Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

У липні 2023 року виконавчий комітет Чернівецької міської ради як орган опіки та піклування звернувся до Шевченківського районного суду міста Чернівці в інтересах малолітньої [PERSON] з позовом до про позбавлення відповідачів батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне. Малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.10.2021 р. про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів. Підставами для відібрання дитини слугувало систематичне неналежне виконання [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов?язків, зловживання ними алкогольними напоями та реальна загроза життю та здоров?ю дитини. Рішенням виконавчого комітету Веренчанської сільської ради від 10.02.2022 р. встановлено опіку над малолітньою [PERSON] . На даний час остання проживає разом з її опікуном - [PERSON] , в с. Веречанка, Чернівецького району, Чернівецької області. Відповідно до інформації Веренчанської сільської ради від 26.05.2023 р. з моменту встановлення опіки жодних звернень, листів, запитів, заяв, скарг від [PERSON] та [PERSON] не надходило. Відповідно до інформації Чернівецького обласного наркологічного диспансеру від 25.05.2023 р. [PERSON] зареєстрована з 2019 р. з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. [PERSON] зареєстрований з 22.02.2021 р. з діагнозом: вживання алкоголю зі шкодою для здоров?я; 03.09.2021 р. - з діагнозом: гостра інтоксикація марихуаною. Згідно з інформацією Чернівецького міського центру соціальних служб від 06.06.2023 р. фахівцями Центру неодноразово здійснювалися виїзди за місцем проживання родини [PERSON] . Під час візиту було з?ясовано, що в помешканні не створено належних умов для проживання малолітньої дитини. [PERSON] та [PERSON] до Центру не зверталися, бажання забрати дитину на виховання не виявляли, місцем її перебування/ проживання не цікавилися. Також, відповідно до наявної у позивача інформації, [PERSON] та [PERSON] перебувають в единому реєстрі боржників у зв?язку із заборгованістю по аліментам, оскільки жодного разу на утримання дитини їх не сплачували . Таким чином, на думку позивача, батьки дитини - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] , фактично самоусунулися від виконання своїх батьківських обов?язків, не звернулися із заявою про повернення дитини на виховання, матеріальної допомоги не надають, аліменти на утримання доньки не сплачують, не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, здоров?я та майбутне. Доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав підтверджується також витягом із рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 27.06.2023 року та відповідним висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 27 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, яке ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 27 жовтня 2023 року закрито, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] в судові засідання жодного разу не з`явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином: за допомогою рекомендованих повідомлень, які були надіслані за зареєстрованою адресою їх місця проживання, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомили, відзивів на позов не подали. Треті особи - [PERSON] та Чернівецький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді у судове засідання також не з`явилися, надіславши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. У зв`язку із тим, що відповідачі своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, не використали наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою всіх учасників справи, судове засідання проводилося без його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши нижчезазначені факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 21.11.2013 року зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1992.Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). Від шлюбу у відповідачів [INFO] народилася спільна дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №2300 (а.с.7). Відповідно до висновку органу опіки та піклування № 378/13 від 27.06.2023 року про виконавчий комітет Чернівецької міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із тим, що останні ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (а.с.5). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.10.2023 року ухвалено відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , від її батьків: [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав та стягнуто з них аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1200 гривень, з врахуванням інфляційних показників (індексацією), з кожного щомісячно, починаючи з 08.06.2021 року і до повноліття дитини (ас.13). Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 28.12.2021 року №1017/30 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.15). Рішенням виконавчого комітету Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №02/01 від 10.02.2022 року жительку с. Веренчанка [PERSON] , [INFO] , призначено опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування - [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов опікуна - [PERSON] від 28.10.2022 року комісією встановлено, що [PERSON] та підопічна [PERSON] проживають у власному житловому будинку. Для дитини створено належні умови проживання : є окрема кімната, місце для сну та відпочинку. У дитини є достатньо одягу та іграшок. Опікун здійснює належний догляд за дитиною, піклується про її здоров`я та зовнішній вигляд (а.с. 18). Як вбачається з копій листа Служби у справах дітей до [PERSON] , [PERSON] від 15.03.2023 року, 11.04.2023 року, 17.05.2023 року, 06.06.2023 року останнім направлялися запрошення на співбесіду у зв`язку із розглядом питання щодо надання до суду висновку про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.20-23, 27-28, 33-34 ), які відповідачами було проігноровано. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого Першим відділом державної виконавчої служби у місті Чернівці від 06.06.2023 року №42412, вбачається, що згідно матеріалів виконавчого провадження №68105116, відкритого 13.01.2022р, №68105459, відкритого 12.01.2022р., з метою примусового виконання виконавчого листа 727/5174/21 від 20.10.2021 про стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 28 520, 00 грн. у кожного з боржників станом на травень 2023 року (а.с.35-39). Працівниками служби у справах дітей міської ради 26.05.2023 р. проведено обстеження умов проживання сім?ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що в квартирі наявні лише часткові зручності, брудно, розкидані речі, відчувається різний «важкий» запах. Громадянка [PERSON] повідомлена про розгляд питання доцільності позбавлення її батьківських прав, зобов?язалась надати свої пояснення щодо цього до 02.06.2023 p.(а.с.29). Відповідно до інформації Чернівецького обласного наркологічного диспансеру від 25.05.2023 р. громадянка [PERSON] зареєстрована в цьому закладі з 2019 р. з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності; [PERSON] зареєстрований з 22.02.2021 р. з діагнозом: Вживання алкоголю зі шкодою для здоров?я. 03.09.2021 р. - Гостра інтоксикація марихуаною (а.с.а.с.30,31). Відповідно до акту відвідування сім`ї/особи №819 від 31.05.2023 року вбачається, що в будинку брудно, матір відповідача [PERSON] , яка проживає разом з відповідачами, повідомила, що [PERSON] та [PERSON] дитину не відвідують, її життям та здоров`ям не цікавляться, зловживають алкогольними напоями ( а.с.42). Відповідно до акту відвідування сім`ї/особи №830 від 05.06.2023 року вбачається, що під час візиту працівників соціальних служб вдома була [PERSON] , в кімнатах не прибрано , брудно, неприємний запах, розкидані речі, на ліжку пляшка з під горілки. Під час бесіди із [PERSON] встановлено, що вона не працює, надавати будь-які дані щодо місця перебування дитини відмовилася. Крім того, встановлено, що у [PERSON] наявні ознаки алкогольного сп`яніння: тремтіння тіла, уповільнені рухи та мова, а також на обличчі у неї маються сліди побоїв (а.с.43). Відповідно до відповіді Чернівецького районного управління поліції в Чернівецькій області від 15.06.2023 року з [PERSON] було проведено профілактичну бесіду, в ході якої наголошено на сумлінному виконанні нею своїх батьківських обов?язків Крім того, працівниками СЮП ВП Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області відносно [PERSON] , було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП (за неналежне виконання батьківських обов?язків), який в подальшому буде скеровано до Шевченківського районного суду м. Чернівці для прийняття рішення згідно чинного законодавства. Притягнути [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП не виявилося можливим у зв?язку із тим, що місцезнаходження останнього не відоме (а.с.48) . Згідно з інформацією Чернівецького міського центру соціальних служб від 06.06.2023 р. (а.с.40), фахівцями Центру неодноразово здійснювалися виїзди за місцем проживання родини. Під час візиту було з?ясовано, що в помешканні не створено належних умов для проживання малолітньої дитини : брудно, неприємний запах, немає постільної білизни. Окрім того, батьки мали ознаки вживання алкогольних напоїв. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до приписів ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За приписом ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них, а також повно і всебічно досліджувати обставини справи, оскільки, позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу на недобросовісних батьків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, враховуючи надані вище перелічені докази, суд погоджується з висновками соціальних служб та органів опіки і піклування та, оскільки на протязі тривалого часу відповідачі нехтують батьківськими обов`язками щодо своєї доньки з причини того, що зловживають спиртними напоями і ці обставини несуть загрозу для дитини, злісно ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню й матеріальному утриманню малолітньої дитини, не забезпечують її законних прав на нормальні умови життя та в зв`язку із цим вважає доцільним застосування до відповідачів крайнього заходу впливу у виді позбавлення їх батьківських прав, що відповідатиме інтересам дитини, із роз`ясненням їм положень ст.169 СК України про поновлення батьківських прав, якщо їх поведінка докорінно зміниться. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому слід зазначити, що особи, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України). Відповідно до положення ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню із відповідачів на користь держави у рівних частинах. На підставі викладеного та,

Outcome: approved