Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

06.07.2023 р. до суду надійшла вищевказана заява [PERSON] , в якій зазначено, що 01.10.1974 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Під час спільного проживання подружжя вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Отриманий дохід витрачали на оплату житла та комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів та ін. З 2002 року і по день смерті чоловіка, що настала [INFO] , заявниця [PERSON] та [PERSON] проживали за однією адресою [ADDRESS] . Водночас [PERSON] проживав за вищезазначеною заявою без реєстрації місця проживання в той час, як заявниця була зареєстрована у вказаному будинку. Факт постійного проживання [PERSON] із дружиною [PERSON] за адресою [ADDRESS] , підтверджується актом фактичного проживання від 28.05.2023, декларацією про вибір лікаря, а також інформаційним листком підстанції ШМД № 4 від 20.11.2022. [INFO] чоловік заявниці [PERSON] помер. Заявник [PERSON] вказує, що перебувала на утриманні чоловіка, оскільки, як вбачається з даних ПФУ розмір пенсії заявниці з квітня по листопад 2022 року складав 2105,63 грн., а її чоловік [PERSON] за аналогічний період отримував пенсію у розмірі 6995,86 грн. 09.04.2023 заявниця звернулась до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, відповідно до ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Листом від 14.04.2023 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомив про відмову у переведенні з одного виду пенсії на інший в зв`язку з відсутністю доказів спільного проживання за однією адресою з померлим чоловіком [PERSON] та перебуванні на його утриманні, оскільки заявниця та її чоловік не були зареєстровані за однією адресою. За змістом заяви [PERSON] просить встановити факт спільного проживання за однією адресою її з померлим чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] та встановити факт її перебування на утриманні чоловіка. Ухвалою від 14.07.2023 було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 18.09. 2023 року. 18.09.2023 розгляд справи було відкладено у зв`язку з необхідністю витребування доказів. 06.12.2023 в судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник адвокат Вертелецький М.О. заяву підтримали, просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] заяву [PERSON] підтримала, суду пояснила, що заявниця є її матір`ю, а померлий [PERSON] її батьком. Батьки дійсно понад 20 років проживали за адресою [ADDRESS] разом, її мати фактично перебувала на утриманні батька, оскільки останній мав у декілька разів більшу пенсію. ЇЇ батько піклувався про сім`ю, купував ліки, сплачував за комунальні послуги тощо. Представник заінтересованої особи подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, рішення по справі просять винести на розсуд суду з урахуванням наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вивчивши докази, приймаючи до уваги позицію представника заявника та заінтересованих осіб, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.10.1974 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] та копією паспорту [NUMBER] з відміткою про шлюб, який було зареєстровано Клининською сільською радою Волочиського району Хмельницької області. Згідно копії паспорту на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] , заявниця зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 19.03.2003. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.08.2011, що видано державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2642, 38/100 частин житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] , належать [PERSON] . Відповідно до акту підтвердження фактичного проживання з померлим від 28.05.2023, складеного головою квартального комітету № 118 у м. Запоріжжя, [PERSON] з 19.03.2002 по 20.11.2022 та на момент смерті проживав за адресою [ADDRESS] , та вів сумісне господарство з [PERSON] . Як вбачається з копії декларації № 0001-8А5Т-ТНА0 про вибір лікаря, [PERSON] , [INFO] , при обранні лікаря зазначав адресу свого фактичного проживання - [ADDRESS] . Як вбачається з інформаційного листка виданого [INFO], смерть [PERSON] була констатована 20.11.2022 за адресою [ADDRESS] . Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається із довідок про доходи [PERSON] та [PERSON] , наданих на адвокатський запит та в подальшому на ухвалу суду, в період з березня 2021 по лютий 2022 розмір пенсії [PERSON] складав 5 835,74 грн., за період з квітня 2022 по вересень 2022 - 6 695,86 грн., а з жовтня 2022 по листопад 2022 - 6 995,86 грн.; Розмір пенсії [PERSON] з березня 2021 по листопад 2021 складав 1 869,00 грн., з грудня 2021 по лютий 2022 - 1 934,00 грн., а з квітня 2022 по листопад 2022 - 2105,63 грн. Листом відділу обслуговування громадян № 7 ГУ ПФУ в Запорізькій області Нагорічну Г.Ф. повідомлено про те, що рішенням № 923020816242 від 14.04.2023 їй відмовлено у переведенні на пенсію по втраті годувальника. Як вбачається із рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області № 923020816242 від 14.04.2023, [PERSON] було відмовлено у переведенні на пенсію по втраті годувальника, оскільки за документ, що посвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї приймається документ про реєстрацію місця проживання з годувальником за однією адресою чи рішення органів місцевого самоврядування. Також заявнику роз`яснено, що у разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона проживає у [ADDRESS] , з 1986 року. Була особисто знайома із померлим [PERSON] та знає його дружину [PERSON] . Подружжя Нагорічних з початку 2000-х років і до кінця 2022 року проживало разом по [ADDRESS] . Точно про розмір доходів заявниці та її померлого чоловіка обізнана не була, однак зазначила, що померлий [PERSON] любив дружину, утримував її, пенсію витрачав на утримання сім`ї, зокрема на оплату комунальних послуг, придбання речей, продуктів, ліків собі та дружині. [PERSON] на свою маленьку пенсію не може існувати, основні витрати сім`ї ніс чоловік, так як його пенсія була у декілька разів вище. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що проживає за адресою [ADDRESS] , понад 30 років. Особисто знайома із заявницею [PERSON] , знала і спілкувалась із померлим [PERSON] . Із останнім також спілкувався її син, оскільки померлий та син свідка працювали на АТ «Мотор Січ». Від її будинку до будинку [ADDRESS] відстань близько 20 метрів, отже свідок та подружжя Нагорічних постійно зустрічались. [PERSON] розповідав їй, що його пенсія складає близько 6 500-7 000 грн. а пенсія його дружини лише 2 000 грн., отже він утримує останню, купуючи в дім продукти, за необхідності ліки, речі та сплачує комунальні послуги. Свідок вказала, що [PERSON] та його дружина [PERSON] постійно проживали за однією адресою, у вказаний період місце проживання не змінювали, а чоловік заявниці помер у будинку [ADDRESS] . Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, в тому числі перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких встановив цей факт. Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідним для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина) батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону. Статтями 37, 38, 45 цього ж Закону передбачено розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника, період, на який вона призначається та підстави для прийняття відповідного рішення. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків. За змістом ст.ст.77- 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає встановленим той факт, що заявниця сумісно проживала із своїм чоловіком за адресою: [ADDRESS] , до дня його смерті, що настала [INFO] та знаходилася на його утриманні, зокрема одержувала від померлого чоловіка допомогу, що була для неї постійним джерелом засобів до існування. На підставі викладеного, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved