Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

14 вересня 2023 року [PERSON] , діючи через свого представника адвоката Бойко С.В., звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири по [ADDRESS] , укладений між відповідачами та [PERSON] і [PERSON] та посвідчений 19 березня 1996 року на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа нерухомості» за номером 471. В обґрунтування вимоги позивачка вказувала на те, що її бабуся [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] , як покупці, та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від імені неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] , як продавці, виконали всі істотні умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, продавці звільнили її, а покупці зареєстрували право власності на квартиру, вселилися і проживали там. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв її син [PERSON] , який [INFO] також помер. Позивачка як спадкоємець першої черги за законом після смерті батька отримала роз`яснення приватного нотаріуса про неможливість оформлення свідоцтва про право на спадкове майно та необхідність звернення до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу спадкового майна дійсним? оскільки він не був нотаріально посвідчений. 12 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд відповідно до ст.279 ЦПК України. Сторони у засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи є заява представника позивачки адвоката Бойко С.В. про розгляд справи у відсутності сторони позивачки. Відповідачі повідомлялися про слухання справи належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України, тому відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вони вважаються повідомленими належним чином. Справа розглянута в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін відповідно до ст.279 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. В ході розгляду справи\~було встановлено,\~що 19 березня 1996\~року\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від імені неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , і [PERSON] продали, а [PERSON] і [PERSON] купили квартиру, яка складається із чотирьох кімнат, житловою площею 51 кв.м, і підсобних приміщень, загальною площею 87,2 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . Договір зареєстрували на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа нерухомості», реєстраційний № 471, але нотаріально його не посвідчили. На підставі даного договору 03 квітня 1996 року за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право власності на придбаний об`єкт нерухомості в ОМБТІ під № 328 у реєстровій книзі 154пр на сторінці 129. З матеріалів справи вбачається, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу № 471 від 19 березня 1996 року\~ квартири [ADDRESS] . Свої зобов`язання за правочином сторони виконали у повному обсязі: покупці вселилися у квартиру, сплативши за це її вартість у розмірі 1000000000 крб, зареєстрували право власності на квартиру, постійно проживали у ній та сплачували комунальні послуги, а відповідачі звільнили квартиру, прийнявши плату за неї, тобто сторони дотрималися всіх вимог статті 224 ЦК України. [INFO] померла [PERSON] , актовий запис № 16943. Після її смерті спадщину прийняв син [PERSON] у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON] . Спадкоємцем першої черги за законом після його смерті є донька [PERSON] , яка після смерті батька звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, у зв`язку з чим приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б. роз`яснила позивачці необхідність звернення до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу № 471 від 19 березня 1996 року дійсним, оскільки він не відповідає вимогам закону, так як нотаріально не посвідчувався. Згідно\~ст.55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст. 4 ЦПК України). Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1\~ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаний договір купівлі-продажу був вчинений 19 березня 1996 року, тобто під час дії\~ЦК УРСР 1963 року, який на той час регулював купівлю-продаж майна. Відповідно до\~ст.15 Закону України «Про товарну біржу»: біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладенню з моменту її реєстрації на біржі. У редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, в самому\~Законі України "Про товарну біржу"\~не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, у разі порушення вимог, встановлених\~ст. 15 цього закону\~до біржової операції, як щодо допуску товарів до обігу на біржі, так і щодо прийняття у члени біржі. Частиною другою\~статті 47 ЦК Української РСР\~передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами\~\~і відбулось повне або часткове виконання договору. В даному випадку право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу, який проведений як біржова операція між продавцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від імені неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , та покупцями [PERSON] і [PERSON] . Реєстрація на Біржі нерухомості права власності на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той момент не суперечила чинному законодавству.\~Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб"\~передбачала підставу для державної реєстрації - договорів купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею. З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на\~ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", є підстави для визнання договору купівлі-продажу № 471 від 19 березня 1996 року, оформленого на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа нерухомості», дійсним.

Outcome: approved