Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

04.05.2023 засобами поштового зв`язку представником позивача, адвокатом Рижовим М.Г. до суду подана позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, який укладено 29.11.1996. В обґрунтування позову зазначено, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через розходження поглядів, відсутності взаєморозуміння, любові та ведення спільного господарства. Фактично шлюбні стосунки припинені з 2016. Позивач переконаний, що спільне життя та збереження шлюбу неможливе. За змістом\~ст.279 ЦПК України\~розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Представником позивача та відповідачем до суду подані заяви про розгляд справи за їх відсутності, на розірванні шлюбу наполягали. Відзиву на позовну заяву не подано. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 29.11.1996, про що зроблено відповідний актовий запис № 497, місце державної реєстрації: відділ реєстрації актів громадянського стану Комунарського району м. Запоріжжя. Як зазначає\~позивач в\~позові,\~шлюбні відносини\~між сторонами\~припинені,\~спільне сімейне\~життя не\~склалося через\~розходження поглядів,\~відсутності любові\~та взаєморозуміння.Фактично шлюбні стосунки припинені з 2016. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно зі ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України, ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим, так як сторони не бажають цього. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, зокрема різні погляди на сімейне життя, суд приходить висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (ч. 2\~ст. 115 СК України). Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. За правилами ст.ст. 133, 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд у додатковій постанові у справі № 201/14495/16-ц від 30.09.2020, провадження №61-22962св19, зазначив, що підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, її розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом паяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Представником позивача подано до суду наступні докази, які підтверджують факт надання позивачу професійної правової допомоги в розрізі даної цивільної справи, а саме: копію договору про надання правничої допомоги; копію розрахунку вартості юридичних послуг, акта приймання-передавання юридичних послуг (правової допомоги). Так, з поданих документів вбачається, що адвокатом надано наступні послуги на загальну суму 3000 грн.: надання консультації, підготовка, складення та подання позовної заяви. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. ЄСПЛ у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суд вважає, що, з відповідача підлягає стягненню сума витрат, пов`язаних з розглядом справи, на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимоги. Розмір витрат,які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку\~ з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказі, які подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови,що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн., який суд стягує з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved