Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Бабіч Т.Г. через систему Електронний суд звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] три проценти річних за період з 07.10.2020 року по 07.10.2023 року у сумі 6081,00 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.10.2017 року позивач надав позику [PERSON] в розмірі 7380 дол. США, про що останнім в присутності свідка була складена письмова розписка. За умовами позики борг мав бути повернутий позивачу 25.02.2018 року. Однак [INFO] [PERSON] помер, а після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняли в рівних частках дружина померлого - [PERSON] , та діти померлого - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивачем було направлено спадкоємцям претензію кредитора від 10.03.2018 року через приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецького В.В. Спадкоємці свої зобов`язання щодо повернення боргу позивачу не виконали, в зв`язку з чим рішенням Золотоніського районного суду Черкаської області від 18.03.2021 року у справі №712/11750/18 із спадкоємців стягнуто борг в розмірі 7380 дол. США в рівних частках, в гривневому еквіваленті, що станом на дату прийняття судового рішення становило по 51770,70 грн. з кожного. Викладені обставини щодо дійсності боргу та обов`язку спадкоємців його сплатити на користь позивача були предметом розгляду справи №712/11750/18 та не потребують доведенню у спорі між тими ж сторонами щодо цих самих обставин. Таким чином, у позивача виникло право вимагати від спадкоємців як повернення боргу в розмірі 7380 дол. США починаючи з 25.02.2018 року, так і виплати трьох процентів річних з урахуванням індексу інфляції на підставі ст.625 ЦК України. Станом на дату подання цього позову відповідач [PERSON] як спадкоємець та особа, яка разом зі спадщиною прийняла на себе зобов`язання спадкодавця, своїх зобов`язань не виконав, борг в розмірі 1845 дол. США не повернув, в зв`язку з чим позивач змушений звернуттися до суду. Враховуючи міру відповідальності, встановлену ст.625 ЦК України позивач має право стягнути з відповідача три проценти річних в межах строку позовної давності, що становить 166,05 дол.США виходячи з наступного розрахунку: 1845 дол.США * 3% * 1095 (кількість днів прострочення з 07.10.2020 по 07.10.2023) / 365 (кількість днів у році)= 166,05 дол. США. Відповідно до офіційного курсу валют НБУ курс долара США становить 36,61 грн. за один долар США, що в перерахунку складає 6081, 00 грн. Таким чином, в зв`язку з невиконанням зобов`язання щодо повернення позики з відповідача підлягає стягненню три проценти річних, що становить 6081,00 грн. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 08.11.2023 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Позивачем разом з позовною заявою надано квитанцію № 1055527 поштової служби Е-Пост з описом вкладень, яка свідчить про надсилання позивачем копії позовної заяви з додатками відповідачу. Згідно даних про відстеження поштового пересилання № 1055527, поштове відправлення повернено за зворотньою адресою за закінченням встановленого терміну зберігання. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи. Зокрема, відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення ухвали суду та повідомлення за місцем його реєстрації. Факт неотримання відповідачем у справі кореспонденції, яка направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою, суд вважає таким, що зумовлений не об`єктивними причинами, а є наслідком суб`єктивної поведінки відповідача. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а відтак, відповідно до вимог частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався. Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З клопотаннями про відкладення розгляду справи учасники справи не звертались. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.03.2021 року у справі № 712/11750/18, встановлено, що 25.10.2017 року [PERSON] підписав розписку, відповідно до якої отримав від позивача суму коштів в розмірі 7380 дол. США, що стверджується підписом свідка [PERSON] . При цьому із змісту вказаної розписки вбачається, що [PERSON] зобов`язувався повернути зазначену вище суму боргу 25 лютого 2018 року. Однак, відповідно до свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] від 25.11.2017 року) [PERSON] [INFO] помер, про що 25.11.2017 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Черкаській області складено відповідний актовий запис за № 3058. Судом встановлено, що позивач є кредитором померлого [PERSON] обов`язки якого повинні виконати спадкоємці, у тому числі і [PERSON] . Вказаним рішенням суду позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання права власності задоволено. Зокрема, стягнуто з [PERSON] за рахунок спадкового майна, одержаного від спадкодавця [PERSON] , на користь [PERSON] 51770,70 грн. Рішення набрало законної сили 29.04.2021 року. Відповідно до інформації про виконавче провадження від 07.10.2023 року, виконавче провадження № 65479202 з виконання виконавчого листа від 29.04.2021 року № 712/11750/18, виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області відкрито постановою приватного виконавця Плесюка О.С. від 18.05.2021 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою\~статті 1049\~ЦК України\~встановлено,\~що за\~договором позики\~на позичальникові\~лежить обов`язок\~повернути суму\~позики у\~строк та\~в порядку,\~що передбачені\~договором.Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За приписами частини третьої статті 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частинами першою та другою\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до\~вимог частини\~першої та\~другої статті\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання.Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 лютого 2022 року в справі № 757/42885/19 (провадження № 61-1411св21), з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зроблено висновок, що: «у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань». Пунктами 1, 3 частини першої статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом; розірвання договору; сплата неустойки. Судом встановлено, що відповідачем не повернуто позивачу стягнуті рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.03.2018 року у справі № 712/11750/18 кошти у розмірі 51770,70 грн., таким чином позивач має право на стягнення з відповідача 3% річних від вказаної суми у розмірі 6081,00 грн. відповідно до ст. 625 ЦК України. Суд приймає наданий позивачем розрахунок 3% річних та не ставить його під сумнів, оскільки відповідачем не надано суду заперечень щодо розрахунку заборгованості та контррозрахунку. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов підлягає до задоволення, та з відповідача на користь позивача слід стягнути суму 3% річних у розмірі 6081,00 грн. На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем суду надано копію Договору про надання правничої допомоги від 25.09.2023 року, який укладено між адвокатом Бабіч Т.Г. та Бішінтєєвим В.В. Пунктом 3.1 вказаного договору визначено, що гонорар адвоката визначається додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 6 додаткової угоди № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 25.09.2023 року, сторони погодили, що з метою відшкодування витрат на правничу допомогу розмір гонорару за фактом складання позовної заяви щодо кожного з боржників становить 2000,00 грн. Також, надано акт приймання-передачі від 07.10.2023 року, згідно якого адвокатом Бабіч Т.Г. надано [PERSON] такі види правової допомоги: вивчення документів, наданих клієнтом щодо наявності заборгованості перед клієнтом у боржника [PERSON] ; збір та підготовка документів, необхідних для подання позову; складання позовної заяви. Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Ст.\~137\~ЦПК України,\~визначено,\~що витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);\~3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд, враховуючи складність справи, те, що справа малозначна та розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням критерію розумності та реальності розміру витрат, їх необхідності, дійшов висновку, що в даній конкретній справі дійсно позивачем понесені витрати на правову допомогу, та їх розмір є співмірним із складністю справи та витраченим адвокатом часом, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2000,00 грн. витрат на правову допомогу За правилами ст.\~141\~ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved