Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року [PERSON] відмовлено у задоволенні позову до [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів. 10.11.2023 року представником відповідачки [PERSON] адвокатом Хворост Д.М. до суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з [PERSON] витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що 16.06.2023 року між нею, як адвокатом та відповідачкою, як клієнтом укладено договір № 42 про надання правничої допомоги. За п. 1.1 договору у відповідності до ст. 59 Конституції України, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат зобов`язався здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, клієнт зобов`язався оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору на умовах визначених договором. Пунктом 3.3. визначено перелік послуг та їх вартість. Адвокатом станом на 09.11.2023 р. виконано ряд послуг за договором на суму 10000,00 грн. 09.11.2023 р. на підставі п. 3.7. договору [PERSON] та адвокат підписали акт приймання-передачі наданої правової допомоги № 1 до договору про надання правової допомоги № 42 від 16.06.2023 р. на суму 10000,00 грн., які сплачено клієнтом. Зазначене підтверджується платіжною інструкцією 0.0.3050920746.1 від 16.06.2023 р. на суму 3500,00 грн., квитанцією від 29.06.2023 р. на суму 3000,00 грн., платіжною інструкцією 0.0.3290132775.1 від 07.11.2023 р. на суму 3500,00 грн. До ухвалення рішення [PERSON] у відзиві на позов зазначала, що орієнтовно планує понести витрати на послуги адвоката в сумі від 10000,00 грн. до 20000,00 грн. Заява містить детальний опис робіт (наданих послуг) за яким, адвокатом надано клієнту: - консультація щодо перспектив розгляду справи, роз`яснені можливі варіанти судового рішення, роз`яснено клієнту актуальну судову практику в подібних спорах, проаналізовано позов та запропоновано стратегію захисту прав відповідачки, роз`яснено право на відзив; складено заяву про внесення даних до РНОКПП та додаткових відомостей про учасника справи 23.06.2023 р.; складання клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; - складено відзив на позов; - надано повторну консультацію пов`язану з отриманням відповіді на відзив, надано юридичний аналіз відповіді на відзив, роз`яснено право на подачу заперечень відповідь на відзив; - складання заперечення на відповідь на відзив 31.07.2023 р.; - складання запиту до Головного управляння НП України в Сумській області № 1 від 09.08.2023 р.; - складання запиту до Управляння патрульної поліції в Сумській області № 2 від 09.08.2023 р.; - складання клопотання про долучення доказів від 25.08.2023 р.; - представлення інтересів клієнта у судовому засіданні 06.11.2023 р.; написання заяви в інтересах клієнта про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення. До заяви додано копію акту приймання-передачі наданої правової допомоги № 1 від 09.11.2023 р. до договору про надання правової допомоги № 42 від 16.06.2023 р. 10.11.2023 року представником відповідачки [PERSON] адвокатом Хворост Д.М. до суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з [PERSON] витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що 28.06.2023 року між нею, як адвокатом та відповідачкою, як клієнтом укладено договір № 48 про надання правничої допомоги. За п. 1.1 договору у відповідності до ст. 59 Конституції України, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат зобов`язався здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, клієнт зобов`язався оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору на умовах визначених договором. Пунктом 3.3. визначено перелік послуг та їх вартість. Адвокатом станом на 09.11.2023 р. виконано ряд послуг за договором на суму 10000,00 грн. 09.11.2023 р. на підставі п. 3.7. договору [PERSON] та адвокат підписали акт приймання-передачі наданої правової допомоги № 1 до договору про надання правової допомоги № 48 від 28.06.2023 р. на суму 10000,00 грн., які сплачено клієнтом. Зазначене підтверджується платіжною інструкцією від 28.06.2023 р. на суму 3500,00 грн. та квитанцією від 05.08.2023 р. на суму 6500,00 грн. До ухвалення рішення [PERSON] у відзиві на позов зазначала, що орієнтовно планує понести витрати на послуги адвоката в сумі від 10000,00 до 20000,00 грн. Заява містить детальний опис робіт (наданих послуг) за яким, адвокатом надано клієнту: - консультація щодо перспектив розгляду справи, роз`яснені можливі варіанти судового рішення, роз`яснено клієнту актуальну судову практику в подібних спорах, проаналізовано позов та запропоновано стратегію захисту прав відповідачки, роз`яснено право на відзив; - складено відзив на позов; - надано повторну консультацію пов`язану з отриманням відповіді на відзив, роз`яснено з яких причин і навіщо позивач направив їй вказану заяву, роз`яснено, що вона не зобов`язана на неї реагувати; - представлення інтересів клієнта у судовому засіданні 06.11.2023 р.; написання заяви в інтересах клієнта про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення. До заяви додано копію акту приймання-передачі наданої правової допомоги № 1 від 09.11.2023 р. до договору про надання правової допомоги № 48 від 28.06.2023 р. Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу та докази обсягу робіт направлені відповідачу. Позивач [PERSON] надав відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат в якому просив зменшити їх розмір. Зазначив, що не заперечує, що законодавець визначив порядок розподілу витрат на правничу допомогу та порядок їх стягнення, однак відповідачки мали одного представника, та однаковий предмет спору і надавши консультацію та склавши відзив першому клієнту вже був обізнаний у справі з усіма деталями через, що неможливо порівнювати обсяг роботи з першим та другим клієнтом. Підстави та предмет позову не змінювались і фактично представником відповідачок були складені аналогічні відзиви, які були підтримані в суді, а також розгляд справи відбувся в одному судовому засіданні в якому представник відповідачок приймав участь у режимі відеоконференції. Зауважив, що акти приймання-передачі виконаних робіт не містять часу витраченого на виконання робіт. Просив врахувати, що підставою звернення до суду були складнощі щодо сплати аліментів у встановленому розмірі, крім того на цей час він несе витрати на новонароджену дитину і стягнення 20000,00 грн. на правничу допомогу для нього є надмірним. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до вимог ч. 3, 4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідачки та їх представник у судове засідання не прибули, представник подав суду клопотання про розгляд заяви за його відсутності. Позивач та представник позивача у судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи, що відповідачами подано заяви про розгляд справи за їх відсутності, доводи щодо стягнення витрат на правову допомогу стороною позивача наведені у поданому клопотанні про зменшення їх розміру, суд вважає за можливе провести розгляд поданої заяви без участі сторін, які не з`явились за судовим викликом. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступних висновків. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року [PERSON] відмовлено у задоволенні позову до [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів. За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В тому числі, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Представником відповідачів шляхом поштового відправлення, подано заяву про ухвалення додаткового рішення 10.11.2023 року та про наявність таких доказів щодо судових витрат, крім того повідомлено при зверненні з відзивом на позов та в заяві поданій до ухвалення рішення з зазначенням, що докази будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення. Тому суд вважає, що строк на подачу цих доказів не пропущений. Представник відповідачок [PERSON] та [PERSON] просить стягнути з позивача [PERSON] на їх користь витрати на правову допомогу в сумі по 10000,00 грн. кожній Відповідно до п. 2.1.1., як договору № 42 від 16.06.2023 р. про надання правничої допомоги укладеного між адвокатом Хворост Д.М. та [PERSON] так і договору № 48 від 28.06.2023 р. про надання правничої допомоги укладеного між адвокатом Хворост Д.М. та Давидовою Я.С. адвокат зобов`язався здійснювати клієнту: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності клієнта; складення заяв, втому числі позовних заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, в приватних виконавців, приватних нотаріусів та в державній виконавчій служб. Відповідно до п. 2.2.2 договорів клієнт зобов`язався здійснити оплату послуг адвоката на умовах, визначених договором або згідно додаткової домовленості. Пунктом 2.3.1. передбачені повноваження адвоката по виконанню умов договору. За п. 3.3. договору, при порядку обчислення гонорару сторони погодились, що гонорар має фіксований розмір і складає 10000,00 грн. за ведення справи клієнта № 644/2760/23 в суді першої інстанції включає в себе: підготовку та написання всіх заяв по суті, інших заяв та клопотань, які адвокат вважає за необхідне для досягнення очікуваного результату, представлення інтересів клієнта в судових засіданнях, збирання доказів, отримання судових рішень по справі, ін. Згідно з п. 3.4. договорів сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється клієнтом в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок адвоката, реквізити якого зазначені в договорі. Стороною відповідачів суду надано акт приймання-передачі наданої правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 1 від 09.11.2023 р., до договору № 42 від 16.06.2023 р. між [PERSON] та адвокатом Хворост Д.М. з зазначенням виконаного об`ємом робіт адвокатом та сплатою станом на 09.11.2023 р. фіксованої суми 10000,00 грн. за платіжною інструкцією 0.0.3050920746.1 від 16.06.2023 р. на суму 3500,00 грн., квитанцією від 29.06.2023 р. на суму 3000,00 грн., платіжною інструкцією 0.0.3290132775.1 від 07.11.2023 р. на суму 3500,00 грн. Акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги № 1 від 09.11.2023 р., до договору № 48 від 28.06.2023 р. між [PERSON] та адвокатом Хворост Д.М. з зазначенням виконаного об`ємом робіт адвокатом та сплатою станом на 09.11.2023 р. фіксованої суми 10000,00 грн. за платіжною інструкцією від 28.06.2023 р. на суму 3500,00 грн. та квитанцією від 05.08.2023 р. на суму 6500,00 грн. Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно зі ст. 1 Закону України від 05.07.2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням (ч. 1 ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Аналогічні положення викладені в ч. 1, ч. 2 ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року (зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року) (далі - Правила адвокатської етики). Відповідно до ч. 3 ст. 28 Правил адвокатської етики розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. З огляду на викладене, суд зауважує, що правовідносини щодо домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах яких розглядаються питання щодо зобов`язання про сплату та строки сплати. Втручання суду у договірні відносини між адвокатом і клієнтом з питань визначення розміру гонорару чи його зменшення можливо лише за умови обґрунтованості та наявності доказів підтвердження невідповідності витрат фактично наданим послугам (постанови Верховного Суд від 20.11.2020 року у справі № 910/13071/19, від 21.04.2021 року у справі № 488/1363/17, провадження № 61-11991св20). Цивільним процесуальним законом визначено критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, пункт 268; від 28 липня 1999 року у справі «Ботацці проти Італії», заява № 34884/97, пункт 30). Згідно з матеріалами справи представниця [PERSON] адвокат Хворост Д.М. подала заяву про внесення своїх даних як представника відповідачки до РНОКПП (1 сторінка) заяву про участь у розгляді справи, як представника [PERSON] в режимі відеоконференції (3 сторінки), заяву про відкладення розгляду справи (2 сторінки), відзив на позовну заяву (9 сторінок) та додані матеріали, заперечення на відповідь на відзив (7 сторінок), клопотання про долучення доказів (4 сторінки) з матеріалами отриманими на адвокатський запит, заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України (5 сторінок), приймала участь в судовому засіданні 06.11.2023 р. в режимі відеоконференції. Як представниця [PERSON] адвокат Хворост Д.М. подала відзив на позовну заяву (10 сторінок) та додані матеріали, заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України (4 сторінок), приймала участь в судовому засіданні 06.11.2023 р. в режимі відеоконференції. Разом з тим, відповідно до вимог ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в яких він просив врахувати, що відповідачки у справі мали одного і того ж представника, який надаючи послуги та консультації [PERSON] та складаючи відзив на позов вже був обізнаний у справі, оскільки надав аналогічні послуги у цій же справі [PERSON] і їх правова позиція збігається через, що неможливо порівнювати обсяг роботи з першим та другим клієнтом. Підстави та предмет позову не змінювались і фактично представником відповідачок були складені аналогічні відзиви, які були підтримані в суді, а також розгляд справи відбувся в одному судовому засіданні в якому представник відповідачок приймав участь у режимі відеоконференції. Акти приймання-передачі виконаних робіт не містять часу витраченого на виконання робіт. Просив врахувати, що підставою звернення до суду були складнощі щодо сплати аліментів у встановленому розмірі, крім того на цей час він несе витрати на новонароджену дитину і стягнення 20000,00 грн. на правничу допомогу для нього є надмірним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зроблено висновок, що: суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 та ч. 6 ст. 126 ГПК України). Враховуючи вказане, суд бере до уваги заперечення позивача [PERSON] щодо неспівмірності розміру витрат на правничу допомогу в частині незначної складності справи, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження та незначного обсягу виконання технічної роботи по проведенню дій по даній справі Суд, взявши до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих заявнику послуг, дійшов висновку, що стягненню на користь відповідачок [PERSON] та [PERSON] підлягають витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі по 7000,00 грн., що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, у справі незначної складності, що не потребує вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складення великої кількості процесуальних документів, витрачання значного часу на вивчення обставин справи.

Outcome: partial