Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 07.10.2011 року. В період шлюбу народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 13.08.2021 року по справі № 496/3256/21 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. При сплаті відповідачкою аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, буде забезпечена рівність сторін при несенні обов`язку утримання дитини. [PERSON] інших осіб на утриманні не має, її стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивач вважає, що вона має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання їхньої спільної дитини - [PERSON] . У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Судом на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області. Відповідно до довідки Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області № 210 від 15.05.2023 року [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На цій житловій площі також проживають та зареєстровані: мати - [PERSON] , брат - [PERSON] та проживає, але не зареєстрована, донька - [PERSON] , [INFO] , Згідно довідки КНП «Авангардівська амбулаторія загальної практики-сімейної медицини» № 5 від 15.05.2023 року [PERSON] зверталася за медичною допомогою до Хлібодарської амбулаторії зі своєю онукою - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] приймає безпосередню участь у вихованні та піклуванні дитини. Батько [PERSON] також звертався за медичною допомогою зі своєю донькою - [PERSON] до Хлібодарської амбулаторії, що підтверджує батьківську участь у вихованні та піклуванні дитини. Відповідно до характеристики від 15.05.2023 року, виданої директором ЗЗСО «Хлібодарський ліцей» Авангардівської селищної ради О. Ткач, [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі з першого класу. Зарекомендувала себе позитивно. Батько приділяє належну увагу вихованню. Постійно підтримує зв`язок з закладом та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори. Мати дитини більше півроку не цікавиться навчанням дитини, не відвідує батьківські збори, не підтримує зв`язку ні з вчителями-предметниками, ні з класним керівником. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За результатами розгляду справи та дослідження наданих доказів, судом встановлено, що відповідач є матір`ю - [PERSON] , [INFO] , а тому у відповідності до закону повинна нести обов`язок матеріального забезпечення дитини. Суд вважає розмір аліментів, який просить стягнути позивач, цілком виправданий та необхідний для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Надані докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог. При визначенні розміру аліментів суд, з урахуванням ст. 182 СК України, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим встановити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду до досягнення дитиною повноліття. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В даному випадку позов подано до суду 16.06.2023 року. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: approved