Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

11 серпня 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про зміну (зменшення) розміру аліментів. Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2023 року, призначення не відбулося, так як не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Так, за штатним розписом в Красноокнянському районному суді Одеської області троє суддів, а фактично працює двоє суддів, з яких: суддя Бурдинюк О.С. була відключена, у зв`язку з відрядженням та перед відпусткою 14 і більше днів, а також суддя Чеботаренко О.Л. була відключена, у зв`язку з відрядженням. Тому в перший робочий день після повернення судді Чеботаренко О.Л. з відрядження, а саме 14.08.2023 року, проведено повторний автоматизований розподіл справи, згідно з яким, справу розподілено на суддю Чеботаренко О.Л. Ухвалами від 18.08.2023 року та від 11.09.2023 року позовна заява була залишена без руху. Після усунення недоліків позовної заяви та отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачів, ухвалою від 06.10.2023 року позовна заява була прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою від 03.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.11.2023 року. 16.11.2023 року, до початку судового розгляду по суті, до суду надійшли доповнення до позовної заяви. В обґрунтування позовних вимог з їх подальшими доповненнями позивач посилався на те, що на підставі рішення Красноокнянського районного суду Одеської області про стягнення аліментів було видано виконавчий лист №2/1517/283/2011 року, яким з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітної плати (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина - [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22.09.2011 року. За вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER]. Утримання аліментів проводиться з зарплати за місцем роботи, згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату від 16.02.2021 року. Крім того, на підставі рішення Красноокнянського районного суду Одеської області про стягнення аліментів було видано виконавчий лист №506/680/15-ц від 30.09.2015 року, яким нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітної плати (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина - [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.08.2015 року. За вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER]. Утримання аліментів проводиться з зарплати за місцем роботи, згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату від 02.12.2020 року. Крім того, 29.06.2023 року Красноокнянським районним судом Одеської області було видано судовий наказ №506/699/23, яким з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітної плати (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.06.2023 року. За вказаним виконавчим документом відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER]. Для вирішення питання щодо утримання дитини [PERSON] , [INFO] , позивачем 15.09.2021 року [PERSON] було надано довіреність №336, для оформлення земельної ділянки, площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, з подальшим оформленням на дитину [PERSON] , у зв`язку з чим [PERSON] йому було надано розписку про відсутність претензій щодо сплати аліментів до та після укладення договору дарування. Крім того, 10.10.2023 року Красноокнянським районним судом Одеської області було видано судовий наказ №506/1048/23, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітної плати (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина - [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.10.2023 року. За вказаним виконавчим документом відкрито виконавче провадження ВП №73190313. На думку позивача, таким чином, за всіма вищевказаними виконавчими документами з нього необхідно стягувати 100% від заробітної плати. На даний час він перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] , де отримує зарплату, з якої проводяться відповідні утримання на підставі вказаних виконавчих документів. Після ухвалення вищевказаних рішень суду у нього змінився сімейний стан - народилася четверта донька [PERSON] , [INFO] , на яку також присуджені аліменти. При цьому у постанові у справі 691/926/20 Верховний суд звернув увагу, що «зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу». Тому позивач, не відмовляючись виконувати свій обов`язок з утримання дітей, просив зменшити розмір аліментів, встановлений вищевказаними рішеннями суду та судовими наказами, визначивши їх на чотирьох дітей як 1/2, тобто на кожну дитину по 1/8 частині заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також стягнути судові витрати по сплаті судового збору з кожного відповідача відповідно до заявлених вимог. Позивач в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність /а.с.4-6, 66-69/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позов визнає частково в частині зменшення розміру аліментів, а в частині стягнення судових витрат по сплаті судового збору не визнає /а.с.82/. Тому справа розглянута у відсутність позивача та відповідача [PERSON] , що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, погодилась на зменшення розміру аліментів, а в частині стягнення з неї судових витрат просила відмовити. Відповідач [PERSON] позов в частині зменшення розміру аліментів на дітей визнала, а в частині стягнення судових витрат не визнала. Крім того, [PERSON] пояснила, що дійсно вона писала розписку, що не буде мати претензій щодо аліментів на старшого сина, у зв`язку з передачею сину земельної ділянки, однак це було до того, як змінилася сума аліментів. Заслухавши відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. На підставі рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 25.10.2011 року про стягнення аліментів 20.12.2011 року було видано виконавчий лист №2/1517/283/2011 року, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітної плати (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина - [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22.09.2011 року /а.с.16/. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Красноокнянського РУЮ МЮ від 01.03.2013 року за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER]. 16.02.2021 року у вказаному виконавчому провадженні винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника /а.с.17, 18/. У зв`язку з реєстрацією шлюбу 28.09.2019 року, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с.19/. На підставі рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 30.09.2015 року про стягнення аліментів 28.10.2015 року було видано виконавчий лист №506/680/15-ц, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітної плати (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина - [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.08.2015 року /а.с.22/. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції від 05.11.2015 року за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER]. 02.12.2020 року у вказаному виконавчому провадженні винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника /а.с.23, 24/. Судовим наказом Красноокнянського районного суду Одеської області від 29.06.2023 року №506/699/23 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітної плати (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.06.2023 року /а.с.26/ Постановою державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 11.07.2023 року за вказаним судовим наказом відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER] /а.с.27/. Судовим наказом Красноокнянського районного суду Одеської області від 10.10.2023 року №506/1048/23 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітної плати (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина - [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.10.2023 року. Постановою державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 01.11.2023 року за вказаним судовим наказом відкрито виконавче провадження ВП №73190313. 01.11.2023 року у вказаному виконавчому провадженні винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника /а.с.70, 76, 83/. 15.09.2021 року позивачем надано довіреність, якою він уповноважив [PERSON] бути його представником з метою реалізації його права щодо користування та розпорядження (подарувати малолітньому [PERSON] , [INFO] ) земельною ділянкою, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства /а.с.72/. 15.09.2021 року [PERSON] склала розписку, згідно з якою вона не буде претендувати на аліменти на дитину [PERSON] до та після укладення договору дарування /а.с.73/. При цьому, договору про припинення права на аліменти, в порядку, передбаченому ч.1 ст.190 СК України, між позивачем та [PERSON] укладено не було. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аналогічні положення містить і п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Враховуючи, що аліментні правовідносини існують тривалий час, а матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення, так і у бік покращення, то у сторін періодично може виникати право на звернення до суду з питання щодо зміни розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Частина 5 ст.263 ЦПК України передбачає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому суд зазначає, що ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доказування та надання доказів, а саме, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Позивач перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] з 22.08.2020 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій /а.с.31, 32/. [INFO] у позивача народилась донька [PERSON] /а.с.33/. Таким чином, сімейний стан позивача з моменту ухвалення рішень про стягнення з нього аліментів дійсно змінився. При цьому, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Судом встановлено, що з позивача на даний час стягуються аліменти на чотирьох малолітніх дітей по 1/4 частці його заробітку (доходу) щомісяця, тобто сукупний розмір аліментів, які стягуються з позивача складає 100% його заробітку (доходу), що не відповідає вимогам ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, враховуючи, що у позивача змінився сімейний стан, а також, беручи до уваги, що права всіх дітей позивача є рівними, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру аліментів присуджених з позивача вищевказаними рішеннями суду та судовими наказами, щодо всіх дітей позивача. Що стосується розміру аліментів, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, при стягненні аліментів за іншою процесуальною процедурою (видачі судового наказу), відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином законодавець за аналогічними правовідносинами визначив в якості розміру аліментів на трьох і більше дітей - 1/2 частину заробітку платника аліментів. З урахуванням встановлених обставин, враховуючи що законодавством передбачене стягнення аліментів у розмірі на трьох і більше дітей у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів в порядку наказного провадження, виходячи із аналогії закону, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, що права всіх дітей позивача є рівними, а також беручи до уваги, що відповідачі визнали позов в частині зменшення розміру аліментів, суд прийшов до висновку, що позов позивача в частині зменшення розміру аліментів слід задовольнити та зменшити розмір аліментів щодо всіх дітей позивача до 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісяця, що складає на кожну дитину по 1/8 частині заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідачів судових витрат, суд прийшов до наступного висновку. Особи, які звернулись до суду з позовом чи заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів є стягувачами аліментів, які відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору. Відповідачами в даній справі фактично є стягувачі аліментів за рішеннями суду та судовими наказами, які отримують аліменти не для власних потреб, а для забезпечення потреб малолітніх дітей позивача, утримання яких відповідно до ст.180 СК України, є обов`язком позивача, як батька дітей. При цьому, даний позов позивачем подано до суду не у зв`язку з неправомірною поведінкою відповідачів як стягувачів аліментів чи порушенням відповідачами як стягувачами аліментів прав позивача, а у зв`язку із зміною сімейного стану позивача, тобто із обставинами, які виникли у позивача незалежно від дій чи бездіяльності відповідачів, а тому стягнення судових витрат по сплаті судового збору з відповідачів, які отримують аліменти для забезпечення потреб дітей позивача, в даному випадку не відповідатиме встановленим ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства щодо справедливого розгляду та вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, так як стягнення судового збору з відповідачів як стягувачів аліментів у зв`язку із змінами у сімейному стані саме позивача є явно несправедливим . Тому в задоволенні позову в частині стягнення з відповідачів судових витрат слід відмовити.

Outcome: partial