Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

02 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі, за участю третьої особи АТЗТ «Одестеплокомуненерго» про зняття арешту з майна та з оголошення заборони на його відчуження. За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М. Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху. 11 жовтня 2023 року від Позивача до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства закритого типу «Одестеплокомуненерго», за участю третьої особи Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі про зняття арешту з майна та з оголошення заборони на його відчуження. Позивач просить зняти арешт та заборону відчуження з частки квартири за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з закінченням виконавчого провадження та відсутністю боргових зобов`язань перед Акціонерним товариством закритого типу «Одестеплокомуненерго». Ухвалою суду від 12 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 08 листопада 2023 року від представника Акціонерного товариства закритого типу «Одестеплокомуненерго» до суду надійшла заява про слухання справи за відсутності. 10 листопада 2023 року від Позивача до суду надійшла заява про слухання справи за відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. 01 грудня 2023 року від Позивача до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи відповіді з Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). В судове засідання 08 грудня 2023 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, з`ясувавши обставини справи та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків. Постановою Приморського районного відділу державної виконавчої служби управління юстиції при примусовому виконанні Виконавчого листа № 2-1684 виданим 11.06.2003 року Київським райсудом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь АТЗТ «Одестеплокомуненерго» грошової суми у розмірі 1\~376, 94 гривень та виконавчого збір 68, 85 грн. накладено арешт на частки власності квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яка належить [PERSON] , а саме власності частки квартири [ADDRESS] . 16 листопада 2023 року [PERSON] звернувся до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про зняття арешту з майна. Листом № 165092 від 22 листопада 2023 року Першим Приморським відділом державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було повідомлено, що постанова про арешт майна боржника виносилась державним виконавцем власноручно на паперових носіях, бланках суворої звітності з відповідними серіями. Що стосується виконавчого провадження на підставі якого виносилась відповідна постанова про арешт, повідомили, що згідно Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5, а саме Розділу 9 пункту 9.9 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання до архіву, становить 3 роки, у зв`язку з чим, зазначене виконавче провадження підлягали знищенню. З огляду на вищевикладене, повідомлено про неможливість встановлення на підставі якого виконавчого провадження було накладено арешт, про що реєстратором внесено запис про обтяження 8190702. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] існує арешт (архівний запис) за реєстраційним номером обтяження: 8190702, який зареєстрований 14.11.2008 року Першою одеською державною нотаріальною конторою на підставі Постанови, б/н, 02.02.2004 Першого відділу ДВС Приморського РУЮ м Одеса на частини квартири, яка належить [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Пунктом 2 ч. 1 ст. 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України). У відповідність до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. При розгляді таких спорів суди повинні враховувати роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в Постанові Пленуму від 03.06.2016 р. № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна». Так, відповідно до п. 2 зазначеної Постанови Пленуму вбачається, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Аналізуючи вищенаведені обставини, в даний час дія арешту на нерухоме майно порушує право власності позивача, в частині вільного користування та розпорядження своїм майном, оскільки в державному реєстрі наявні відомості про арешт нерухомого майна. Положення ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачають, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. З огляду на викладені обставини, та враховуючи те, що виконавчі провадження по виконанню виконавчих документів, у яких боржником є [PERSON] на примусовому виконанні у відділі виконавчої служби не перебувають, тому відсутні підстави для існування арештів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved