Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

20.09.2023 керівником Диканської окружної прокуратури Полтавської області до Диканського районного суду Полтавської області подано позовну заяву в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Полтавської міської ради, в особі Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 11 174 грн. 85 коп.. В обґрунтування вимог зазначено, що 27.05.2022 близько 20 год. відповідач [PERSON] спричинив малолітній [PERSON] , [INFO] , тілесне ушкодження у вигляді кульового наскрізного поранення правого стегна, яке відповідно до висновку судово-медичного експерта кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Вироком Диканського районного суду Полтавської області, який набрав законної сили 15.09.2020 відповідача [PERSON] визнано винувати у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, з призначення покарання у виді 150 годин громадських робіт. Внаслідок спричинених відповідачем [PERSON] неповнолітній [PERSON] тілесних ушкоджень, остання перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» з 27.05.2022 по 30.05.2022, у хірургічному відділенні з діагнозом - кульове наскрізне поранення правого стегна. Сума витрат, понесених лікарнею становить 2 257 грн. 26 коп. Разом з тим, вказаному медичному закладу, де проходила лікування неповнолітня [PERSON] , відшкодовано вартість лікування останньої згідно договору №2100-Е123-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій за рахунок коштів Національної служби здоров`я України в сумі 8 917 грн. 59 коп. Загальна сума витрачених бюджетних коштів за час стаціонарного лікування потерпілої [PERSON] становить 11 174 грн. 85 коп.: за рахунок коштів НСУЗУ (державного бюджету) - 8 917 грн. 59 коп., за рахунок коштів міського бюджету - 2 257 грн. 26 коп. У добровільному порядку [PERSON] кошти витрачені на лікування потерпілої [PERSON] не відшкодовано. З огляду на вказані обставини та зважаючи на те, що уповноваженими органами не вживались заходи, спрямовані на відшкодування витрат на лікування потерпілої особи від злочину, прокурор звернувся з вказаним позовом до суду . 21.09.2023 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі, визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні прокурор Диканської окружної прокуратури Полтавської області позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав вказаних у самому позові. Представник Полтавської міської ради Рудич Н.С., в судовому засіданні, у якому приймала участь в режимі відеоконференції, позов прокурора в інтересах Полтавської міської ради підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказав, що позов не був пред`явлений в рамках кримінального провадження, йому ніхто не повідомляв про необхідність відшкодування витрат на лікування. Крім того він відшкодував законному представнику потерпілої моральну шкоду під час досудового розслідування кримінального провадження. Вважає, що прокурор пізно звернувся із даним позовом до суду, тому він не повинен сплачувати такі кошти. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, завчасно, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, яке мається у матеріалах справи. Представник Національної служби здоров`я України подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» подав до суду заяву про розгляд справи буз участі представника їхнього підприємства. Позовні вимоги підтримує повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази приходить до наступного висновку. 15.08.2022 вироком Диканського районного суду Полтавської області затверджено угоду про примирення від 15.07.2022, укладену між законним представником малолітньої потерпілої [PERSON] - [PERSON] , та обвинуваченим [PERSON] .. Даним вироком [PERSON] - відповідача по справі, визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України з призначенням покарання у виді 150 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 15.09.2022. (а.с. 17-18). Згідно обставин, встановлених вироком суду [PERSON] 27 травня 2022 року, близько 20 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] , де водночас поруч із даним господарством, на перехресті вулиць Панаса Мирного та Горького гуляла малолітня потерпіла [PERSON] . У цей же час та місці, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з приводу гучної поведінки малолітньої потерпілої біля господарства обвинуваченого [PERSON] у останнього виник умисел на нанесення малолітній тілесних ушкоджень. Так, реалізовуючи свій протиправний умисел, обвинувачений [PERSON] , взяв належну йому пневматичну рушницю марки "HATSAN" моделі STRIKER MAGNUM, серійний номер [NUMBER] , яка знаходилася в будинку за місцем його проживання, та помістивши до каналу ствола свинцеву кулю, спорядив її. Після чого, перебуваючи у власному господарстві, прицілившись, виконав постріл в ногу малолітньої потерпілої [PERSON] завдавши останній легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді кульового наскрізного поранення правого стегна. Таким чином, своїми умисними діями, обвинувачений [PERSON] вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілої в межах даного кримінального провадження не заявлявся. Неповнолітня потерпіла [PERSON] , поступила 27.05.2022 до хірургічного відділення КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», де проходила лікування по 30.05.2022, загалом 3 дні, з діагнозом кульове наскрізне поранення правого стегна. Відповідно до довідки КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» №1026 від 31.05.2023, витрати лікарні на лікування дитини [PERSON] склали 11 174 грн. 85 коп., з них за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) становить 8917 грн. 59 коп., а за рахунок коштів місцевого бюджету Полтавської територіальної громади 2 257 грн. 26 коп. (а.с.25). Фінансування КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» у 2022 році здійснювалося Національною службою здоров`я України (далі - НСЗУ) за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» та НСЗУ Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №2100-Е123-Р000. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні. Частина коштів, зокрема на фінансування комунальних послуг лікарні, виділялася з міського бюджету. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» є юридичною особою - комунальним підприємством, засновником якого є Полтавська міська рада. Статутом КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» затвердженим рішенням третьої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 19.03.2021, визначено, що підприємство є об`єктом комунальної власності, засновником, власником, засновником та органом управління Підприємством виступає якого є Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради - п. 14, (а.с. 26, зворот). Отже, КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» відноситься до юридичних осіб комунальної власності, кошти, які виділяються на лікування хворих, частково надходять із місцевого бюджету. Враховуючи наведене, кошти в сумі 2 257 грн. 26 коп. підлягають зарахуванню до місцевого бюджету. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних інших медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Тобто, послуги КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ, як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086. НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми. В той же час, оскільки КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» витратила отримані від НСЗУ державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікуванні неповнолітньої потерпілої [PERSON] , котра перебувала на стаціонарному лікуванні, внаслідок спричинення їй тілесних ушкоджень відповідачем [PERSON] , тобто з його вини - на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», дані кошти, а саме 8 917 грн. 59 коп., необхідно стягнути з [PERSON] та зарахувати до Державного бюджету України. Невідшкодування витрат, здійснених КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» за рахунок державного та місцевого бюджетів на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] , негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Представництво інтересів громадянина або держави в суді відповідно до ч. 6 вказаної статті включає, у тому числі, право прокурора звертатися до суду з позовом (заявою, поданням). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Витрати на лікування потерпілого від злочину лікарні відповідачем відшкодовані не були. Держава має право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину (ч.2 ст.1191 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦПК держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного суду України від 07 липня 1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Відповідно до п. п. 2, 4 постанови Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року «Про обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до ч.3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. 03.07.2023 за № 23256/2-16-23 НСЗУ повідомлено Диканську окружну прокуратуру про те, що відповідно до норм Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101, та згідно листа НСЗУ не наділено повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину (а.с.45-46). Одночасно НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави із цивільним позовом Диканською окружною прокуратурою та готова до співпраці в межах повноважень. Однак, вказане свідчить про бездіяльність Національної служби здоров`я України та відсутність наміру звернення до суду, оскільки окружною прокуратурою листом фактично повідомлено про виявлені порушення. Відсутність претензійно-позовної роботи з боку Національної служби здоров`я України свідчить про нездійснення уповноваженим державним органом покладеного на нього законом обов`язку із захисту державних інтересів у сфері раціонального використання бюджетних (державних) коштів, внаслідок чого не надходять кошти до державного бюджету, порушуються інтереси держави в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій. Крім того, Диканська окружна прокуратура Полтавської області зверталась із запитами на адресу Полтавської міської ради про те, чи вживаються уповноваженими органами заходи щодо відповідача [PERSON] шляхом подання позовної заяви про стягнення коштів. У відповідь на зазначений запит прокуратури, надійшла відповідь Полтавської міської ради №04-54/2/1474 від 14.06.2023 відповідно до якої витрати на лікування потерпілого підлягають стягненню із засудженого шляхом звернення прокурора в інтересах Полтавської міської ради з відповідним позовом. Листом №10261 від 31.05.2023 КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» повідомило про те, що не зверталось до суду з позовом про стягнення витрат на лікування потерпілої від злочину. Кошти не відшкодовані на даний час (а.с. 25). Суду не надано доказів того, що відповідачем відшкодовано кошти, які витрачені на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] . Що стосується тверджень відповідача [PERSON] про необхідність відмови у позові, оскільки прокурор пізно звернувся із даним позовом та не пред`являв такий в межах досудового розслідування, суд зазначає наступне. Згідно з положенням ст.. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки - ст.. 257 ЦК України. Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість цивільних відносин. Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; п. 43 рішення від 29 січня 2013 року за заявою № 66610/09 у справі «Золотас проти Греції»). Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У статті 264 ЦК України визначено порядок переривання перебігу позовної давності. Так, згідно із цією статтею перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення позову особою до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як встановлено судом, вирок про засудження [PERSON] за ч. 2 ст. 125 КК України, набрав законної сили 15.09.2022. Диканська окружна прокуратура звернулась до НСЗУ та Полтавської міської ради із запитами про надання інформації щодо звернення з цивільними позовами про відшкодування [PERSON] збитків завданих злочином 05.06.2022. Відповідь від міської ради надійшла 14.06.2023, а від НСЗУ 03.07.2023. Позов подано Диканською окружною прокуратурою Полтавської області 20.09.2023, тобто в межах строку позовної давності. При цьому не подання цивільного позову в рамках кримінального провадження, не позбавляє прокурора права пред`явити такий позов в порядку цивільного судочинства. Приймаючи до уваги те, що між злочинними діями відповідача та перебуванням потерпілої на лікуванні в медичному закладі є причинний зв`язок, що доведено належними та допустимими доказами, відтак суд вважає, що є усі достатні правові підстави для відшкодування витрат з відповідача на стаціонарне лікування потерпілої в медичному закладі на користь держави в особі Національної служби здоров`я України, що являється відповідним розпорядником коштів Державного бюджету на оплату медичних коштів, а також коштів, витрачених коштів міського бюджету - Полтавської міської ради. Оскільки, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved