Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 09 жовтня 2023 року позивач [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 листопада 2017 року заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від вказаного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 31 липня 2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено заочне рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 849,50 гривень, щомісячно, починаючи з 15.05.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. 05 травня 2021 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено заочне рішення про збільшення розміру аліментів у твердій грошовій сумі 1 500,00 гривень. На даний час збільшились потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини, крім того розмір аліментів, який стягується, є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Матеріальне становище відповідача з моменту присудження аліментів змінилось, він має стабільний дохід та працює за кордоном, є здоровою та працездатною людиною, не має більше на утримання дітей. На підставі вищевикладеного вона і звернулась із відповідним позовом до суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 13 жовтня 2023 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін. Позивач у судове засідання надала заяву, згідно якої вона позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Відповідно до ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 грудня 2023 року, суд перейшов до заочного розгляду справи. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що дійсно батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с.8/ Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 листопада 2017 року по справі № 495/8265/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. /а.с.6-7/ 31 липня 2019 року заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/4134/19 було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 849,50 гривень, щомісячно, починаючи з 15.05.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. /а.с.9-10/ Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2021 року по справі № 495/4292/20 змінено розмір аліментів, визначений заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.07.2019 року у цивільній справі № 495/4134/19 та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Як вказує позивач в своїх позовних вимогах, що на даний час збільшились потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини, крім того розмір аліментів, який стягується, є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Матеріальне становище відповідача з моменту присудження аліментів змінилось, він має стабільний дохід та працює за кордоном, є здоровою та працездатною людиною, не має більше на утримання дітей. Нормативне обґрунтування. За ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Але Верховний Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. Отже, зважаючи на всі обставини справи, враховуючи те, що позивач дійсно отримує аліменти від відповідача у твердій грошовій сумі, проте не позбавлена можливості змінити їх спосіб стягнення та у визначеному законом розмірі заявляти вимогу про стягнення їх у частці від доходу відповідача, прийнявши до уваги вікову категорію дитини, звернувши увагу і на той факт, що сума аліментів, які нараховуються на утримання [PERSON] , [INFO] , належним чином не забезпечує її нормальної життєдіяльності, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позову [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved