Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

06.12.2022 адвокат Байдак В.Г. в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із вищевказаною позовною заявою, яку представником позивача умотивовано тим, що 09 січня 2022 року біля 13 години 40 хвилин на автомобільній дорозі «М-12» неподалік села Писарівка Вінницького району Вінницької області відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Audi А6», д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв наїзд на належний позивачу на праві власності автомобіль марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , яким керував її чоловік [PERSON] , в результаті ДТП вищевказаний автомобіль, що належить позивачу, був пошкоджений. Вказує, що згідно висновків поліції та суду дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON] . Також зазначає, що відповідно до звіту № 22-195 від 11 травня 2022 року вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Volkswagen Caddy, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження становить 148657 гривень 44 копійки. Представник вказує, що фактично на ремонт автомобіля позивачем було витрачено 132510,00 гривень, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг №MRD-625-766486 від 31.08.2022 року та фіскальними чеками від 03, 04 та 08 листопада 2022 року. Проте страховою компанією ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» [PERSON] відшкодовано заподіяну шкоду в зв`язку з пошкодженням автомобіля в розмірі 74516,00 гривень, тобто різниця між страховим відшкодуванням та фактичним розміром заподіяної шкоди складає 57994,00 гривні. Також зазначає, що позивачем понесені витрати на оплату оцінки вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортних засобів в сумі 2512,56 гривень, тому загальна сума заподіяних збитків, які підлягають відшкодуванню і залишились невідшкодованими, складає: 60506 гривень 56 копійок. Вказує, що на усні пропозиції [PERSON] відповідач запевнював її, що відшкодує заподіяну їй шкоду в добровільному порядку, однак не зробив цього, в зв`язку з чим 18 жовтня 2022 року вона направила йому претензію з пропозицією в добровільному порядку відшкодувати їй завдані збитки, однак відповідач відмовився отримати відправлене поштове відправлення. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 60 506,56 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та понесені нею судові витрати на сплату судового збору в сумі 1488,60 грн. та на оплату правничої допомоги в сумі 5000 грн. 08.11.2023 в судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Байдак В.Г. не з`явилися; при цьому попередньо через канцелярію суду подали заяви про розгляд даної справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та в разі неявки не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, в порядку ч.10 ст. 187 ЦПК України; заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим, суд вирішив провести заочний розгляд справи, про що постановив відповідну ухвалу. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі. Вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява частково обґрунтована та така, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 09.01.2022 біля 13:40 год. на автомобільній дорозі «М-12». неподалік с. Писарівка Вінницького району Вінницької області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Audi А6». д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль марки «Chevrolet AVEO», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіль марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] ; в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, про що свідчить копія постанови судді Вінницького районного суду Вінницької області від 18.04.2022, справа №128/260/22 (а.с.12). Вказаною постановою провадження по справі відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. Транспортний засіб марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.11). 17.05.2022 позивач [PERSON] звернулася до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» із заявою про виплату страхового відшкодування, в зв`язку з тим, що в ДТП, яка сталась 09.01.2022, відповідальним з заподіяння шкоди визнано [PERSON] , цивільно-правову відповідальність якого застраховано за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/2011470 від 17.07.2021 (а.с.13). Відповідно до копії звіту №22-195 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 11.05.2022, (дата оцінки: 09.01.2022), вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 148\~657,44 грн. (а.с.19-29). Згідно акту приймання-передачі наданих послуг №MRD-625-766486 від 31.08.2022, ФОП [PERSON] , позивачу [PERSON] виконано роботи (надано послуги) по ремонту транспортного засобу «Volkswagen Caddy» на загальну суму у розмірі 132\~510,00 грн. (а.с.14-15), які були сплачені позивачем у повному обсязі, про що свідчать копії фіскальних чеків (а.с.16,17,18). Відповідно до копії виписки по рахунку, 29.07.2022 страховою компанією ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» перераховано на рахунок позивача грошові кошти в сумі 74\~516,00 грн. Призначення платежу страхове відшкодування згідно страхового атку №G-16602-1 за пошкодження транспортного засобу «Volkswagen Caddy» [NUMBER] ; платіж № [NUMBER] (а.с.30). Окрім того,\~судом встановлено,\~що \~28.04.2022\~ [PERSON] \~ було\~сплачено на\~користь [PERSON] \~грошові кошти\~у розмірі\~2\~512,56\~грн.,\~про що\~свідчить копія\~квитанції №RC_H95WD25UPAMTYND1KSZ849\~від 28.04.2022 (а.с.31). Водночас із вищевказаної квитанції не можливо встановити призначення даного платежу, а також матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що громадянин [PERSON] дійсно є законним чоловіком позивача [PERSON] . Судом також установлено, що 18.10.2022 [PERSON] на адресу [PERSON] було надіслано претензію про добровільне відшкодування завданих їй збитків, проте відповідач відмовився її отримувати та вказана претензія залишена без належного реагування з боку відповідача [PERSON] (а.с.32,33). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Згідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, якою передбачено одної з підстав виникнення зобов`язання: заподіяння шкоди (деліктне/позадоговірне зобов`язання). Згідно до ч.1\~ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ч.ч.1, 2\~ст. 1187 ЦК України\~визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на зазначене, факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Вказане зобов`язання виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання виступають потерпілий і особа, яка завдала шкоди. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як передбачено п.1 ч.2\~ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Виходячи з вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності , суд дійшов до висновку, що позовна вимога частині стягнення різниці між страховим відшкодуванням та фактичним розміром заподіяної шкоди, внаслідок ДТП у розмірі 57\~994,00 грн. підлягає до задоволення , оскільки матеріалами справи доведено наявність такої шкоди, доведено протиправність поведінки відповідача та причинний зв`язок такої поведінки із вищезазначеним розміром спричиненої позивачу майнової шкоди. В решті позовних вимог, а саме в частині стягнення на користь позивача витрат на оплату оцінки вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортних засобів в сумі 2\~512,56 грн., слід відмовити за необґрунтованістю, оскільки вказані витрати сплачені (понесені) іншою, а саме громадянином [PERSON] , ані позивачем. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу, розмір оплати який підтверджений позивачем належним письмовим доказом. Представник позивача в позовній заяві просить суд стягнути з [PERSON] витрати пов`язані із оплатою позивачем гонорару адвокату за надання професійної правової допомоги у розмірі 5000,00 гривень. В обґрунтування заявленої суми на надання правової допомоги в розмірі 5000 гривень представником позивача- адвокатом Байдаком В.Г. надано: копію дублікату свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №620 від 15.09.2011 (а.с.34); договір про надання професійної правничої допомоги №54 від 15.11.2022 (а.с.35); попередній розрахунок від 06.12.2022 (а.с.37); акт виконаних робіт від 06.12.2022 по договору про надання професійної правничої допомоги №54 від 15.11.2022 (а.с.38) та квитанцію на оплату правничої допомоги №18 від 15.11.2022, відповідно до якої позивачем [PERSON] сплачено адвокату Байдаку В.Г. гонорар за надання правничої допомоги та представництво інтересів в суді у цивільній справі за її позовом до [PERSON] (а.с.36). Відповідно до ч.1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч.1,2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вивчивши матеріали справи в цій частині, суд вважає, що заявлена сума судових витрат на професійну правничу допомогу є такою, що пов`язана з розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тому витрати на професійну правничу допомогу підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача в сумі 4\~792,37 грн. (із розрахунку: 5000,00 грн. х 57994,00 грн. / 60\~506,56 грн.), пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім цього, з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, то у рахунок повернення сплаченого судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 1426,78 грн. (із розрахунку: 1488,60 грн. х 57994,00 грн. / 60\~506,56 грн.). Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial