Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що: -вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 січня 2022 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні; -їхня з відповідачем сім`я розпалася і з вересня 2022 року вони проживають окремо; -кожен з них має своє життя і відновлювати їхні стосунки вони не бажають; -відповідач за час проживання окремо від них з донькою добре усвідомлює, що вона ніде не працює, оскільки зайнята доглядом за їхньою малолітньою донькою; -матеріальної допомоги відповідач не надає, життям та вихованням своєї доньки не цікавиться, тому вона змушена звернутися до суду із заявою за захистом своїх інтересів та інтересів доньки; -відповідач є працездатною людиною, інших утриманців не має, має мінливий дохід, тому має можливість утримувати свою малолітню доньку та її до досягнення дитиною 3-х річного віку,\~ звернулася до суду з позовом та просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 4000грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , 3-х річного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву /а.с.16-17/, згідно якої позовні вимоги\~ підтримала, просила їх задовольнити та просила розглянути справу в її відсутність та в відсутність позивачки. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.22/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність\~ позивачки, представника позивачки та відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується: свідоцтвом про шлюб /а.с.3/, свідоцтвом про народження дитини /а.с.4/ та довідкою Центра надання адміністративних послуг Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області\~ від 24.03.2023 року /а.с.5/. Відповідно до ст.180 СК України: батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку /доходу/ платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку /доходу/ платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток /дохід/, і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.184 СК України: суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вказала позивачка у своєму позові: відповідач є працездатною людиною, інших утриманців не має, має мінливий дохід, а тому має можливість утримувати свою малолітню доньку та її до досягнення дитиною 3-х річного віку, але ніяких доказів цих обставин суду не надала. Відповідач відзиву на позов та ніяких доказів по суті позову суду не надав. Крім того, позивачка взагалі не вказала про інші обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів у відповідності до ст.182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи зі змісту ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року: батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Тобто, саме на батьках дітей лежить обов`язок забезпечувати дітей фінансово, тим самим створивши їм умови для забезпечення достатнього фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як вбачається зі ст.43 Конституції України: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку малолітньої дитини та потреб для її нормального утримання і виховання, суд прийшов до висновку, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги про стягнення аліментів\~ у твердій грошовій суму з відповідача на свою користь на утримання малолітньої дитини. Але, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що: -обов`язок утримувати дитину до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача; -сторони мають одну малолітню дитину віком 1 рік; -відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік»: для дітей віком до 6 років встановлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2023 року 2272грн.00коп.; -мінімальний розмір аліментів на дитину віком до 6 років не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто з 1 січня 2023 року не може бути меншим, ніж 1136грн.00коп.; -мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину віком до 6 років становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /тобто на теперішній час 2272грн.00коп./ і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку /доходу/ платника аліментів; -позивачкою не надано суду жодних доказів того, що відповідач має достатній заробіток для того, щоб сплачувати аліменти в розмірі 4000грн. на дитину щомісячно; -відповідачем не надано суду жодних доказів недостатності /достатності/ свого заробітку /доходу/, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, слід задовольнити частково у твердій грошовій сумі в розмірі 2200грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На думку суду ніяких причин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у визначеному вище розмірі, не встановлено. Крім того, відповідно до ст.84 СК України: дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України: аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі вищевстановлених обставин, а також враховуючи, що відповідач [PERSON] не надав суду ніяких доказів неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, суд прийшов до висновку, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить свою позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі на своє утримання до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , 3-х річного віку. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073грн.60коп., від сплати якого позивачка звільнена. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України: суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial