Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

24.08.2023 [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просила стягнути із [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , за період з 01.08.2021 по 21.07.2023 в розмірі 71 253,09 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.05.2021 з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.02.2021 на період навчання і до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х років. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 74567 від 21.07.2023, станом на 21.07.2023 заборгованість [PERSON] по аліментам складає 71\~253,09 грн. Позивач вважає, що на підставі статті 196 СК України має право на стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату аліментів, яка відповідно до її розрахунку за період з 01.08.2021 по 21.07.2023 становить 2\~610\~510,13 грн., проте враховуючи положення частини 2 статті 196 СК України просила стягнути з [PERSON] на її користь пеню в розмірі 71\~253,09 грн, що не перевищує 100% заборгованості по аліментам. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.08.2023 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 20.09.2023\~від представника\~відповідача за\~довіреністю \~ [PERSON] \~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~остання просила\~відмовити у\~задоволенні позовних\~вимог.\~Зазначила,\~що станом\~на 21.07.2023\~розмір заборгованості\~відповідача зі\~сплати аліментів\~не може\~складати 71\~253,09\~грн.,\~у зв`язку\~з цим\~нею було\~подано скаргу\~у порядку\~здійснення судового\~контролю на\~розрахунок заборгованості\~зі сплати\~аліментів від\~21.07.2023.\~Крім того,\~розмір пені\~(неустойки)\~за прострочення\~сплати аліментів позивачкою розрахований виходячи із загального розміру заборгованості, а не з розміру аліментів, який платник аліментів мав сплатити за конкретний календарний період. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] заперечувала щодо задоволення позовних вимог посилаючись на те, що у відповідача відсутня заборгованість зі сплати аліментів, тому вимога про стягнення пені є необґрунтованою та безпідставною. Крім того, повідомила, що постановою начальника Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 06.11.2023 розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 21.07.2023 скасовано. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.05.2021 по справі № 711/1013/21, яке набрало законної сили 24.06.2021, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.02.2021 на пірод навчання і до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х років. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 74567 від 21.07.2023, складеного старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Трохименко О.С., станом на 21.07.2023 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дитини становить 71\~253,09 грн. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із частиною 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частинами 1 та 2 статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За правовою природою неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів необхідно вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись яку прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини 1 та 2 статті 614 ЦК України). Отже, для стягнення пені з платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною 1 статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Згідно з вимогами частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Звертаючись до суду із вказаною позовною заявою позивачка стверджувала, що у відповідача існує заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 71\~253,09 грн., на підтвердження чого надала розрахунок заборгованості зі сплати аліментів № 74567 від 21.07.2023. Між тим, як встановлено судом та визнавалося сторонами, постановою начальника Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 06.11.2023 розрахунки заборгованості зі сплати аліментів від 21.07.2023, 25.08.2023 та 09.10.2023 у виконавчому провадженні № 66341528 скасовано та зобов`язано старшого державного виконавця Атамась Ю.О. привести виконавче провадження № 66341528 у відповідність до вимог чинного законодавства у частині проведення розрахунку заборгованості у строк до 07.11.2023. Під час розгляду справи позивачкою не заявлялося жодних заяв чи клопотань щодо долучення до матеріалів справи інших доказів, які б свідчили про наявність у відповідача заборгованості зі сплати аліментів (чинного на момент розгляду справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем). За таких обставин, оскільки позивачкою не доведено наявність у відповідача заборгованості зі сплати аліментів, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed