Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» Тетера О. В. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути у солідарному порядку з відповідачів по справі на користь ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» заборгованість по оплаті за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, надану за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 5749,90 грн, інфляційні втрати у розмірі 230,19 грн, 3% річних у розмірі 60,56 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що, що позивачем з 01.11.2013 надаються послуги з управління та надання послуг з утримання будинку, об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях, в тому числі багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Відповідачі є споживачами наданих позивачем послуг з утримання будинків та прибудинкових територій за адресою [ADDRESS] . Щомісячні нарахування за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території здійснюються у відповідності до Рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 178від 12.04.2017 року, яким затверджені тарифи на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01.05.2017року. Відповідачі по справі за надані послуги не здійснювали оплати, в результаті чого за період з із серпня 2020 року по серпень 2023 року утворилась заборгованість у сумі 5749,90 грн., з огляду на що указану суму заборгованості, а також інфляційні витрати в сумі 230,19 грн, 3% річних у розмірі 60,56 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Ухвалою суду від 15 вересня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористався, у позовній заяві якій просив справу розглядати за його відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, однак до суду повторно не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом, відповідачі по справі на моментподання позовноїзаяви досуду,зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами житлово-комунальних послуг, які надаються ТзОВ «Житлосервіс-КР» за вказаною адресою. Згідно статті 162 Житлового кодексу України, плата за користування житловим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строк внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату ї плату за комунальні послуги. Частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі\~Закон № 2189-VIII), встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Послуга з управління багатоквартирним будинком результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга-послуга зуправління багатоквартирнимбудинком. Послугаз управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщеньта прибудинкової території, виконання санітарно-технічнихробіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинковихсистем, що використовуються для надання відповідної комунальноїпослуги уразі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтівтощо; купівлюелектричної енергіїдля забезпеченняфункціонування спільногомайна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 1, 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачами, що ТОВ «Житлосервіс-КР» за адресою: [ADDRESS] надаються житлово-комунальні послуги, плата за надання яких нараховувалася за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачів за період із серпня 2020 року по серпень 2023 року сума заборгованості за житлово-комунальні послуги становить 5749,90 грн. (а.с. 10). Розмір заборгованості та її складові відповідачі не спростували, контррозрахунку боргу не надали. Позивач послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території будинку [ADDRESS] надавав безперебійно, на підставі чого нарахування за надані послуги здійснювались щомісячно. Згідно п. 5 ч. 2ст.7Закону України«Про житлово-комунальніпослуги» індивідуальний споживач зобов`язанийоплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі своїх обов`язків по своєчасному внесенню плати за надані житлово-комунальні послуги належним чином не виконували, доказів про звернення до позивача із заявами та скаргами щодо не надання або неналежного надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідачами суду не надано. У зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів суми заборгованості за надані послуги обґрунтованими та доведеними належними, допустимими та достатніми доказами, відтак підлягають задоволенню. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України). За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Правовідносини, які склалися між сторонами щодо надання та отримання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11, від 20 червня 2012 р. у справі № 6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13; постанова Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 369/88/17, провадження № 61-4924св18) тому оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини другої статті 625 ЦК України та погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат за період з 21.09.2019 по 21.02.2022. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). Оскільки належним чином повідомлені про дату слухання справи відповідачі відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надалли, враховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2684,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 1,2), яку суд вважає можливим задовольнити.

Outcome: approved