Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

У липні 2023 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтував тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.06.2023 року. Шлюбні відносини між ними припинені з липня 2023 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Від шлюбу дітей не мають. Ухвалою судді від 09.08.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, шлюб між ними розірвати, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час, місце слухання справи була належним чином повідомлена через оголошення на веб-сайті судової влади України та поштою, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи: Сторони у справі зареєстрували шлюб 27 червня 2023 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 603. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з липня 2023 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Від шлюбу дітей не мають. Вирішуючи спір, суд виходить з такого: Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.\~1, п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач в позовній заяві просив не стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved