Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення безпідставно набутих коштів. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач отримував допомогу по безробіттю. Відповідач не повідомив позивача про призначення їй пенсії за віком, внаслідок чого позивачем надміру виплачено кошти у вигляді у вигляді допомоги по безробіттю. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти у розмірі 5 602, 75 грн та судові витрати. Ухвалою суду від 18 травня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 19 вересня 2021 року відповідач звернулася до Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного (а.с. 8) та заявою про призначення/поновлення виплати допомоги по безробіттю (а.с.9). З витягу із наказів про прийнятті рішення по відповідачу ПК № 026621091600019 від 30 листопада 2022 року вбачається, що наказом від 16 вересня 2021 року № НТ210916 надано статус безробітної з 16 вересня 2021 року, призначено допомогу по безробіттю з 16 вересня 2021 року по 10 вересня 2022 року, розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю 16 вересня 2021 року (а.с. 10). З витягу із наказів про прийнятті рішення по відповідачу ПК № 026621091600019 від 30 листопада 2022 року вбачається, що наказом від 08 серпня 2022 року № 220808 відповідачу припинено виплату по безробіттю з 08 серпня 2022 року у зв`язку з припиненням реєстрації безробітного відповідно до п. 1 ст. 45 ЗУ З листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27 жовтня 2022 року вбачається, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні (Дніпровський район) та з 08 липня 2022 року отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку за список № 1 згідно ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 13). На підставі зазначеного листа позивачем було складено Акт № 1785 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про обов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 15 листопада 2022 року (а.с. 12). Згідно довідки-розрахунку від 15 листопада 2022 року № 285 розмір надлишково виплачених відповідачці коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття за період з 08 липня 2022 року по 07 серпня 2022 року становить 5 602, 75 грн (а.с. 15). 30 листопада 2023 року позивачем на адресу відповідача надіслано листа з проханням добровільного перерахування коштів у розмірі 5 602, 75 грн (а.с. 16). Позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти у розмірі 5 602, 75 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не повідомила позивача про призначення їй пенсії за віком, внаслідок чого позивачем надміру виплачено кошти у вигляді у вигляді допомоги по безробіттю. За змістом п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач, у встановлений судом строк, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву та доказів на підтвердження своїх заперечень. Закон України «Про зайнятість населення» визначає правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути: 1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону. Відповідно ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно із ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так відповідно до п.1 ч. 1. ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Оскільки відповідачем не надано інформацію про призначення їй пенсії за віком, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 5 602,75 грн, виплачені позивачу як допомога по безробіттю за період з 08 липня 2022 року по 07 серпня 2022 року. З огляду на викладене, позовні вимоги по цій справі підлягають задоволенню повністю. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 684 грн відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 2 684 грн.

Outcome: approved