Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Позивач 04.05.2023 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона з 11.05.2019 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, по іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою про відкриття провадження від 03.10.2023 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явилася,\~в матеріалах\~справи наявна\~заява її\~представника [PERSON] ,\~згідно якої\~просить розглядати\~справу за\~відсутності позиваяа\~та представника,\~позовнї вимоги\~підтримує у\~повному обсязі. Відповідача [PERSON] було сповіщено про розгляд справи в порядку спрощеного провадження оголошенням на сайті Судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причина неявки суду не відома. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. \~У судовому\~засіданні\~встановлено,\~\~що сторони\~\~з 11.05.2019\~року\~перебувають в\~зареєстрованому\~шлюбі,\~від\~якого\~мають неповнолітню\~дитину\~\~ [PERSON] , [INFO] (а.с.7,9). На даний час неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з позивачем (а.с.8,10) та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, по іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~- батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень\~ст. 181 СК України\~ встановлено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд враховує, що відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов, жодних доказів проти заявлених вимог та стосовно свого матеріального стану не надав. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.\~\~ При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. В силу\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved