Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) та просив: - розірвати шлюб, який укладений між позивачем та відповідачем, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області від 15.06.2015, актовий запис №44. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 15.06.2015 між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області. Від шлюбу у сторін є спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , місце проживання яких визначено за взаємною згодою сторін. Позивач стверджує, що через різні погляди на шлюб та сімейне життя між сторонами втратилось почуття взаєморозуміння та любові, фактично шлюбних відносин сторони не підтримують, а позивач наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі. Позивач вважає, що примирення з відповідачем та подальше спільне життя подружжя неможливе. Ухвалою суду від 16.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні. Відповідач у визначений судом строк відзиву не подала, однак у своїй заяві від 31.10.2023 позов визнала. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. 15.06.2015 між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області. Від шлюбу у сторін є спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , місце проживання яких визначено за взаємною згодою сторін. Позивач стверджує, що через різні погляди на шлюб та сімейне життя між сторонами втратилось почуття взаєморозуміння та любові, фактично шлюбних відносин сторони не підтримують, а позивач наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, аналізуючи вищевказані норми СК України зауважує, що в Україні гарантується право подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання у будь-який момент існування шлюбу. Існують випадки, коли рішення щодо розірвання шлюбу позитивно сприймається лише одним із подружжя у той час, як інший прагне зберегти шлюбні відносини та сім`ю. Відсутність вільної згоди на розірвання шлюбу іншим з подружжя не є перепоною. В Україні регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння. Держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Судом встановлено, що позивач стверджує, що збереження шлюбу з відповідачем суперечитиме його інтересам, а примирення та подальше спільне життя подружжя неможливе. Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу та визнала позов. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога: розірвати шлюб, який укладений між позивачем та відповідачем, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області від 15.06.2015, актовий запис №44, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України, а тому в силу вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, з огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи та задоволення позову, суд дійшов висновку, що позивачу з державного бюджету слід повернути 50% сплаченого судового збору, а інші 50 % стягнути з відповідача.

Outcome: approved