Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

До суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, звернувся [PERSON] , в якій просить встановити факт постійного спільного проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на день його смерті [INFO] . Заява мотивована тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] , який будучи зареєстрованим з адресою [ADDRESS] , однак постійно по день смерті проживав разом з сином заявником у справі за адресою [ADDRESS] . Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно, спадкоємцем якого є заявник, син померлого [INFO] [PERSON] , який звернуся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Л.О. з заявою про прийняття спадщини, яка листом від 11.08.2023 року відмовила у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину та було рекомендовано звернутись до суду заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 09.10.2023 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 20.11.23 року до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено Одеську міську раду. До судового засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи. До судового засідання представник заявника надійшла заява про розгляд справи за її та заявника відсутності, якій просить заяву про встановлення факту, що має для [PERSON] юридичне значення задовольнити. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.. відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , яке видане ВДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м.Одеса), актовий запис про смерть 2430 ( а.с. 12). [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , померлого [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , в якому у графі батьки, батьком мовою оригіналу зазначений [PERSON] , матір`ю мовою оригіналу зазначена [PERSON] (а.с.20) . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на належне йому майно в тому числі квартиру по [ADDRESS] . Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишав. З метою оформлення спадщини після померлого батька, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Л.О., яка листом від 11.08.2023 роз`яснила спадкоємцю щодо його права на звернення до суду з відповідною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки спадкоємцем пропущений строк , встановлений для звернення з заявою про прийняття спадщини, а беручи до уваги той факт, що спадкодавець на час відкриття спадщини проживав разом із сином, рекомендовано надати докази їх постійного проживання. Так з матеріалів справи, а саме з акту від 13.09.2023 року про спільне проживання осіб на день смерті, вбачається, що [PERSON] , який зареєтрований за адресою [ADDRESS] на день смерті батька [PERSON] проживали разом та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] Враховуючи подані докази, відсутність даних про наявність спору про право, суд дійшов висновку, що факт спільного проживання [PERSON] та його батька [PERSON] на день його смерті [INFO] є доведеним. На підставі викладеного та

Outcome: approved