Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеним позовом, в якому просила визнати виконавчий напис № 180098 від 18.11.2021 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» боргу у сумі 20439,94 грн таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати, в тому числі за надання правничої допомоги, покласти на відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що у серпні 2023 року через налаштування додатку «Дія» їй стало відомо про перебування на примусовому виконанні виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 18098 від 18.11.2021 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» боргу у сумі 20439,94 грн. До цього часу ні постанови про відкриття виконавчого провадження, ні виконавчого напису вона не отримувала. З відповіді на запит адвоката вбачається, що для посвідчення виконавчого напису приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сазоновій О.М. було надано копію договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1821949 від 19.05.2021, копія додатку № 1 до договору про надання коштів, виписки з особового рахунку за кредитним договором, копія заяви на вчинення виконавчого напису, копія довіреності представника. Тобто, кредитний договір є нотаріально не посвідчений, відтак не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, жодних повідомлень від ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про порушення зобов`язань за кредитним договором позивач не отримувала, виконавчий напис було вчинено таємно та з порушенням вимог законодавства України. З огляду на це, такий виконавчий напис має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню. Також зазначає, що орієнтовний розмір витрат, які вона має намір понести за надану правову допомогу в зв`язку з розглядом даної справи, становить 5000,00 грн. Ухвалою суду від 25 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, учасникам встановлено строки для подачі заяв по суті справи. 31 жовтня 2023 року представником відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Солонинкою В.О. через систему «електронний суд» подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просить розгляд справи здійснювати без участі представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», відмовити [PERSON] у стягненні із відповідача витрат на правничу допомогу. В обґрунтування клопотання зазначає, що позивач у позовній заяві не надала документів, які підтверджують факт оплати правової допомоги, документів, що містять детальний опис робіт та послуг виконаних адвокатом відповідно до умов договору; сума та вид виконаної роботи є неспівмірними та не відповідають критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг. Також, 22.11.2023 (згідно з інформацією про відправлення) до суду надійшло клопотання представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Кравчук М.А. про зменшення судових витрат на правничу допомогу, в яких представник просить розгляд справи здійснювати без участі представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», відмовити [PERSON] у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу та у задоволенні позову в повному обсязі. У клопотанні зазначає, що відповідач категорично не погоджується з доводами позивача та заперечує проти заявлених позовних вимог в повному обсязі. При цьому, у клопотанні представник відповідача не зазначає підстав невизнання позову в повному обсязі та не наводить аргументів цьому. Зміст поданого клопотання містить лише обґрунтуванням щодо невизнання вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Так, представник відповідача зазначає, що сума та вид виконаної роботи адвокатом є неспівмірними та не відповідають критерію розумності та дійсної вартості роботи, позивачем до позовної заяви не додано договору про надання правової допомоги з детальним описом послуг, їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката, документів про опис робіт та послуг, документів, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У заяві зазначила, що протягом 5-денного терміну з моменту винесення рішення, зобов`язується надати до суду всі понесені судові витрати в тому числі, витрати на правничу допомогу, оскільки збір таких документів потребує часу, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук А.А. не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив, правом на подачу до суду пояснень по суті справи не скористався. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі доказами. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис № 18098 про стягнення з позивача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) невиплачені в строк грошові кошти на підставі договору № 1821949 від 19.04.2021, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» (код ЄДРПОУ 42753492), правонаступником всіх прав та обов`язків за договором факторингу № ККЛУ-20082021 від 20.08.2021 з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», та [PERSON] , строк платежу за яким настав 19.05.2021, у сумі 20439,94 грн (а.с.11 - копія виконавчого напису). 19 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Кошкером І.А. було відкрите виконавче провадження № [NUMBER] на підставі виконавчого напису нотаріуса № 18098 виданого 18.11.2021. Постановою від 05.09.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. визначено рахунок [NUMBER] відкритий в АТ «Райффайзен Банк» поточним рахунком фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої Законом «Про держваний бюджет України» на 1 січня поточного календарного року, а також сплати податків, зборів без урахування арештів, накладених органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями (а.с. 12, 13). У відповіді на адвокатський запит [PERSON] , яка здійснює представництво інтересів [PERSON] , ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» зазначило, що виконавчий напис знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчук А.А, в якому відкрито провадження (а.с. 14). До даної відповіді ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило адвокату копії запитуваних документів, а саме: копію Договору № 1821949 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19 квітня 2021 року, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , відповідно до якого кредит надається у розмірі 6000,00 грн, на строк 30 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,90 % в день. Договір підписано клієнтом [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором, договір нотаріально не посвідчено (а.с. 15-19); копію додатку № 1 до даного договору - графік платежів (а.с. 20); копію виписки з особового рахунку за кредитним договором № 1821949 від 19.04.2021, складеної представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (а.с. 21); копію заяви про вчинення виконавчого напису (а.с.22). За приписами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц зазначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1. Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), який суд застосовує до даних спірних правовідносин. Судом встановлено, що кредитний договір нотаріально не посвідчений. На спростування цього відповідачем нотаріально посвідчений кредитний договір суду не наданий. Не наданий нотаріально посвідчений договір і на запит адвоката Вак О.В. безпосередньо позивачу [PERSON] . Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (постанова Верховного Суду від 23.06.2020 у справі N 645/1979/15-ц). Крім того, як вбачається із відповіді на запит адвоката, відповідачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» нотаріусу для вчинення виконавчого напису лише надано виписку з особового рахунку за кредитним договором сформованою новим кредитором ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», будь-яких первинних документів на підтвердження безспірності заборгованості не надано. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач у позові стверджує, що спірний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом з порушенням Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки при вчинені виконавчого напису нотаріус не переконалася належним чином у безспірності розміру суми, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Сам факт подання стягувачем відповідних документів про заборгованість боржника не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити та визнати виконавчий напис № 18098 від 18.11.2021, вчинений приватним нотаріусом Сазоновою О.М., таким, що не підлягає виконанню. В частині розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В позовній заяві позивач зазначила про орієнтовний розмір витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом даної справи становить 5000,00 грн. У заяві, поданій 30.11.2023, позивач повідомила про намір подати докази на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн протягом п`яти днів після ухвалення рішення. З огляду на вище зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на користь позивача [PERSON] сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1073,60 грн. Суд не вирішує питання розподілу судових витрат в частині понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу в межах даного рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved