Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Виконувач обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області до [PERSON] про конфіскацію належної їй земельної ділянки на користь держави. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] , яка є громадянинкою російської федерації, в порядку спадкування набула право на земельну частку (пай) розташовану в адміністративних межах Капустинської сільської ради, право на яку належало померлій [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0075582 виданого 26 грудня 1996 року на підставі рішення Яготинської районної державної адміністрації від 20.12.1996 року № 519. Розпорядженням Яготинської районної державної адміністрації від 17.01.2018 р. № 17 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу у приватну власність земельної ділянки (паю), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту в адміністративних межах Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області» та сформовану/виділену в натурі земельну ділянку з кадастровим номером 3225582100:07:007:0172 площею 2,7400 га передано у приватну власність [PERSON] та зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер відомостей про речове право 24672174 від 30.01.2018 р., індексний номер рішення 39506023 від 05.02.2018 р). Вказану земельну ділянку [PERSON] передала в оренду ТОВ «Агрофірма Дружба». Відповідно до законодавства України у власності іноземних громадян не можуть перебувати земельні ділянки сільськогосподарського призначення, а прийняті ними у спадщину такі земельні ділянки протягом року підлягають відчуженню. [PERSON] є іноземною громадянкою, впродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення не здійснила її відчуження у зв`язку з цим земельна ділянка підлягає конфіскації у власність держави. Від Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника та позовну заяву просить задовольнити. Відповідачка проживає на території російської федерації. У зв`язку зі збройною агресією російської федерації та втрогненням її збройних сил в Україну 24.02.2022 року було розірвано дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією. З 27.12.2022 року у відносинах з російською федерацією зупинено дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року. Внаслідок військової агресії російської федерації відповідно до ст. 36-001.2, 17-143 та 17-219 Регламенту Всесвітньої поштової конвенції Укрпошта припинила обмін поштовими відправленнями з 24.02.2024 р. до/з російської федерації. З урахуванням зазначеного, суд здійснював повідомлення відповідачки про дату, час та місце проведення судових засідань 01.11.2023 року та 05.12.2023 року шляхом публікації оголошення на сайті Яготинського районного суду Київської області відповідно до положень ч. 9 ст. 10, ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ч. 1 ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідачка повторно в судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату проведення судових засідань повідомлялася належним чином. Відповідач про поважність причин не з`явлення суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. На підставі зазначеного, суд за клопотанням представника прокуратури відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив, без оформлення/складення окремого документу, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні представник прокуратури позовну заяву підтримав з підстав в ній зазначених та просив її задовольнити. Заслухавши представника прокуратури та дослідивши письмові докази у справі суд встановив. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0075582 виданого 26 грудня 1996 року на підставі рішення Яготинської районної державної адміністрації від 20.12.1996 року № 519 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області розміром 3,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). За рішенням Яготинського районного суду Київської області від 17.08.2017 року у справі № 382/1261/17 за [PERSON] визнано право на земельну частку (пай) площею 3,7 га, яка розташована в адміністративних межах Капустинської сільської ради право на яку належало померлій [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Розпорядженням Яготинської районної державної адміністрації від 17.01.2018 № 17 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та передано їй у приватну власність в розмірі земельної частки (паю) земельну ділянку № 7 площею 2,74 га ріллі з кадастровим номером 3225582100:07:007:0172. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 24.04.2023 року № 330087204 за громадянкою російської федерації [PERSON] зареєстровано 30.01.2018 року право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3225582100:07:007:0172, площею 2,74 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою Київська область, Яготинський район, Капустинська с/рада, номер запису про право власності 24672174, індексний номер рішення про державну реєстрацію 39506023 від 05.02.2018 року, РНОНМ 1476975232255. [PERSON] є громадянкою російської федерації, про що зазначено в паспорті громадянина російської федерації № 36 01 478697 від 26.05.2001 року. Відповідно до листів Яготинського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 10.05.2023 р. та Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України від 10.05.2023 р., [PERSON] , [INFO] , з питань отримання громадянства України не зверталася, посвідкою на тимчасове або постійне проживання не документувалася, громадянство України в установленному порядку не набувала. Відповідно до ст. 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Відповідно до ч. 6 ст. 41 Конституції України конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. Набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Відповідно до п. «е» ст. ст. 140 ЗК України однією з підстав припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 145 ЗК України у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] , будучи громадянкою іноземної держави упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 30.01.2018 по даний час) не відчужила її, а тому є підстави для конфіскації належній їй земельної ділянки та позовну заяву слід задовольнити. Судові витрати у справі понесенні Київською обласною прокуратурою відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 2 684,00 грн. відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід покласти на [PERSON] у зв`язку з задоволенням позову.

Outcome: approved