Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського\~ міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до\~\~ [PERSON] про зменшення розміру аліментів, посилаючись на наступні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.02.2006 року, який 11.11.2009 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 01.03.2010 року з позивача стягнуто на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.02.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з 2009 року та по квітень 2014 року, син проживав разом з відповідачем. Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 08.04.2014 року визначено місце проживання [PERSON] разом з його батьком, позивачем у справі [PERSON] , в квартирі останнього [ADDRESS] . З моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів та по даний час включно позивач сплачував аліменти на користь відповідача - [PERSON] . Після ухвалення рішення про стягнення аліментів з позивача [PERSON] , у нього змінився сімейний стан, а саме він одружився вдруге та 03.10.2015 року між ним та [PERSON] укладено шлюб. В шлюбі з [PERSON] у позивача народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2021 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , щодо стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 13.01.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано.\~ Згідно довідки з місця роботи позивача з його грошового забезпечення утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , заборгованість по виплаті аліментів відсутня. 07.12.2022 року позивач одружився з [PERSON] . Позивач зазначає, що\~ має нову сім`ю і відповідно зобов`язаний утримувати її. Дружина позивача [PERSON] , наразі ніде не працює, має на утриманні малолітню доньку [PERSON] , 2012 року народження, яку виховує самотужки, без будь-якої допомоги з боку колишнього чоловіка. Крім цього, позивач зазначає, що останнім часом стан його здоров`я суттєво погіршився, в зв`язку з тим, що він має хронічні захворювання органів шлунково-кишкового тракту та опорно-рухової системи. Щоб мати можливість працювати та жити повноцінним життям, позивач змушений систематично проходити курси лікування (включаючи обстеження, діагностику), що потребує немалих грошових витрат. Позивач вказує, що встановлений судом розмір аліментів відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 01.03.2010 року у розмірі 1/4 частки заробітку ( доходу), на даний час є для нього непосильним, і він наразі не має матеріальної можливості сплачувати в такому розмірі подальші аліменти. Тому просить суд, змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2010 року з 1\\4 частини до 1\\6 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, з дня набрання рішенням законної сили до досягнення нею повноліття. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2023 року головуючим суддею визначено суддю Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 25 серпня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом 29.11.2023 року за вх..№53682 отримано заяву, в якій представник позивача адвокат Турченко Віта Володимирівна просила розгляд справи проводити\~ у відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, яке було видано повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області. (а.с.11) Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 01.03.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.02.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання зазначеного рішення 11.03.2010 року було видано виконавчий лист № 2-1849/2010. (а.с.21) Відповідно до довідки від 09.02.2023 року за № 29, виданої Фінансовим Відділом Головного управління Служби безпеки України в м. Києві та Київській області, з грошового забезпечення співробітника [PERSON] утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] ( [INFO] ) в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, заборгованість\~ по виплаті аліментів відсутня. (а.с. 13) Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.10.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1591, який рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2022 року було розірвано. (а.с. 17, 19) В шлюбі з [PERSON] у позивача народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 18) Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2021 року позовні вимоги\~ [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини було задоволено частково та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,\~ в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.12.2020 року до досягнення ним повноліття. Відповідно до довідки від 15.06.2023 року за № 188, виданої Фінансовим Відділом Головного управління Служби безпеки України в м. Києві та Київській області, з грошового забезпечення співробітника [PERSON] утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] ( [INFO] ), заборгованість по виплаті аліментів відсутні. (а.с. 14) 07.12.2022 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували щлюб, актовий запис №2031, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.20) Також судом встановлено, що позивач має захворювання органів шлунково-кишкового тракту та опорно-рухової системи, систематично проходить курси лікування, обстеження, діагностику, що підтверджується копіями медичних висновків та результатами обстежень. (а.с.26-30) При вирішенні справи суд виходить з наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України ). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,\~ що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, та на даний час встановлений розмір аліментів рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.03.2010 року у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), є для нього непосильним. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Беручи до уваги надані позивачем докази, з урахуванням зміни сімейного та матеріального стану, погіршення стану здоров`я позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved