Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі - АТ «Райффайзен Банк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 203 935 грн 53 коп, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 180 958,25 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 22 977,28 грн та понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 3 059,03 грн. У позовній заяві позивач зазначив, що 12 липня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами і обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0488/82/0358526, згідно з умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 113 620,23 грн строком на 72 місяці, а позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у фіксованій процентній ставці у розмірі 49,9% річних, комісії згідно з умовами договору та тарифами кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором. Посилався, що відповідно до вимог п. 1.2. Договору, банк надав відповідачу кредит шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, відкритий в АТ «Райффайзен Банк», для подальшого використання його за цільовим призначенням. Проте, всупереч вимогам кредитного договору, відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснює щомісячні платежі на погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на 07.08.2023 заборгованість останнього перед позивачем становить 203 935,53 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої прохала розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги банку визнав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до наступних висновків. 12 липня 2019 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №\~014/0488/82/0358526 від 12 липня 2019 року. Того ж дня, 12 липня 2019 року, [PERSON] ознайомився та підписав паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою», який надається позичальнику до укладення та підписання кредитного договору, в якому прописані умови кредитування та орієнтовна загальна вартість кредиту. З виписки по рахунку від 16 січня 2023 року, наданої АТ «Райффайзен Банк», вбачається, що 12 липня 2019 року відповідач, відповідно до умов договору №\~014/0488/82/0358526, отримав кредит у розмірі 113 620,23 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №\~014/0488/82/0358526 від 12 липня 2019 року, наданого позивачем, відповідач [PERSON] станом на 07 серпня 2023 року має заборгованість у сумі 203 935 грн 53 коп, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 180 958,25 грн та заборгованості за відсотками - 22 977,28 грн. Згідно з умовами п. 2.3. Кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредитну, у визначену підпунктом 1.2.4. пункту 1.2. Заяви-Договору дату. Відповідно до умов п. 4.2. договору клієнт підтверджує, що перед підписанням Заяви-Договору від повідомлений в письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в АТ «Райффайзен Банк» та орієнтовну загальну вартість кредиту, що підтверджується підписом клієнта про його ознайомлення з паспортом споживчого кредиту «Кредит готівкою» та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації. Надана клієнту інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною. У зв`язку з невиконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, АТ «Райффайзен Банк» на адресу [PERSON] було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором від 08\~серпня 2023 року за вих. №114/5-273079, зі змісту якої слідує, що АТ «Райффайзен Банк» повідомило відповідача про наявність в нього простроченої заборгованості перед банком, яка станом на 07 серпня 2023 року становить 19 678,66 грн. Банк вимагав від боржника не більше ніж протягом 30 календарних днів з дня отримання вказаної вимоги, здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою відсотків у сумі 203\~935,53 грн. Однак, у визначені АТ «Райффайзен Банк» строки вимога відповідачем [PERSON] виконана не була, заборгованість залишилася непогашеною. За змістом п. 10.11 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. За змістом ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно - правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правилами ч. 1ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Положеннями ст.526 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання банк перед відповідачем виконав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Правилами ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1 та 2ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що прямо передбачено положеннями статті 629 ЦК України. Частинами 1- 4\~ст.12\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У силу ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України. Отже позивачем доведений факт наявності у [PERSON] перед АТ «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором № 014/0488/82/0358526\~від 12\~липня 2019\~року в сумі 203 935 грн 53 коп, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 180\~958,25 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 22 977,28 грн, а відтак, відповідачем дійсно були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Таким чином, ураховуючи зазначене вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк» є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3 059,03 грн, що підтверджено платіжною інструкцією. Згідно ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи, у відповідності до положень ч.1\~ст.142 ЦПК України, ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,\~позивачу з\~державного бюджету\~підлягає поверненню\~50\~відсотків суми\~сплаченого при\~поданні позовної\~заяви судового збору, а решта 50 відсотків - підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «Райффайзен\~Банк»підлягає 50 відсотків суми сплаченого судового збору, а саме 1 529,52 грн, а решта 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 1 529,52 грн - поверненню з державного бюджету.

Outcome: approved