Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якої діє адвокатка - Островська О.В., звернулася до суду із заявленими вимогами, в яких просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю, [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] у м. Миколаєві померла [PERSON] .. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді: квартира [ADDRESS] ; земельна ділянка загальною площею 4,42 га, яка розташована в межах території Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4824880400:02:008:0204. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини заявник до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] не звертався, але на час відкриття спадщини мешкав постійно з травня 2004 року зі спадкодавицею однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, заявник прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] .. В лютому 2022 року заявник звернувся в Першу миколаївську державну нотаріальну контору Миколаївської області з питання оформлення своїх спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] .. Нотаріусом відкрита спадкова справа № 52/2022. Постановою приватного нотаріуса від 22 лютого 2022 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що заявником не надано нотаріусу відомостей про його постійне проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю заявниці та спадкодавця на час відкриття спадщини. Заявнику необхідно встановити факт постійного проживання разом зі [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки від цього залежить виникнення особистих прав, зокрема для належного оформлення спадщини, так як діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 березня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. Одночасно, витребувано в Першій миколаївській державній нотаріальній конторі Миколаївської області належним чином завірену копію спадкової справи, яка відкрита після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Заінтересована особа Миколаївська міська рада в судове засідання представника не направила, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, заперечень проти вимог заяви не надала. Заявник [PERSON] в минулому судовому засіданні підтримав вимоги заяви, просив про її задволення. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , які є сусуідами заявника, суду пояснили, що [PERSON] та [PERSON] з 2004 року постійно проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, спільних дітей не мали, разом мешкали в квартирі [ADDRESS] , працювали на одному підприємстві, мали спільних друзів. Всилухавши пояснення сторні, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, судом встанволено наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 29 липня 1980р. виданого Дмиртівською селищною радою, актовий запис № 14, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 01 листопада 2016 року виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 4056, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 17 грудня 2019 року виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 4087, [PERSON] померла [INFO] . Заявник здійснив її поховання та розпорядився її речами як чоловік, до теперішнього часу проживає та зареєстрований в квартирі [ADDRESS] Відповідно довідки ЖКП «Прибужжя» за № 2 від 12 січня 2022 року на день смерті із [PERSON] проживав разом та був зареєстрований по [ADDRESS] з травня 2004р. [PERSON] . Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 52/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] ,заведеної 22.01.2022 року, заявник [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який звернувся з заявою про прийняття спадщини. За аткого, спір про право відсутній. Згідно ч.1ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Так, у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року за № 7 зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, тощо. Судом встановлено, що даний спір не пов`язаний з вирішенням спору про право, тому що у подальшому можливе вирішення права на спадщину. Наявними у справі доказами та показами свідків підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю більше 10-ти років і до дня її смерті у квартирі [ADDRESS] . Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків,передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до роз`яснень викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. З положень ч. 2 ст. 1220 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Факт постійного проживання заявника разом з померлою [PERSON] необхідно для того, щоб реалізувати свої спадкові права та успадкування майна померлої. Встановлення факту постійного проживання заявника разом з [PERSON] має для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту постійного проживання не має. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту постійного проживання, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено. Отже, суд вважає, що заяву [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем слід задовольнити. Судові витрати з заінтересованих осіб не стягуються та покладаються на заявника, оскільки заінтересовані особи по справі не вчиняли жодних протиправних дій, що стали підставою позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved