з рахунку коштів, які не передбачені анкетою-заявою, а саме відсотків та плати за прострочення по кредиту. Підписана анкету-заява не передбачає сплати відсотки за користування кредитними коштами, відповідальність за порушення зобов`язання у вигляді пені, а також комісії, які заявлені позивачем до стягнення. Разом із цим, у матеріалах справи відсутня інформація про те, яка сума є реальним тілом кредиту, а яка нарахована у процесі неправомірного стягнення коштів з рахунку. Таким чином, вважає, що позовна заява є необґрунтованою та спрямована на неправомірне стягнення коштів з відповідача. 23.10.2023 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача зазначає таке. Відповідно до пункту 3 Анкети-заяви від 21.05.2018 року підписанням договору Боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та отримав їх примірники у мобільному додатку. Також підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі Боржнику та не потребують додаткового тлумачення. Відповідно до п. 7.1 Умов та правил сторони погодили порядок внесення змін до Договору, зокрема зміни вносяться за згодою сторін. При цьому під згодою сторін у даному пункті розуміється направлення Банком Клієнту за допомогою мобільного додатку повідомлення (пропозиції) про зміни розділів (положень) Договору, які містять елементи договору про споживче кредитування, та акцепту клієнтом зазначених змін. Акцепт змін Клієнтом може бути здійснено в один з таких способів: підписання відповідного документа (заяви/згоди) в Мобільному додатку; направлення текстового та /або голосового повідомлення за допомогою каналів зв`язку (месенджерів); продовження користування послугами банку (в тому числі використання кредитного ліміту). Боржник не звертався до банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватись карткою, а отже з ними погодився. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 6.5, 6.7 Умов генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів) здійснюється за допомогою смартфону клієнта, на якому встановлений Мобільний додаток лише після Ідентифікації Клієнта з використанням смартфону Клієнта. Згенерований особистий ключ Клієнта захищається паролем та може бути розміщений у хмарному сховищі. Відкритий ключ розміщується в анкеті-заяві, яка підписується клієнтом. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На виконання ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» першим кроком при реєстрації у мобільному додатку «Моnоbаnк» є ознайомлення споживача з умовами надання банківських послуг, для чого Банк надає особі примірники Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при надання банківських послуг щодо продуктів Моnоbаnk/Universal Bank, які містять посилання на паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту та тарифи. Відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає АТ УНІВЕРСАЛ БАНК за Договором про надання банківських послуг «Моnоbаnк», у підтвердження чого у мобільному додатку відповідачем було введено ОТР-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер. Успішно пройшовши процедуру ідентифікації, відповідач 21.05.2018 успішно пройшов процедуру верифікації та підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських Моnоbаnk/Universal Bank. З наведеного алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг; Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного кредитного договору є неможливим. Без погодження у мобільному застосунку «Моnоbаnk» з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунку «Моnоbаnk» жодна особа не може перейти далі у головне меню застосунку. Без переходу у головне меню застосунку жодна особа не має технічної можливості проводити будь-які фінансові операції, у тому числі отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту. Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже відповідач намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «Моnоbаnk», бо інакше він не мав би взагалі технічної можливості користуватися додатком «Моnоbаnk» жодним чином. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. З огляду на викладене, на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт складає 84\~508,00 грн. Відповідно до пункту 3 анкети-заяви до договору про надання банківських послуг підписанням договору боржник беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку збільшувати/зменшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку баланс складає (мінус) - 80\~056,04 грн. Заборгованість складається з повністю використаного відповідачем кредитного ліміту у сумі 84\~508,00 грн та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 80\~056,04 грн, загальний розмір заборгованості складає 164\~064,04 грн. Овердрафт - (мінус) 80\~056,04 грн виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. Відповідно до пункту 5.20 розділу 2 Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК термін повернення овердрафту в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість. Відповідно до п. 5.13 Умов та правил погашення заборгованості клієнта за договором здійснюється коштом, що надходить на рахунок клієнта в наступному порядку: у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, що передбачені договором. У випадку, якщо клієнт має заборгованість по сплаті більше ніж одного щомісячного мінімального платежу (тобто по сплаті процентів та/або частини кредиту), погашення його грошових зобов`язань за такими щомісячними платежами відбувається згідно з строками виникнення заборгованості починаючи з і найдавнішого за строком виникнення щомісячного платежу і включно до поточного і щомісячного платежу, дотримуючись черговості погашення, вказаної у цьому пункті, стосовно кожного окремого щомісячного мінімального платежу. У випадку переказу/перерахування грошових коштів на погашення будь-яких грошових зобов`язань клієнта за договором з порушенням зазначеної черговості. Банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли в рахунок погашення таких грошових зобов`язань, відповідно до зазначеної черговості шляхом проведення і відповідних бухгалтерських проводок. Відповідно до Тарифів, дійсних на дату підписання: пільговий період за карткою - до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 5% (з 01.09.2020 - 4%) від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості). Виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї у банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою відповідачем було проведено поповнення карткового рахунку на суму 1\~773\~545,15 грн. За весь час користування карткою було проведено витрат по картці на суму 1\~938\~109,23 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута банку становить 164\~064,04 грн. (1\~938\~109,23 грн 1\~773\~545,19 грн = 164\~064,04 грн). Всі поповнення використовувалися відповідачем на власні потреби і на рахунку не залишалися, саме тому повернутими їх вважати не можна. В свою чергу поповнення, які проводив відповідач свідчать про те, що відповідач усвідомлював, що винен Банку кошти, які використав з кредитного ліміту, а отже повною мірою розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання наданих йому коштів. Отже, з урахуванням вищесказаного присутні правові підстави для стягнення заборгованості з відповідача у повному обсязі відповідно до Анкети-заяви до договору надання банківських послуг, Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Тарифів за карткою «Моnоbаnк». 13.11.2023 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено про те, що до правовідносин, які виникли між сторонами не можна застосувати правила ч. 1 ст. 634 ЦК, оскільки Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Моnоbаnk» могли неодноразово змінюватися самим АТ «Універсал Банк» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду, тобто банк міг додати до позовної заяви витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Моnоbаnк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови надання кредитних коштів, розмір кредитного ліміту, Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», відсутність в анкеті-заяві інформації про домовленість сторін про розмір кредиту, надані Умови та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обставин позову. Отже, сторони не обумовили у письмовому вигляді умови договору, в тому числі розмір кредитного договору. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не має жодного змісту, адже сума виплачена відповідачем у декілька разів перевищує суму наданого, за словами позивача, кредитного ліміту. Банк у розрахунку заборгованості вказуючи загальний залишок заборгованості за кредитом (тілом кредиту) включає суму нарахованих відсотків. Крім того, кошти, внесені відповідачем на погашення тіла кредиту, позивач зараховує на погашення відсотків та на погашення основної суми боргу, в той же час, за відсутності домовленості між позивачем та відповідачем щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами, позивачем неправомірно нараховано, а потім перераховано у загальний залишок заборгованості за наданим кредитом вказані відсотки. Банк надав відомості лише щодо загального розміру несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платежу. Банк надав детальний розрахунок заборгованості, який фактично є випискою по карті, не несе жодного змісту та не пояснює яким чином, за який період та на погашення якої частини боргу банком списувалися кошти. Розрахунок не пояснює природу та походження овердрафту. Парламентом від 24.02.2022 в Україні введено військовий стан. «Моnоbаnk» з цього періоду дозволив своїм клієнтам користуватися грошовими коштами з кредитних рахунків, керівництво банку розширило часові рамки для боргу. Так звані «кредитні канікули» дозволяли відстрочити оплату тіла боргового зобов`язання до 31.03.2022 за гроші, взяті до кінця січня та лютого, до 30 квітня за витрачені в березні. Разом з тим, протягом визначеного банком строку, з рахунку відповідача продовжувалося списання коштів. З початком війни відповідач втратив 70% свого бізнесу, який знаходиться на території ТЦ «Барабашово», тож бізнес відповідача постраждав від військових дій. З метою позбавлення обов`язкового звернення до Торгово-промислової палати та уповноважених нею регіональних ТПП і підготовки пакету документів у період дії введеного воєнного стану, на сайті ТПП України 28.02.2022 розміщено загальний офіційний лист ТПП України щодо засвідчення форс-мажорних обставин. Це надає можливість за необхідності роздрукувати відповідне підтвердження всім, кого це стосується. Позивачем не враховано факту дії форс-мажорних обставин та кредитних канікул для відповідача. Разом з тим, з рахунку відповідача щомісяця списувалися страхові платежі, метою яких є застрахувати клієнта, який відкрив кредитний ліміт на картку, на випадок форс-мажорних обставин. Вказані платежі за страхування списувалися банком в рахунок заборгованості, що значно збільшувало її та вводило відповідача у оманливе становище, оскільки той розраховував, що дане страхування дійсно застрахує його у випадку непередбачуваної ситуації, а не виявиться беззмістовним надмірним списанням коштів в рахунок боргу. Ухвалою судді 15.09.2023 відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, до позовної заяви надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю у судовому засіданні у Кам`янському районному суді Черкаської області, де захищає обвинуваченого у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Жодних документів на підтвердження поважності причини неявки до судового засідання представник відповідача суду не надав. Представник позивача подав до суду відзив на позов та заперечення. Крім того, справа призначалася до розгляду у судовому засіданні 12.10.2023, 13.11.2023 та її розгляд відкладався за заявою представника відповідача, який зазначав про участь в інших судових засіданнях. Жодних доказів на підтвердження поважності неявки до судового засідання представник відповідача суду не надав. Отже, суд на підставі положень ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справ за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи, сторонами подані передбачені законом заяви по суті та задля дотримання розумних строків розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з таких підстав. Між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписано анкету-заяву від 21 травня 2018 року, в результаті якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.8). У анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] погоджується з тим, що дана заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір, та зобов`язався виконувати його умови. До позову банком долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, довідка по картці «Чорна картка monоbank», паспорт споживчого кредиту (а.с.9-21, 22-23, 24-26). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором станом на 01.08.2023 становить 164\~564,04 грн, з них 164\~564,04 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с.6-7). З виписки руху коштів від 19.10.2023 за договором б/н за період 21.05.2018-01.08.2023 станом на 01.08.2023 заборгованість складає 164\~064,04 грн (а.с.76-91). Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» б/н на підставі договору, укладеного між позивачем та [PERSON] , останньому було видано картку з терміном дії до 07/24 (а.с.92). З довідки про розмір встановленого кредитного ліміту за карткою, оформленої на [PERSON] кредитний ліміт по картці змінювався декілька разів, максимально був збільшений до 84\~508,00 грн (а.с.93). Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором №б/н від 21 травня 2018 року [PERSON] у добровільному порядку погашався наданий кредит: 166\~528,84 грн кредит, 48\~083,36 грн відсотки по кредиту. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). Публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У анкеті-заяві позичальника від 21.05.2018 процентна ставка не зазначена. Процентні ставки та інші відомості щодо кредиту, зазначені у «Паспорті споживчого кредиту», який не містить підпису відповідача. Водночас суд зауважує, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 23.05.2020 по справі № 393/126/20 відступив від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19), про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом. Верховний Суд у зазначеній постанові дійшов висновку, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація;\~правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Отже, підписання паспорту споживчого кредита не може вважатися належним чином укладенням договору про споживчий кредит, дотриманням його форми та погодження умов. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, кредитор має право вимагати виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)». У цій справі в анкеті-заяві від 21 травня 2018 року [PERSON] просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до анкети-заяви, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена (а.с.8). Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, банк не пред`явив. Оскільки в анкеті-заяві від 21 травня 2018 року строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то банк-позивач неправомірно та безпідставно списав внесені на погашення боржником кошти в рахунок погашення відсотків за користування кредитом та суд вважає за потрібне зарахувати ці кошти на погашення тіла кредиту, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту (164\~564,04 грн) за рахунок протиправно списаних банком відсотків (48\~083,36 грн) з 164\~564,04 грн до 116\~480,68 грн, які підлягають стягненню з відповідача. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №697/302/20. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає частковому стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача у сумі 1899,74 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial