Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Позивач через свого представника звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить зняти арешт з 1/5 частини квартири [ADDRESS] , власником якої є позивач, накладений постановою АА №810752 Державної виконавчої служби у Солом`янському районі міста Києва від 27.09.2006 року. Позов обгрунтовує тим, що він є власником 1/5 частини квартири [ADDRESS] . Зазначає, що у 2018 році йому стало відомо про те, що на підставі постанови АА №810752 від 27.09.2006 року Державною виконавчою службою у Солом`янському районі міста Києва було накладено арешт на 1/5 частини квартири [ADDRESS] . Відомості про обтяження були перенесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 03.10.2006. Зазначає, що з постанови державного виконавця ВДВС у Солом`янському районі м. Києва Школьної Т.М. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.09.2006 вбачається, що на виконанні перебував виконавчий лист №2-1763, виданий Солом`янським районним судом м. Києві 18.07.2005, за яким значиться боржником [PERSON] , стягувачем ДНВП «Центр-Будінвест». Вказує, що винесенню постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.09.2006 передував запит державного виконавця до Київського міського БТІ, про те, що [PERSON] , [INFO] належить: 1/5 частина квартири [ADDRESS] ; 1/20 частини квартири [ADDRESS] та квартира [ADDRESS] . Проте позивач стверджує, що він не є боржником у виконавчому провадженні, не являється стороною в цивільній справі № 2-1763, будь-яких боргових зобов`язань перед ДНВП «Центр-Будінвест» не має, оскільки не був учасником спірних правочинів, на відміну від відповідача [PERSON] , який має таке ж саме прізвище, ім`я та по батькові, однак являється іншою особою. У зв`язку з чим, на думку позивача, арешт на нерухоме належне йому майно було накладено неправомірно і помилково. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимогу підтримав, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки до суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) є власником 1/5 частини квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 18.05.1998 року. Проте, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься арешт (обтяження) на 1/5 частину квартири [ADDRESS] , яка належить позивачу [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), який був накладений 03.10.2006 12:48:30 за № 3822911 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА№810752, 27.09.2006, Державна виконавча служба у Солом`янському районі міста Києва, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 3822911. Судом встановлено, що у Солом`янському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Солом`янським районним судом м. Києва № 2-1763 від 18.07.2005, що виданий на виконання рішення суду про стягнення з ДНВП «Центр-Будінвест» на користь [PERSON] заборгованості. Відтак суд доходить висновку, що в межах виконавчого провадження арешт на нерухоме майно позивача накладено помилково Солом`янським відділом державної виконавчої служби, оскільки боржником у згаданому виконавчому провадженні є відповідач по справі [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частиною 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону, беручи до уваги вищенаведені обставини та те, що арешт на майно позивача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) було накладено помилково, оскільки він не є стороною виконавчого провадження, на відміну від відповідача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), який має таке ж прізвище, ім`я та по батькові, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та зняти арешти з нерухомого майна позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved