Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітків на дітей до досягнення ними повноліття, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно. Свої вимоги обгрунтувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 29.01.2014 року. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . В даний вона час звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу і бажає, щоб відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання дітей в зазначеному розмірі. Вказала, що вона на утримання дітей допомоги не отримує. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову дана справа, відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України, підпадає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 13.11.2023 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матералами о 09 год. 00 хв. 06.12.2023 року. Також даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву він має право пред`явити зустрічний позов. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 20) відповідач [PERSON] отримав вищевказану ухвалу суду 25.11.2023 року. Станом на 06.12.2023 року, відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав, однак 22.11.2023 року через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав, не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей, але в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків. Також згідний щоб з нього було стягнуто в користь позивача витрати, понесені нею на правову допомогу в сумі 3000 грн. (а.с. 18). У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що сторони згідно копії свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.01.2014 року (а.с. 3). На даний час позивач звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, де в графі «Батько» вказано « [PERSON] », а в графі «Мати» - « [PERSON] » (а.с. 4, 5). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи від 07.11.2023 року, виданого Обертинською ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, [PERSON] проживає без реєстрації по [ADDRESS] та має на утриманні сина [PERSON] та сина [PERSON] . З чоловіком [PERSON] не проживають, спільного побуту та господарства не ведуть (а.с. 6). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Нормами ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України передбачено, що судом може бути визначено розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2272 грн.; дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 грн. Нормами частини 1 ст. 79 СК України встановлено, що аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи те, що позивач не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей та несе витрати на їх утримання, відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, однак частково визнав позов, є працездатною особою, тобто взмозі надавати кошти на утримання своїх дітей, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави - судовий збір у встановленому законодавством розмірі - 1073,60 грн. та на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. (витяг з договору № 42 про надання правової допомоги від 06.11.2023 року, квитанція серії АД № 008192 від 07.11.2023 року, акт виконаних робіт по наданю правничої допомоги від 07.11.2023 року, а.с. 8, 9, 10). На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved