Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

У липні 2020 року позивач ТОВ «Рада 6» звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості у розмірі 15 746 грн. 73 коп. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Вказаний будинок обслуговує житлово-експлуатаційна організація ТОВ «Рада 6». Відповідач користується та отримує в повному обсязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак не виконує свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість на загальну суму 15 746 грн. 73 коп., що складається з: 9 642грн. 80 коп. - сума основного боргу, 135 грн. 75 коп. - інфляційна складова, 77 грн. 20 коп. - 3 % річних та 5 890 грн. 97 коп. - пеня. Ухвалою суду від 05 лютого 2021 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 18.05.2021 під головуванням судді Писанця В.А. (а.с. 44) 1 жовтня 2021 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею призначено суддю Батрин О.В. (а.с. 52-54). Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 р. справу прийнято до провадження суддею Батрин О.В. за правилами позовного (спрощеного) провадження без виклику сторін (а.с. 55). Повідомленням суду від 06 жовтня 2021 р. учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подання відповідних заяв по суті справи у встановлені строки (а.с. 56). 25 січня 2022 року від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження із викликом сторін (а.с. 59-60). Ухвалою суду від 4 лютого 2022 року розгляд справи призначено здійснювати за правилами позовного (спрощеного) провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для надання сторонами пояснень на 30 березня 2022 року (а.с. 62) 20 вересня 2022 року від представника позивача Зайцева І.Є. надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, оскільки відповідачем не сплачувались кошти за отримані послуги після звернення позивача з позовом, а отже з 01.04.2021 року по 31.08.2022 року продовжує нараховуватись заборгованість відповідача. Тому, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, а саме суму основного боргу - 35 978 грн. 98 коп., інфляційної складової боргу - 9 476 грн. 46 коп., 3% річних - 1 666 грн. 45 коп. та пеню- 33 883 грн. 72 коп., що в сумі складає 81 005 грн. 62 коп. (а.с. 90-94). Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року заяву відповідача про відвід судді залишено без розгляду (а.с. 116). У судовому засіданні представник позивача Зайцев І.Є. позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач до судового засідання повторно не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце судового засідання, надала суду заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою та поганим самопочуттям. Тому, суд розглянув справу у її відсутність на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Згідно з ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є здійснення оплати за надані йому послуги, у розмірі та у валюті, визначеними договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 6 листопада 2004 року (а.с. 13) є власником квартири [ADDRESS] . Будинок [ADDRESS] обслуговує житлово-експлуатаційна організація ТОВ «Рада 6». 15.09.2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір «Про управління будинком, надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій комунальних послуг» (далі - Договір) (а.с. 6-12). Пунктом 12 Догово ру визначено, що позивач зобов`язується забезпечувати вчасно та відповідної якості надання послуг згідно із законодавством; утримувати внутрішньо-будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень у наданні послуг у строки встановлені законодавством. Відповідно до п. 4 Договору відповідач зобов`язаний вносити передбачену Договором плату за послуги до 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Зобов`язання, передбачене зазначеним положенням Договору, не виконується Відповідачем належним чином. У свою чергу, відповідно до підпункту 3 пункту 10 укладеного Договору власник квартири зобов`язаний оплачувати послуги в установлені Договором строки, в розмірах визначених чинним законодавством та Розрахунком, який є невід`ємною частиною Договору (а.с. 12). Крім того, відповідно до п. 8 Договору за несвоєчасне внесення на рахунок позивача плати, передбаченої Договором відповідач повинен сплачувати пеню в розмірі 1% від суми боргу за кожний день прострочення, але не більше 100% загальної суми боргу (а.с. 7). Згідно з п. 13 Договору Споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом сплати пені. Оскільки, відповідачем порушувалося зобов`язання по оплаті наданих послуг, що встановлено умовами договорів, то відповідно до наданого позивачем розрахунку боргу та заяви про збільшення розміру позовних вимог, за період з 01.06.2019 року по 31.08.2022 року за нею обраховується прострочена заборгованість на загальну суму 81 005 грн. 62 коп., що складається з: суми основного боргу - 35 978 грн. 98 коп., інфляційної складової боргу - 9 476 грн. 46 коп., 3% річних - 1 666 грн. 45 коп. та пеню - 33 883 грн. 72 коп. (а.с. 92). На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється. Водночас, суд зауважує, що відповідно до п. 4 ч. 3 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 року зазначено, що нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Крім того, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Отже, з урахуванням викладеного пеня з відповідача підлягає стягненню з 01.06.2019 року та до 17.03.2020 року, що відповідно до розрахунку заборгованості від 21.09.2021 року становить 7 950 грн. 26 коп. (6 208 грн. 79 коп. + 871 грн. 01 коп. + 870 грн. 46 коп.) (а.с. 92). Також, три відсотки річних підлягають стягненню з 01.06.2019 року по січень 2022 року (включно), що відповідно до розрахунку заборгованості від 21.09.2021 року становить 1 615 грн. 12 коп. (544 грн. 67 коп. + 667 грн. 18 коп. + 386 грн. 07 коп. + 17 грн. 20 коп.) (а.с. 92). Інфляційні витрати також слід нараховувати з 01.06.2019 року по січень 2022 року, що відповідно до розрахунку заборгованості від 21.09.2021 року становить 9 059 грн. 71 коп. (2 400 грн. 69 коп. + 3 722 грн. 48 коп. + 2 758 грн. 92 коп. + 177 грн. 62 коп.) (а.с. 92). Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, інфляційної складової, 3% річних та пені на загальну суму 54 604 грн. 07 коп. (сума основного боргу - 35 978 грн. 98 коп., інфляційної складової боргу - 9 059 грн. 71 коп., 3% річних - 1 615 грн. 12 коп. та пеня - 7 950 грн. 26 коп.) є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог позивача на 54 604 грн. 07 коп., що становить 67,41% від заявлених вимог у 81 005 грн. 62 коп., понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору 1 672 грн. 44 коп. (67,41% від 2 481 грн.), покладаються на відповідача.

Outcome: partial