Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

ТОВ НВДЦ «Агротех», звернулось до суду з позовом до ДП «Богодухівський СГУКК», ТОВ «ВЕЛЕС 2020», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання правочинів недійсними, в якому просить: визнати недійсними угоди від 24.12.2019 укладені ДП «Богодухівський СГУКК» про дострокове розірвання договорів оренди землі: б/н від 24.05.2012 з [PERSON] щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0039, б/н від 24.05.2012 з [PERSON] щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0040, б/н від 13.07.2013 з [PERSON] щодо частки земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0046, б/н від 13.07.2013 з [PERSON] щодо 3/4 частки земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0046, б/н від 15.07.2014 з [PERSON] щодо частки земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:02:005:0161, б/н від 24.12.2013 з [PERSON] щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0071, б/н від 15.07.2014 з [PERSON] щодо зельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0081, б/н від 24.12.2013 з [PERSON] щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0087, б/н від 24.12.2013 з [PERSON] щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0089, б/н від 24.05.2012 з [PERSON] щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0110, б/н від 29.03.2017 з [PERSON] щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0125; визнати недійсними договори оренди землі від 26.12.2019 укладені між ТОВ « ВЕЛЕС 2020» та [PERSON] щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0039, [PERSON] щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0040, [PERSON] щодо частки земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0046, [PERSON] щодо 3/4 частки земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0046, [PERSON] щодо частки земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:02:005:0161, [PERSON] щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0071, [PERSON] щодо зельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0081, [PERSON] щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0087, [PERSON] щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0089, [PERSON] щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0110, [PERSON] щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:03:003:0125; судові витрати покласти на відповідачів. Свої вимоги мотивує тим, що ТОВ НВДЦ «Агротех» є переможцем аукціону з продажу об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський СГУКК». Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях « Про прийняття рішення про приватизацію об`єкта малої приватизації шляхом викупу» №01192 прийнято 19 грудня 2019 року. До складу об`єкта приватизації входить нерухоме майно, автомобілі, сільгосптехніка, худоба, а також права оренди земельних ділянок. «Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08 жовтня 2019 року №184014843 ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» орендує у приватних осіб земельні ділянки загальною площею 494,2163 га за 117 договорами оренди». 10 січня 2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях та ТОВ НВДЦ «Агротех» укладено Договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат». 28 січня 2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях та ТОВ НВДЦ «Агротех» підписано акт приймання-передачі державного майна на виконання вищевказаного Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації від 10 січня 2020 року. Відповідно до по. 5.5 Договору купівлі-продажу, позивач є правонаступником майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків ДП «Богодухівський СГУКК», відповідно до законодавства України. Під час виконання умов вищевказаного Договору купівлі-продажу, позивачу стало відомо що між ДП «Богодухівський СГУКК» та відповідачами по справі було укладено договори оренди земельних ділянок, що належать їм на праві приватної власності відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак 24 грудня 2019 року договори оренди землі з відповідачами ДП «Богодухівський СГУКК» було розірвано відповідними додатковими угодами про розірвання договорів, згідно з якими предметом таких угод стало добровільне обоюдне розірвання договорів оренди землі між орендарем та орендодавцями, повернення земельних ділянок орендодавцям згідно актів приймання-передачі. Такі угоди про розірвання договорів оренди землі від імені ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» підписані особисто директором [PERSON] та фізичними особами-орендодавцями і датовані 24 грудня 2019 року. 26 грудня 2019 року з тими ж самими особами - власниками земельних ділянок, які є відповідачами у справі з ТОВ «ВЕЛЕС 2020» було укладено договори оренди землі щодо земельних ділянок, які перебували в оренді ДП «Богодухівський СГУКК». Зазначені угоди про розірвання договорів оренди землі, укладені між ДП «Богодухівський СГУКК» та відповідачами, а також договори оренди землі від 26 грудня 2019 року , укладені власниками земельних ділянок з TOB «BEЛЕС-2020» є недійсними з наступних підстав. Наказом Фонду державного майна України від 27 березня 2018 року №477 затверджено переліки об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році. До зазначених переліків, зокрема, включено ДП «Богодухівський СГУКК». Відповідно до п. 1 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 24 квітня 2018 року №895 прийнято рішення про приватизацію шляхом продажу на аукціоні об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський СГУКК». Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЗУ «Про приватизацію державного і комунального майна», з дня прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства або пакета акцій (частки) господарського товариства і до переходу права власності до покупця або припинення приватизації об`єкта приватизації відповідно до частини шостої цієї статті без згоди органів приватизації такі підприємства (товариства), їх уповноважені органи управління не мають права щодо вчинення правочинів та/або господарських зобов`язань, предметом яких є відчуження підприємством та/або господарським товариством або набуття ним земельної ділянки та іншого нерухомого майна, та/або майнових прав на зазначені об`єкти та/або внаслідок яких може відбутися зменшення вартості такого майна або зменшення розміру земельної ділянки, що належить такому підприємству та/або господарському товариству або перебуває в його користуванні. Зазначені обмеження діють до завершення приватизації об`єкта. Таким чином, з дня прийняття рішення про приватизацію ДП - з 24 квітня 2018 року до завершення приватизації 03 лютого 2020 року підприємство ДП «Богодухівський СГУКК» та уповноважені органи управління були позбавлені права без згоди органів приватизації вчиняти правочини ..., предметом яких є відчуження підприємством земельної ділянки та іншого нерухомого майна, та/або майнових прав на зазначені об`єкти га/або внаслідок яких може відбутися .... зменшення розміру земельної ділянки, що належить такому підприємству .... або перебуває в його користуванні. В порушення такої вимоги чинного законодавства, директором ДП «Богодухівський СГУКК» [PERSON] 24 грудня 2019 року добровільно, на власний розсуд, без згоди органу приватизації було укладено угоди про розірвання договорів оренди землі з відповідачами. Згода директору ДП «Богодухівський СГУКК» на розірвання договорів оренди землі Регіональним відділенням ФДМУ не надавалась. За таких обставин, дії керівника - директора ДП «Богодухівський СГУКК», є протиправними та такими, що порушують законний інтерес переможця аукціону. Враховуючи наявність прямого припису закону, укладені 24 грудня 2019 року між ДП «Богодухівський СГУКК» та власниками земельних ділянок угоди про розірвання договорів оренди землі є недійсними. Внаслідок укладення нових договорів оренди землі, ТОВ «ВЕЛЕС 2020» отримало право оренди земельних ділянок, що є перешкодою для позивача у реалізації його прав як переможця аукціону та правонаступника всіх майнових прав та обов`язків ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово- курсовий комбінат». Представник позивача - адвокат Рибак Я.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Зазначила, що Верховний Суд, розглядаючи справу 613/734/21 від 18 жовтня 2023 року, дійшов висновку, що оспорювані угоди є оспорюваним правочином, а не нікчемним, т.б. обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є вірним. Підставою для даного позову є порушення ч. 2 ст. 12 ЗУ « Про приватизацію державного і комунального майна», т.б. з дня прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства або пакета акцій (частки) господарського товариства і до переходу права власності до покупця або припинення приватизації об`єкта приватизації відповідно до частини шостої цієї статті без згоди органів приватизації такі підприємства (товариства), їх уповноважені органи управління не мають права щодо вчинення правочинів та/або господарських зобов`язань, предметом яких є відчуження підприємством та/або господарським товариством або набуття ним земельної ділянки та іншого нерухомого майна, та/або майнових прав на зазначені об`єкти та/або внаслідок яких може відбутися зменшення вартості такого майна або зменшення розміру земельної ділянки, що належить такому підприємству та/або господарському товариству або перебуває в його користуванні. Позивач є покупцем та правонаступником всіх прав ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» в тому числі і орендованих земель, а на даний час є позбавленим права вільно розпоряджатись майном. Вказала, що ці земельні ділянки не можуть входити до єдиного майнового комплексу підприємства та бути об`єктом приватизації, оскільки вони належать на праві власності фізичним особам. ТОВ НВДЦ «Агротех» є правонаступником ДП «Богодухівський СГУКК» за результатами реорганізації, а оскільки реорганізація не завершена (запису про припинення ДП «Богодухівський СГУКК» до ЄДРПОУ не внесено), позивач захищає саме свої права як переможця аукціону, всі майнові права перейшли правонаступнику в тому числі і права оренди земельних ділянок. Вважає позовні вимоги обґрунтованими, що є підставою для їх задоволення в повному обсязі. Крім того, представником позивача ТОВ «НВДЦ «Агротех» подано письмові пояснення, в яких зазначено, що позивач підтверджує викладені у позовній заяві обставини вчинення колишнім директором [PERSON] незаконних дій щодо укладення без згоди органу приватизації правочинів з відчуження права користування земельними ділянками, що перебували в оренді ДП «Богодухівський СГУКК». З посиланням на лист РВ ФДМУ по Харківській, Донецькій та Луганській областях № 20-05-00124 від 11 січня 2020 року стверджує, що згода директору ДП «Богодухівський СГУКК» на розірвання договорів оренди землі Регіональним відділенням не надавалась, а отже, у розумінні абз.14 ч.4 ст.12 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», вказані угоди є недійсними, а дії колишнього директора [PERSON] щодо укладення вказаних угод - незаконними, що підтверджено постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 по справі № 922/89/20 та постановою Верховного Суду від 04 серпня 2021 року по справі № 922/89/20. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - адвокат Колєснік І.А., в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечив в повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні у зв`язку з відсутністю для цього будь - яких підстав. Позов не містить посилань з яких підстав потрібно визнати правочин недійсним. Спірні земельні ділянки не входять до єдиного майнового комплексу, що підлягав приватизації, що підтверджується цілим рядом документів. Для тих підстав на які посилається представник позивача , потрібно в позові вказати на яку суму зменшилась сума майна, на яку площу. Спірні угоди жодним чином не порушують права позивача, як покупця єдиного майнового комплексу, тому підстав для задоволення позову не має. Відповідачі ДП «Богодухівський СГУКК», ТОВ « ВЕЛЕС 2020» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи повідомлені. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позову заперечив. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності відповідачів, які не прибули в судове засідання. Суд, заслухавши представника позивача - адвоката Рибак Я. В., представника відповідачів - адвоката Колєсніка І.А., дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1 ) керує ходом судового процесу; 2 ) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення згоди між сторонами; 3 ) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4 ) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5 ) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Наказом Фонду державного майна України по Харківській області від 27 березня 2018 року №447 затверджено перелік об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2018 році. Відповідно до Додатку 2 до Переліку єдиних майнових комплексів держаних підприємств структурних підрозділів, у тому числі, що передані в оренду входить ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» ( том 1 а.с. 8-21). Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 24 квітня 2018 року №895 прийнято рішення про приватизацію шляхом продажу на аукціоні об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» з направленням його для опублікування в газеті «Відомості приватизації» та на офіційному сайті Фонду держмайна ( том 1 а.с.24). 10 січня 2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях та ТОВ «НВДЦ «Агротех» укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» (т. 1, а.с. 34-42). Згідно з п.1.1 договору Об`єкт приватизації ДП «Богодухівський СГУКК» включає в себе всі активи і пасиви, інвентар, обладнання, устаткування та інше майно згідно з матеріалами інвентаризації станом на 31.08.2019, за результатами якої складений Зведений акт інвентаризації об`єкту малої приватизації Державного підприємства "Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат", затверджений Регіональним відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях 20.09.2019. До складу об`єкта приватизації не увійшло майно, що зазначено в інвентарному описі від 31.08.2019 № 6. Нерухоме майно, яке входить до складу Об`єкта приватизації, належить Державі Україна, що підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (наведено перелік майна). Перелік нерухомого майна, яке передається у власність Покупцю, наведено у Додатку до договору купівлі-продажу, що є невід`ємною частиною цього Договору (п.1.2 договору). Як зазначено у п.1.3 договору, земельні ділянки не входять до складу Об`єкта приватизації, тому питання землекористування Покупець вирішує самостійно в установленому чинним законодавством порядку після переходу до Покупця права власності на Об`єкт приватизації. Відповідно до п.5.5 договору Покупець є правонаступником майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків Державного підприємства «Богодухівський СГУКК», код за ЄДРПОУ 00387298, відповідно до законодавства України. Згідно з п.5.6 договору протягом одного року з моменту підписання акту приймання-передачі державного майна слід провести державну реєстрацію припинення юридичної особи - ДП «Богодухівський СГУКК». Згідно з Переліком нерухомого майна об`єкта малої приватизації ДП «Богодухівський СГУКК», код за ЄДРПОУ 00387298, розташоване за адресою: 62103, Харківська область, Богодухівський район, с. Лозова (додаток до договору купівлі-продажу від 10.01.2020), у ньому відсутнє право оренди земельних ділянок за договорами оренди, укладеними з фізичними особами ( том 1 а.с. 43-44). 28 січня 2020 року між РВ ФДМУ по Харківській, Донецькій та Луганській областях та ТОВ «НВДЦ «Агротех» складений акт приймання-передачі державного майна, відповідно до якого продавець (РВ ФДМУ по Харківській, Донецькій та Луганській областях) передає, а покупець (ТОВ «НВДЦ «Агротех») приймає проданий 10.01.2020 на електронному аукціоні об`єкт малої приватизації ДП «Богодухівський СУКК» (том 1, а.с.45-46). Договором від 20 жовтня 2020 року внесені зміни до договору купівлі-продажу від 10 січня 2020 року щодо строку проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - ДП «Богодухівський СГУКК» (протягом двох років з моменту підписання акту приймання-передачі державного майна) (том 1, а.с. 51-52). Наказом РВ ФДМУ по Харківській, Донецькій та Луганській областях від 25 лютого 2020 року № 00434 припининенл юридичну особу - ДП «Богодухівський СГУКК» шляхом приєднання до покупця - ТОВ «НВДЦ «Агротех». Призначено комісію з припинення юридичної особи ДП «Богодухівський СГУКК». Визначено, що до Комісії з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами ДП «Богодухівський СГУКК». Встановлено перелік заходів та дій, передбачених чинним законодавством, що пов`язані з припиненням ДП «Богодухівський СГУКК» (том 1, а.с.53-55). Відповідно до відповіді РВ ФДМУ по Харківській, Донецькій та Луганській областях №20-05-00124 від 11 січня 2020 року на адвокатський запит адвоката Рибак Я.В. щодо намірів вчинення ДП «Богодухівський СГУКК» правчинів та/або господарських зобов`язань за період з 28.08.2017 по 02.01.2020, Комісією з розгляду питань стосовно списання державного майна від 02.01.2018 було надано згоду на списання багаторічних насаджень. На інші запити, які надходили до РВ ДФМУ щодо погодження вчинення правочинів та/або господарських зобов`язань ДП «Богодухівський СГУКК» згода не надавалась (том 1 а.с.56 -57 ). Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Підстави припинення договору оренди визначені статтею 31 Закону України «Про оренду землі», зокрема, в ній зазначено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Можливість розірвання договору оренди за взаємною згодою сторін була передбачена і умовами самих договорів оренди. Також, судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:03:003:0046, [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:03:003:0081, [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:03:003:0125, [PERSON] є власником частини земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:02:005:0161, [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:03:003:0039, [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:03:003:0040, [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:03:003:0110, [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:03:003:0089, [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:03:003:0087, [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:03:003:0071 ( том 1 а.с. 58-79). 24 грудня 2019 року між ДП «Богодухівський СГУКК» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладені оспорювані угоди про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок. Угоди про дострокове розірвання договорів оренди землі та акти прийому-передачі (повернення) земельних ділянок від імені ДП «Богодухівський СГУКК» підписані директором [PERSON] з накладенням печатки ДП «Богодухівський СГУКК» та фізичними особами-орендодавцями, відповідачами по дані справі. Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити даному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 3 статті 215 ЦК України визначено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що відповідно до статті 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність встановлена законом, та оспорювані якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року у справі 613/734/21 ( за позовом ДП « Богодухівський СГУКК» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: ТОВ « НВДЦ « Агротех», про визнаання правочинів недійсними), визначено, що угоди про розірвання договорів оренди землі є оспорюваними правочинами, оскільки ці правочини укладені не у період з дати підписання договору купівлі - продажу до переходу права власності до покупця. В своєму позові позивачі, як на підставу позову посилаються на те, що з дня прийняття рішення про приватизацію ДП - з 24 квітня 2018 року до завершення приватизації 03 лютого 2020 року підприємство ДП «Богодухівський СГУКК» та уповноважені органи управління були позбавлені права без згоди органів приватизації вчиняти правочини ..., предметом яких є відчуження підприємством земельної ділянки та іншого нерухомого майна, та/або майнових прав на зазначені об`єкти га/або внаслідок яких може відбутися .... зменшення розміру земельної ділянки, що належить такому підприємству .... або перебуває в його користуванні. В порушення такої вимоги чинного законодавства, директором ДП «Богодухівський СГУКК» [PERSON] 24 грудня 2019 року добровільно, на власний розсуд, без згоди органу приватизації було укладено угоди про розірвання договорів оренди землі з відповідачами. Згода директору ДП «Богодухівський СГУКК» на розірвання договорів оренди землі Регіональним відділенням ФДМУ не надавалась. За таких обставин, дії керівника - директора ДП «Богодухівський СГУКК», є протиправними та такими, що порушують законний інтерес переможця аукціону. Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що з дня прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства або пакета акцій (частки) господарського товариства і до переходу права власності до покупця або припинення приватизації об`єкта приватизації відповідно до частини шостої цієї статті без згоди органів приватизації такі підприємства (товариства), їх уповноважені органи управління не мають права, зокрема щодо: вчинення правочинів та/або господарських зобов`язань, предметом яких є відчуження підприємством та/або господарським товариством або набуття ним земельної ділянки та іншого нерухомого майна, та/або майнових прав на зазначені об`єкти та/або внаслідок яких може відбутися зменшення вартості такого майна або зменшення розміру земельної ділянки, що належить такому підприємству та/або господарському товариству або перебуває в його користуванні; вчинення правочинів та/або господарських зобов`язань, предметом яких є обтяження земельних ділянок, іншого нерухомого майна та/або основних фондів підприємства та/або господарського товариства та/або майнових прав на зазначені об`єкти. Якщо дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, вчиняються без попереднього погодження органом приватизації та з покупцем (у період з дати підписання договору купівлі-продажу до переходу права власності до покупця), такий правочин є недійсним. Отже, вказаною нормою передбачені певні обмеження щодо здійснення відповідних дій органами управління об`єктом приватизації без згоди органів приватизації з дати підписання договору купівлі-продажу і до переходу права власності до покупця або припинення приватизації. Як зазаначено вище , договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації ДП «Богодухівський СГУКК» укладений 10 січня 2020 року, а 28 січня 2020 року підписано акт приймання-передачі державного майна. Угоди про дострокове розірвання договорів оренди землі, укладені між ДП «Богодухівський СГУКК» та відповідачами 24 грудня 2019 року. Крім того, відповідно до змісту наказу Фонду державного майна України від 27 березня 2018 року № 447, ДП «Богодухівський СГУКК» було виставлено на аукціон як єдиний майновий комплекс. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦК України до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку, або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки. Згідно змісту Інформаційного повідомлення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях про проведення продажу на аукціоні об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», посилання на яке міститься в позовній заяві, ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» орендує у приватних осіб земельні ділянки загальною площею 494,2163 га за 117 договорами оренди. Крім того, вказано, що зазначені земельні ділянки не обліковуються на балансі ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» та не входять до складу єдиного майнового комплексу, що пропонується до продажу. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України. Також, відповідно до договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації-ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» від 10 січня 2020 року земельні ділянки не входять до складу Об`єкта приватизації. Крім того, Додатками до акту приймання-передачі від 28 січня 2020 року є Перелік нерухомого майна об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський СГУКК», код за ЄДРПОУ 00387298, розташоване за адресою: 62103, Харківська область, Богодухівський район, с. Лозова, та Перелік рухомого майна, що входить до об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський СГУКК», в яких відсутнє право оренди земельних ділянок, в тому числі тих, власниками яких є відповідачі по справі ( том 1 а.с. 47-50). Згідно змісту Зведеного акту інвентаризації майна ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» від 31 серпня 2019 року та Інвентаризаційного опису : необоротних активів від 31 серпня 2019 року, оспорювані орендовані земельні длянки не входять до майна, що належить ДП «Богодухівський СГУКК» ( том 3 а.с. 192-196). Відповідно до змісту відповіді Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях №20-04-11192 від 23 грудня 2020 року, на адвокатський запит представника відповідачів Колєсніка І.А., наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях від 14 серпня 2019 року №00239 « Про проведення інвентаризації», призначено інвентаризацію майна об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат». Земельні ділянки приватної власності, які орендуються державним підприємством, не є власністю підприємства та не обліковуються на балансі державного підприємства. В матеріалах інвентаризації майна ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» станом на 31 серпня 2019 року, відсутні інвентаризаційні описи із зазначенням земельних ділянок приватної форми власності, які орендуються Орендар ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» ( том 3 а.с. 197) Також, як було зазначено вище, умовами договору купівлі - продажу об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський СГУКК» від 10 січня 2020 року, покупець є правонаступником майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків ДП «Богодухівський СГУКК» відповідно до законодавства України. Земельні ділянки не входять до складу об`єкта приватизації, тому питання землекористування Покупець вирішує самостійно в установленому чинним законодавством порядку після переходу до Покупця права власності на об`єкт приватизації. Отже, статтею 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» передбачено правонаступництво осіб, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, саме відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України. Жоден досліджений судом документ не містить відомостей про те, що право оренди належних відповідачам земельних ділянок входило до складу Єдиного майнового комплексу ДП «Богодухівський СГУКК». Наполягаючи на задоволенні вимог, позивач посилається на ч. 4 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», а саме: порушення вимоги чинного законодавства, директором ДП «Богодухівський СГУКК» [PERSON], який 24 грудня 2019 року добровільно, на власний розсуд, без згоди органу приватизації було укладено угоди про розірвання договорів оренди землі з відповідачами. Згода директору ДП «Богодухівський СГУКК» на розірвання договорів оренди землі Регіональним відділенням ФДМУ не надавалась. За таких обставин, дії керівника - директора ДП «Богодухівський СГУКК», є протиправними та такими, що порушують законний інтерес переможця аукціону. При цьому позивачем вказано, що внаслідок укладення угод про розірвання договорів оренди з відповідачами відбулось зменшення вартості майна ДП «Богодухівський СГУКК», або зменшення розміру земельної ділянки, що належало підприємству або перебувало в його користуванні. Крім того, посилаючись на порушення положень ч.4 ст.12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», позивач не зазначає конкретну суму, на яку зменшилась вартість майна, площу, на яку, зменшився розмір земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Також, в позові не зазначено, які конкретно права (інтереси) позивача, порушені відповідачами - власниками земельних ділянок. В судовому засіданні представником позивача було зазаначено, що ТОВ «НВДЦ «Агротех» захищає своє право саме, як переможця аукціону та правонаступника ДП «Богодухівський СГУКК», але, згідно Інформаційного повідомленням РВ ФДМУ по Харківській, Донецькій та Луганській областях про проведення продажу на аукціоні об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський СГУКК», на яке посилається і сам позивач, зазначено, що земельні ділянки загальною площею 494,2163 га, які ДП «Богодухівський СГУКК» орендує у приватних осіб за 117 договорами оренди, не входять до складу єдиного майнового комплексу, що пропонується до продажу. Тому, позивач, підписавши договір купівлі-продажу об`єкта приватизації від 10 січня 2020 року, був обізнаний про умови набуття в користування даних земельних ділянок. Також позивач посилався на висновки, викладені у рішенні Господарського суду Харківської області від 11 січня 2021 року та постанові Східного апеляційного господарського суду від 09 червня 2021 року по справі № 922/89/20 за позовом ТОВ НВДЦ «Агротех» до ДП «Богодухівський СГУКК», треті особи - РВ ФДМУ по Харківській, Донецькій та Луганській областях, ТОВ «Велес», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання дій протиправними, суд зазначає наступне. Рішенням Господарського суду Харківської області від 11 січня 2021 року задоволено позов ТОВ «Агротех», на дії ДП «Богодухівський СГУКК», спрямовані на вчинення правочинів без згоди органів приватизації, визнані незаконними, відповідача зобов`язано утриматись від вчинення таких дій. Дане рішення постановою Східного апеляційного господарського суду від 09 червня 2021 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 серпня 2021 року касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Велес-2020», закрито. В іншій частині підстав касаційного оскарження касаційну скаргу ТОВ «Велес-2020» залишено без задоволення, а постанову Східного апеляційного господарського суду від 09 червня 2021 року по справі № 922/89/20 залишено без змін. Суд вважає за необхідне зазначити, що вказаними вище судовими рішеннями надана оцінка саме діям директора ДП «Богодухівський СГУКК», з точки зору їх відповідності Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна». Суть позовних вимог у даній справі зводиться до оскарження договорів, укладених щодо орендованих земельних ділянок, які є власністю фізичних осіб, а не держави, та не належали до об`єкта приватизації. Відповідно до ч. 7 ст. 82 ЦПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. У даній справі предметом позову є визнання недійсними угод, вчинених фізичними особами - власниками земельних ділянок, які не були учасниками приватизаційної процедури. З урахуванням вищевикладеного та змісту позовних вимог - визнання правочинів недійсними, у даній справі оспорювані угоди повинні оцінюватися судом, перш за все, з точки зору додержання сторонами оспорюваних угод вимог цивільного законодавства, та порушення прав позивача саме відповідачами у справі. Землевласники - це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які відповідно до закону набули права власності на землю в Україні, а також територіальні громади та держава щодо земель комунальної та державної власності відповідно (п.п. 14.1.34 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України). Права землевласників: продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність, самостійно господарювати на землі, власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію, використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі, на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Отже, власник земельної ділянки має право розпоряджатись нею на свій розсуд. В подальшому 26 грудня 2019 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та ТОВ « ВЕЛЕС -2020» укладено договори оренди землі, відповідно до змісту яких, [PERSON] передала в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6320810100:03:003:0039, [PERSON] передала в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6320810100:03:003:0040, [PERSON] передала в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6320810100:03:003:0046, [PERSON] передала в оренду чатину земельної ділянки кадастровий номер 6320810100:02:005:0161, [PERSON] передала в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6320810100:03:003:0071, [PERSON] передала в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6320810100:03:003:0081, [PERSON] передав в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6320810100:03:003:0087, [PERSON] передав в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6320810100:03:003:0089, [PERSON] передала в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6320810100:03:003:0110, [PERSON] передав в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6320810100:03:003:0125 (том 1, а.с. 80- 197). Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76 , ч. 1, 2 ст. 77, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Відповідно до ст.. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1, 3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Зазначеними процесуальними нормами передбачено, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В супереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, позивач не надав суду доказів порушення вимог ст.203 ЦК України при укладенні оспорюваних правочинів. Таким чином, оскільки позивач, на виконання свого процесуального обовязку не надав належних і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення його прав при укладенні оспорюваних правочинів, що є підставою для відмови у задоволенні позову . Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 07 травня 2021 року до пред`явлення даного позову за заявою ТОВ « НВДЦ « Агротех» забезпечено позов шляхом заборони вчинення реєстраційних дій з державної реєстрації припинення або виникнення права оренди та інших речових прав щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: 6320810100:03:003:0110, 6320810100:03:003:0040, 6320810100:03:003:0125, 6320810100:03:003:0039, 6320810100:03:003:0046, 6320810100:03:003:0087, 6320810100:03:003:0081, 6320810100:02:005:0161, 6320810100:03:003:0071, 6320810100:03:003:0089. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)). Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії (принципи), які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано. Згідно ч.ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Враховуючи викладене, суд скасовує заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 07 травня 2021 року. З огляду на норми ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням висновку суду про відмову в задоволенні позову, судові витрати по сплаті судового збору та по оплаті правничої допомоги слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed