Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА ТОВ «Алекскредит» звернулося до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2509741 від 18 липня 2019 року на суму 12\~699 грн. 59 коп. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА 18 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту за № 2509741. Відповідно до пункту 1.1 Договору невід`ємною його частиною є «Правила надання кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця. Вказаний договір оформлено у порядку передбаченому розділом 4 Правил та відповідно до пункту 5.1 та пункту 5.2 Правил, сторони домовились, що договір укладається в електронній формі шляхом використання Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач вказує, що він належним чином виконав умови договору позики та перерахував на картковий рахунок позичальнику кредитні кошти у розмірі 7000 гривень, які остання зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування коштами до 16.08.2019 року. Позивач акцентує, що відповідачка отримані грошові кошти в передбачені строки не повернула, внаслідок чого станом на 30.07.2021 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 12699,59 гривень, з яких: 7000,00 грн. - заборгованість за сумую кредиту; 3451,00 грн. - заборгованості за процентами користування кредитом; 853,38 грн. - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом за Спеціальною процентною ставкою за один день користування кредитом після Узгодженого строку повернення кредиту 3,00%, нарахована у порядку ст.625 ЦК України; 934,50 грн. - інфляційні витрати за сумою кредиту, нараховані у порядку ст.625 ЦК України; 460,71 грн. - інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України. Позивач мотивує, що із метою належного та повного виконання зобов`язання, необхідно стягнути з відповідачки суму заборгованості за договором про надання кредиту за № 2509741 від 18.07.2019 року. Представник позивача про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розгляд справи провести за відсутності представника Банку, проти заочного розгляду справи не заперечував. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач та її представник адвокат Ковальов А.І. у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку судового засідання надали пояснення, відповідно до яких, вказують, що позивачем не надано жодних доказів, які свідчать про укладення електронного договору між позивачем та відповідачем, а саме: не надано заявки відповідача на отримання кредитних коштів (акцепту);у справі не містять доказів, які підтверджують власне волевиявлення відповідачкою укласти кредитний договір, узгодження з позивачем суми кредиту, строків його надання, відсотків за користування кредитом, порядку повернення кредитних коштів, також відсутні будь-які підтвердження щодо перерахунку власне позивачем на картковий рахунок відповідачки кредитних коштів у розмірі 70000 гривень 00 копійок, а тому в задоволенні позову просили відмовити. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероди Л.М. від 16.11.2021 року, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 18 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту за № 2509741, що підтверджується копією договору про надання кредиту за № 2509741 від 18.07.2019 року; пропозицією укласти договір (оферта) щодо надання кредиту № 2509741 від 18.07.2019 року; довідкою про послідовність дій фінансової установи. На підтвердження ознайомлення [PERSON] зі усіма істотними умовами договору про надання кредиту за № 2509741 від 18.07.2019 року суду надано: Паспорт споживчого кредиту; Пропозиція укласти договір (Оферта) № 2509741 від 18.07.2019 року. Товариство з обмеженою відповідальністю: Фінансова компанія «Елаєнс» здійснила зарахування грошових коштів в розмірі 7000 гривень 00 копійок на банківський рахунок, доступ до якого здійснюється за допомогою банківської картки за № [NUMBER] , обслуговуванням якої займається ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Такі кошти успішно зараховано на вищевказаний банківський рахунок, що підтверджується довідкою. На дослідження суду також надано детальний розрахунок заборгованості за договором про надання кредиту за № 2509741 від 18.07.2019 року, із якого вбачається, що станом на 30.07.2021 року заборгованість відповідачки перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» за договором про надання кредиту за № 2509741 від 18.07.2019 року складає: 12699,59 гривень, з яких: 7000,00 грн. - заборгованість за сумую кредиту; 3451,00 грн. - заборгованості за процентами користування кредитом; 853,38 грн. - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом за Спеціальною процентною ставкою за один день користування кредитом після Узгодженого строку повернення кредиту 3,00%, нарахована у порядку ст.625 ЦК України; 934,50 грн. - інфляційні витрати за сумою кредиту, нараховані у порядку ст.625 ЦК України; 460,71 грн. - інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України. ОЦІНКА СУДУ 18 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту за № 2509741. Підписуючи договір про надання кредиту [PERSON] , шляхом проставлення електронного підпису PS2509741 ознайомилася із змістом договору про надання кредиту №2509741, в тому числі реальною процентною ставкою та порядком сплати процентів за користування кредитом. Доказів того, що [PERSON] , виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором, надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов Договору, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за користування кредитом є обґрунтованими, та також підлягають задоволенню. НОРМИ ПРАВА За правилами частини 1 статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом норми статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статтю 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 Цивільного кодексу України). Абзац 2 частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 Цивільного кодексу України). У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 Цивільного кодексу України). Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Із доказів у справі вбачається, що кредитний договір був укладений сторонами в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Нормою частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснення в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із вказаного вбачається, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. У іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У справі, що розглядається, судом встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідачка прийняла оферту фінансової установи на суму кредиту 7000 гривень, узгоджений базовий строк на двадцять дев`ять календарних днів, тобто до 16.08.2019 року, процентна ставка за один день користування кредитом -1,7 %, акційна ставка або ставка програмою лояльності за один день користування кредитом 1,31 %, спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту -3,00 % та підписала її одноразовим ідентифікатором PS2509741. Із урахуванням вказаного, встановивши, що без здійснення вказаних дій позивачем, даний кредитний договір відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідачки. Окрім того, на виконання ухвали Олександрійського міськрайонного суду від 16.11.2021 року від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла інформація, відповідно до якої, вбачається, що 18.07.2019 року здійснено зарахування коштів на суму 7000,00 грн. на платіжну карту [PERSON] , ІПН [NUMBER] (номер транзакції 21689068746404817963507847967772). Також, Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» надано довідку, відповідно до якої, вбачається, що відповідачкою було погашено заборгованість за кредитом № 2509741 від 18.07.2019 року, а саме 19.08.2019 року у сумі 50,00 грн. та 22.06.2020 року у сумі 2596,62 грн. Дане спростовує покликання відповідача на недотримання форми правочину, оскільки такий укладений в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему за допомогою електронного підпису. З урахуванням вказаного, встановивши, що без здійснення вказаних дій позивачем, даний кредитний договір відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Згідно змісту статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Підписуючи договір про надання кредиту [PERSON] , шляхом проставляння електронного підпису PS2509741 ознайомилася із змістом договору про надання кредиту №2509741, в тому числі реальною процентною ставкою та порядком сплати процентів за користування кредитом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved