Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

17.03.2020 р. позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом в якому просить стягнути солідарно з Відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк»: - заборгованість у розмірі 6693,36 [Долар США], що за курсом 24,84 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.01.2020 року складає 166263,06 грн. станом на 30.01.2020 р. за кредитним договором № GOAWGK40000105 від 09.11.2007 року, яка складається з наступного: - 6693,36 [Долар США] - заборгованість за кредитом (тілом кредиту) та витрат по сплаті судового збору в сумі 2493,95 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 09.11.2007 року уклали кредитний договір GOAWGK40000105. Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 9462,50 [Долар США] на термін до 09.11.2022 р., а Відповідач-1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 9462,50 [Долар США]. В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач-1 свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.01.2020 року має заборгованість - 6693,36 [Долар США], яка складається з наступного: - 6693,36 [Долар США] - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); - 4395,20 [Долар США] - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; -1185,10 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 16640,12 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. В забезпечення виконання зобов`язання за Договором GOAWGK40000105 між АТ КБ «ПриватБанк» та нижчевказаними фізичними особами було укладено: - Договором поруки, укладеним з поручителем [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором відповідача. Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5, Позивачем було направлено на адресу Відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за Договором GOAWGK40000105. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред`явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення. 28.07.2020 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № GOAWGK40000105 від 09.11.2007 року у розмірі 6693,366 доларів США, що за курсом 24,84 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.01.2020 року станом на 30.01.2020 року становить 166263 (сто шістдесят шість тисяч двісті шістдесят три) грн. 60 коп. та судовий збір у розмірі 1246 (одна тисяча двісті сорок шість) грн. 98 коп. з кожного. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01.03.2021 року заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28.07.2020 року за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано. Цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачам надано строк для подання відзиву. 19.03.2021 року представником відповідача Судак О.Л., яка діє в інтересах відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому зокрема представник просить відмовити частково позивачу у задоволенні позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 6693, 36 (Долар США), що за курсом 24,84 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.01.2020 року складає 166263,06 грн. станом на 30.01.2020 року за кредитним договором GOAWGK40000105 від 09.11.2007 року. Відзив обґрунтовано тим, що 09.11.2007 року між [PERSON] (надалі - Відповідачка) та позивачем був укладений GOAWGK40000105. Згідно договору ЗАТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати Відповідачці кредит у розмірі 8000 дол. США на термін до 09.11.2022 року, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Звертає увагу, що в позовній заяві сума кредиту вказана як 9462,50 (Долар США), що протирічить самого кредитному договору, вказаному вище. З моменту підписання договору зі сторони Відповідачки здійснювалось періодичне повернення кредитних коштів, але із розрахунку заборгованості, який наданий АТ КБ «ПриватБанк» не вбачається взагалі ніяких проплат. На даний момент у Відповідачки тільки частково збереглись квитанції про сплату заборгованості та відсотків за кредитним договором через значний час, що минув з моменту укладення кредитного договору і вони не є належної якості, бо папір на якому вони надруковані вже вицвів і тексту на них майже не видно. Але по тілу кредиту можна побачити періодичне зменшення суми заборгованості. В 2010 року Відповідачка залишилась без роботи і вона не змогла вже більше оплачувати заборгованість, остання сума була нею внесена приблизно восени 2011 року з суми державної допомоги у зв`язку із вагітністю і пологами (1000 доларів США). Згідно рішення Апеляційного суду Донецької області від 20.11.2013 року аналогічні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» вже були задоволені, а саме було вирішено задовольнити позов ПАТ КБ «ПриватБанк до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та звернуто стягнення на предмет іпотеки на будинок загальною площею 77,00 кв.м. житловою площею 29,90 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] з початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 58075 гривень, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 6854,32 доларів США, що за курсом НБУ на 20 листопада 2013 року складає 54 766,02 гривень, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених законом дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Таким чином, отримавши заочне рішення суду від 28.07.2020 року Позивач може 2 рази звертався до виконавчої служби з метою продажу будинку та стягнення суми заборгованості. Це призводить фактично до подвійного стягнення, що протирічить чинному законодавству України. На даний момент Позивачем не надано жодних доказів невиконання рішення суду від 20.11.2013 року. Крім того, Позивач вже звертався до Артемівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про зміну способу виконання рішення Апеляційного суду Донецької області від 20.11.2013 року, в тексті якого можна побачити, що заявник не надав суду жодних доказів на підтвердження неможливості чи складнощів у виконанні рішення суду від 20.11.2013, а також жодних доказів того, що банком вживались будь-які заходи, спрямовані на виконання рішення суду. Заявник посилається на відсутність необхідних документів для реалізації предмета іпотеки, але не вказує яких саме. Заявник зазначає, що однією із причин неможливості виконання рішення суду є відсутність у банка вільного доступу до предмета іпотеки, який необхідний для проведення реалізації предмету іпотеки на підставі рішення суду, однак заявником не вказані конкретні факти чинення перешкод доступу до предмета іпотеки та заходи, які вживались банком щодо припинення таких перешкод. А це означає, що Позивач може реалізувати предмет іпотеки, таким чином задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмету іпотеки. Відповідно до рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.10.2014 року в цивільній справі № 219/439/2014-ц [PERSON] з неповнолітнім сином, [PERSON] , [INFO] було виселено із будинка, що є предметом іпотеки за адресою: [ADDRESS] (Додаток 2). На даний момент юридично [PERSON] не має права проживати у вказаному вище будинку і з боку Бахмутського відділу ДВС був складений акт про виселення. Але, так як будинок ще не реалізований Позивачем [PERSON] утримує його, аби він не прийшов до стану непридатного до проживання. 12.04.2021 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що станом на сьогоднішній день предмет іпотеки не реалізовано, але Банком вживаються всі заходи спрямовані на проведення реалізації. Таким чином, раніше винесене рішення суду не припиняє дію кредитного договору та не позбавляє Відповідача відповідальності за взяті зобов`язання за договором. Ухвалене раніше рішення не позбавляє права кредитора звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Станом на сьогоднішній день за договором рахується заборгованість, відповідачами не надані докази належного виконання кредитного договору. Розрахунок заборгованості Банку проведений автоматизованою системою станом на 30.01.2020 року і в ньому відображено та враховано всі фінансові зобов`язання боржника за умовами договору, а також здійсненні боржником платежі на його Виконання. Відповідач-1 станом на 30.01.2020 року має заборгованість - 6693,36 [Долар США], яка складається з наступного: - 6693,36 [Долар США] - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); - 4395,20 [Долар США] - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; -1185,10 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 16640,12 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором. Враховуючи норми закону та докази що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. На даний час, Відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним Договором не виконав. Враховуючи викладене, просять суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. 11.05.2021 року представник відповідача [PERSON] надала суду письмові пояснення в цивільній справі, в яких зазначає, що в квітні 2021 року представником позивача було отримано відповідь на відзив на позовну заяву в дійсній цивільній справі. Проти доводів і аргументів Позивача заперечують в повному обсязі, вважають їх необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству України з наступних підстав. У своїй відповіді Позивач прямо вказує, що ним вживаються всі заходи, спрямовані на проведення реалізації предмета іпотеки, будинку [ADDRESS] . Одночасно Позивач просить стягнути з Відповідачки заборгованість в сумі 166263,06 грн. за кредитним договором GOAWGK40000105 від 09.11.2007 року. Вказаний вище кредитний договір забезпечений іпотекою, а саме вказаним вище предметом іпотеки: будинку [ADDRESS] . Це є фактично подвійним стягненням, що протирічить чинному законодавству України. Зокрема, у постанові від 04.12.2013 р. у справі №917/624/13 ВГС України зробив висновок, що виконання основного зобов`язання виключає можливість задоволення вимог за рахунок забезпеченого зобов`язання та задоволення одночасно позовних вимог як у частині стягнення заборгованості за кредитним договором, так і в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. У постанові ВГС України від 29.12.2012 р. у справі №34/547 суд постановив, що висновки судів попередніх інстанцій про задоволення стягнення та основного зобов`язання і забезпечувального суперечать положенням ст. 61 Конституції України, застосувавши принцип non bis in idem неможливість притягнення до відповідальності двічі за одне правопорушення. При розгляді справи про стягнення заборгованості за кредитним договором суди повинні взяти до уваги результати виконання раніше ухваленого судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.10.2014 року в цивільній справі № 219/439/2014-ц Відповідачку із її неповнолітнім сином, [PERSON] , [INFO] було виселено із будинка, що є предметом іпотеки за адресою: [ADDRESS] . На даний момент юридично Відповідачка не має права проживати у вказаному вище будинку і з боку Бахмутського відділу ДВС був складений відповідний акт про виселення. Просить суд відмовити частково позивачу у задоволенні позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 6693, 36 (Долар США), що за курсом 24,84 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.01.2020 року складає 166263,06 грн. станом на 30.01.2020 року за кредитним договором GOAWGK40000105 від 09.11.2007 року. Згідно з Розпорядженням Голови Верховного Суду від 21.10.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», справи підсудні Артемівському міськрайонному суду Донецької області були передані до Дружківського міського суду Донецької області. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду справу було передано судді Фроловій Н.М. для подальшого розгляду. 10.03.2023 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про застосування строку позовної давності, в якій просить застосувати строк позовної давності. В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 6693,36 (Долар США), що за курсом 24,64 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.01.2020 року складає 166263,06 грн. станом на 30.01.2020 р. за кредитним договором № GOAWGK40000105 від 09.11.2007 року - відмовити у повному обсязі в зв`язку з пропущенням строку позовної давності. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що у жовтні 2012 року банк звернувся до [PERSON] з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою дострокового погашення суми кредиту. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 20 листопада 2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки за спірним кредитним договором. Отже, звернувшись до суду з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки, банк змінив строк виконання основного зобов`язання (тіла кредиту), а тому із зазначеної дати розпочався перебіг трирічної позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за тілом кредиту. До суду з цим позовом банк звернувся 17 березня 2020 року, тобто після спливу (у жовтні 2015 року) позовної давності, що є підставою для відмови у позові в частині вимог про стягнення тіла кредиту. Після набрання законної сили остаточним рішенням Апеляційного суду Донецької області від 20 листопада 2013 року в справі № 0503/10796/2012 про звернення стягнення на предмет іпотеки банк у розумні строки не вживав заходів для пред`явлення позову про стягнення боргу за тілом кредиту. Такої ж думки додержується ВС-КЦС у своїй постанові від 25 травня 2022 року по справі № 61-6029св21. Пунктом 31 Постанови ВССУГУД від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено: «31. Враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв`язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).» Таким чином позивач АТ КБ «Приватбанк» пропустив строк позовної давнини в частині стягнення боргу за тілом кредиту. Представник позивача Коробська Н.С. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав визначених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав пропущення строку позовної давності зазначених у відповідній заяві та посилаючись на подвійне стягнення заборгованості, оскільки є вже рішення суду, яке набрало законної сили щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а також визначених у заяві про застосування строку позовної давності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.11.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір GOAWGK40000105 (а.с.14-16). Згідно п. 1.1. кредитного договору, Банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п.7.1 цього договору. Строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагороди, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим Договором, зазначені у розділі 7 договору (а.с.14). Згідно п.1.2. кредитного договору, позичальник доручає Банку провадити погашення заборгованості по даному кредитному договору в передбачені даним договором строки за рахунок коштів, розміщених на рахунку позичальника, що відповідає платіжній картці, емітованої ПриватБанком. Номер рахунку зазначений у п. 7.2. договору. Зазначене доручення позичальника не підлягає виконанню Банком у випадку пред`явлення позичальником документа, що підтверджує сплату заборгованості іншим способом. Кредит надається в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки (а.с.14). Згідно п. 1.3. кредитного договору, забезпечення виконання позичальником зобов`язання з даним договором зазначено в п. 7.3. змінної частини договору, а також всі інші види, іпотеки, поруки й т.п., надані банку з метою забезпечення зобов`язань за даним договором (а.с.14). Згідно п. 2.1.1. кредитного договору, банк зобов`язується надати кредит шляхом й у межах сум, зазначених у п. 7.1 даного договору, а також, за умови виконання позичальником умов, передбачених п. 2.2.7. даного договору (а.с.14). Згідно п. 2.2.1. кредитного договору, позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, зазначені в п. 7.1. даного договору (а.с.14). Згідно п. 2.2.2. кредитного договору, позичальник зобов`язується сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п. 7.1, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 3.1, 3.2 даного договору, сплату відсотків користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту (а.с.14). Згідно п. 2.2.3. кредитного договору, позичальник зобов`язується сплатити банку винагороду згідно п.п. 7.1 та 6.2 договору (а.с.14). Згідно п. 2.2.4. кредитного договору позичальник зобов`язується погашення кредиту зробити в порядку, сумах і строки, передбачені п.7.1 та п. 2.3.3 цього договору (а.с.14). Згідно п. 2.2.5. кредитного договору, позичальник доручає банку списувати кошти із всіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту або у валюті, відмінній від валюти кредиту, при наявності на них необхідної суми коштів, не наданих у кредит, у межах сум, які підлягають сплаті банку за цим договором, при настанні строків платежів (здійснювати договірне списання). Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавства порядком. У випадку недостатності чи відсутності у позичальника коштів у національній валюті України для погашення заборгованості за кредитом у національній валюті України і/чи відсотків у валюті України для погашення заборгованості за кредитом у національній валюті України, і/чи відсотків за його користування, і/чи винагороди, і/чи штрафів (пені), банк має право на списання коштів в іноземній валюті у розмірі, еквівалентному сумі заборгованості по даному договору в національній валюті України на дату погашення і продаж стягненої іноземної валюти на Міжбанківському валютному ринку України, з відшкодуванням банку витрат на сплату зборів, комісій і вартості наданих послуг. При цьому позичальник доручає банку оформити заявку на продаж іноземної валюти на МВРУ від імені позичальника (а.с.14). Згідно п.3.1. кредитного договору, за користування кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному в п.7.1 змінної частини даного договору (а.с.15). Згідно п. 3.2. кредитного договору, кошти, отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредиту, насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків банку згідно п.п.2.2.9, 2.3.8 цього договору, далі пені згідно розділу 4 цього договору, далі простроченої комісії по кредиту, далі простроченої винагороди, далі прострочених відсотків, далі простроченої заборгованості за кредитом, частина суми, що залишилася (у т.ч. сума, надана позичальником понад суму щомісячного платежу) направляється на погашення заборгованості за кредитом (якщо інше не передбачено п.6.8), далі комісії, далі винагороди, далі відсотків, далі кредиту. Остаточне погашення заборгованості за кредитом виконується не пізніше дати, зазначеного в п. 7.1 договору. Сума остаточного погашення заборгованості може відрізнятися від суми щомісячного платежу. При несплаті винагороди, комісії (у випадку її щомісячної сплати згідно п.7.1 даного договору або згідно п.3.10. даного договору), відсотків, і/або частини кредиту до останнього дня періоду сплати, вони вважаються простроченими (а.с.15). Згідно п. 3.3. кредитного договору, нарахування відсотків, а також винагород, передбачених п.п.6.2 та 7.1 договору здійснюється в останню дату їх сплати, зазначену в п. 7.1 при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом 360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця за період з першої дати поточного періоду сплати включно. Дата погашення кредиту в розрахунок не включається. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суми кредиту (а.с.15). Згідно п. 3.4. кредитного договору, для погашення заборгованості за даним договором, у тому числі винагороди й відсотків за користування кредитом, позичальник надає банку кошти на рахунки передбачені п.1.2 даного договору для зарахування коштів. Банк здійснює погашення заборгованості за кредитом у порядку, зазначеному в п. 4.3 даного договору (а.с.15). Згідно п. 7.1. кредитного договору, Банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 09.11.2007 р. по 09.11.2022 р. включно, у вигляді не поновлювана лінія у розмірі 8000,00 долл. США на наступні цілі придбання нерухомості, а також у розмірі 1462,50 долл. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.10 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору. Періодом сплати вважати період з 1 по 5 число кожного місяця. погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку. Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 107,90 долл. США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (а.с.16). Згідно п. 7.1.1. кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит згідно порядку та в строки які вказані у п. 7.1. Повне погашення кредиту повинно бути проведено в останній день строку вказаного в абз. 1 п. 7.1. даного договору (а.с.16). Згідно п. 7.1.2. кредитного договору, у разі порушення термінів оплати, передбачених п. 7.1.1 (в т.ч. оплати заборгованості не в повному обсязі) на 120 календарних днів, - сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту (залишку заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені (в повному обсязі), - в останній календарний день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів (а.с.16). Згідно п. 7.3. кредитного договору, забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за цим договором виступає іпотека будинку, будинок загальною площею 77,00 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , а також всі інші види застав, іпотеки, поруки й т.п., надані банку з метою забезпечення зобов`язань за даним договором (а.с.16). 09.11.2009 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, укладеним між банком та позичальником. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, розмір кредиту на сплату страхових платежів, винагороду за надання фінансового інструменту, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості, відсотки за дострокове погашення кредиту за цим договором, зазначені у п. 16 цього договору. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (п.1). Відповідно до п. 6 Договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання. (а.с.17). 20.11.2013 року Апеляційним судом Донецької області винесено рішення, яким рішення Артемівського міськрайонного суду від 23 травня 2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано. Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки на будинок загальною площею 77,00 кв. м., житловою площею 29,90 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] з початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 58075 гривень, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 6854,32 доларів США, що за курсом НБУ від 20 листопада 2013 року складає 54\~766,02 гривень, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених законом дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» витрати по оплаті судового збору в сумі 547,66 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с.77-80). 09.02.2020 позивач направив відповідачам повідомлення за №30.1.0.0/2-71109DO2LS551 від 03.02.2020 з вимогою повернути суму кредиту в повному обсязі, а також нараховані Відповідач [PERSON] в порушення умов Кредитного договору свої обов`язки не виконала в повному обсязі і станом на 30.01.2020 року має заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у сумі 6693,36 доларів США. Оскільки позивачем заявлено вимогу в гривневому еквіваленті за курсом НБУ суд приймає до уваги курс НБУ станом на 30.01.2020 року в розмірі 24,84 гривень за 1 долар США. Таким чином заборгованість [PERSON] за кредитом (тілом кредиту) перед позивачем станом на 30.01.2020 року становить 6693,36 доларів США, що еквівалентна за курсом НБУ 166263,06 гривень. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Цей договір відповідно до\~ст. 1055 ЦК України\~укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~статей 1046-1052 ЦК України. Згідно\~ст. 1050 ЦК України\~наслідками порушення кредитного договору є зобов`язання позичальника сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 ЦК України\~та проценти відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 554 ЦК України, в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлена додаткова відповідальність поручителя. Відповідно до\~ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. У відповідності до\~ст. 554 ЦК України, правовим наслідком порушення зобов`язання, забезпечення порукою, є відповідальність боржника і поручителя перед кредитором як солідарних боржників. Разом з тим, згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За змістом частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). За змістом статей 256, 261, 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосовувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Встановлено, що у 28.11.2012 року банк звернувся до [PERSON] з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 20.11.2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки за спірним кредитним договором. Отже, звернувшись до суду з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки, банк змінив строк виконання основного зобов`язання (тіла кредиту), а тому із зазначеної дати розпочався перебіг трирічної позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за тілом кредиту. До суду з цим позовом банк звернувся у\~17.03.2020 року, тобто після спливу (у листопаді 2012 року) позовної давності, що є підставою для відмови у позові в частині вимог про стягнення тіла кредиту. Суд враховує, що і після набрання законної сили остаточним рішенням\~Апеляційного суду Донецької області від 20.11.2013 року в справі № 0503/10796/2012 про звернення стягнення на предмет іпотеки банк у розумні строки не вживав заходів для пред`явлення позову про стягнення боргу за тілом кредиту. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2022 року у справі № 759/253/20, провадження № 61-6029св21 Представник відповідача просив застосувати строк позовної давності. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку зі спливом позовної давності.

Outcome: dismissed