Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 06 листопада 2023 року до суду з позовом до Служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті та визнання батьківства. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що тривалий час він перебував у фактичний шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] . Від цих відносин у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Однак, під час реєстрації нашої з [PERSON] спільної доньки, відомості про батька були зазначені в порядку ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. Однак, мати доньки позивача - [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , загинула [INFO] у автокатастрофі у м. Любжа (Польща). Смерть [PERSON] підтверджується «Скороченим свідоцтвом про смерть», виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану в Свебодзін AF 3461943. У відповідності до Рішення санітарного інспектора в Зеленій Гурі від 25.10.2023 року №М-872/НК-314/2023 надано дозвіл на вивезення тіла [PERSON] до України. Оплату цього перевезення було здійснено позивачем [PERSON] .. У відповідності до довідки т.в.о. начальника МЦ «Благоустрій» від 24.10.2023 року на міському кладовищі по вул. Переможненська, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, виділено місце для поховання [PERSON] .. Оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] українськими органами РАЦС не видавалось, позивач просить встановити факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В свою чергу, станом на теперішній час, оскільки мати доньки позивача [PERSON] [PERSON] померла, позивач зазначає на необхідності визнати його батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , оскільки він є її біологічним батьком, піклується про доньку та має намір утримувати її та здійснювати за нею догляд. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2023 року було відкрито загальне позовне провадження по справі. Короткий виклад позицій сторін по справі В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте адвокат Каланжов В.І., який діє в його інтересах, надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області не з`явився, проте надав на адресу суду заяву згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що тривалий час позивач [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від цих відносин у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 15 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №536. Під час реєстрації спільної доньки позивача та [PERSON] , відомості про батька дитини були зазначені в порядку ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. Однак, мати доньки позивача - [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , загинула [INFO] у автокатастрофі у м. Любжа (Польща). Смерть [PERSON] підтверджується «Скороченим свідоцтвом про смерть», виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану в Свебодзін AF 3461943. У відповідності до Рішення санітарного інспектора в Зеленій Гурі від 25.10.2023 року №М-872/НК-314/2023 надано дозвіл на вивезення тіла [PERSON] до України. Оплату цього перевезення було здійснено позивачем [PERSON] .. У відповідності до довідки т.в.о. начальника МЦ «Благоустрій» від 24.10.2023 року на міському кладовищі по вул. Переможненська, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, виділено місце для поховання [PERSON] .. Відповідно до ч. 3\~ст.49\~ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Відповідно до\~ст.17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» (за внесеними змінами від 05 квітня 2015 року), підставою для проведення державної реєстрації документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За приписами ст.9 ст.13\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Згідно\~ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами. Пунктом а статті 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є зокрема лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024. При відсутності\~підстав для\~державної реєстрації\~смерті,\~визначених у\~цьому пункті, державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення факту смерті [PERSON] має для позивача [PERSON] юридичне значення, оскільки потрібно йому для державної реєстрації смерті матері його доньки та отримання свідоцтва про смерть. Докази, що містяться у справі, зокрема, копія «Скороченого \~свідоцтва про\~смерть»,\~видане Відділом\~реєстрації \~актів \~цивільного \~стану \~в Свебодзін\~AF\~3461943,\~підтверджують факт смерті [PERSON] .. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Щодо позовних вимог позивача [PERSON] в частині визнання його батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд зазначає наступне. Як вбачається з письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , біологічним батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є позивач [PERSON] , який завжди піклувався про доньку, забезпечував її усім необхідним, дитина сприймає позивача як батька. Зазначене вище підтверджується також наявними в справі фотографіями. Частиною 3\~статті 51 Конституції України\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно\~ст. 52 Конституції України\~діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі, чи поза ним. Факт народження дитини породжує виникнення біологічного та морального зв`язку між нею та її батьком і матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 24.02.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки і діти мають взаємні особисті немайнові та майнові права та обов`язки. Згідно зі\~ст. 121 СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами\~СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до\~ст.121 СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч.2\~ст.125 СК України\~якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини. Згідно ст. 128 ч. 3 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved