Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

12.10.2023 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява [PERSON] про усиновлення дитини. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що 15 червня 2022 року між ним, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №1058. Між заявником та малолітнім сином дружини., [PERSON] , [INFO] , склалися доброзичливі стосунки, дитина ставиться до нього як до рідного батька, оскільки він його таким і вважає, кличе папою, а заявник забезпечую йому належне виховання, матеріальне утримання та гідне життя, приймає активну участь у його навчальному житті. Заявник в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Заінтересована особа, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти заявлених вимог не заперечує. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Одеської районної Державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав заяву до суду в якій повністю підтримує та просить задовольнити вимоги заявника, справу розглянути без його участі. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши обставини та документальні докази по справі, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 07 вересня 2017 року, актовий запис № 269, [PERSON] , народився [INFO] , його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини були записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, згідно якої при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. З травня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , почав проживати однією сім`єю, як чоловік та дружина, з [PERSON] , [INFO] , та її малолітньою дитиною, сином, [PERSON] , [INFO] . 15 червня 2022 року між заявником, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №1058. Між ним та малолітнім сином дружини., [PERSON] , [INFO] склалися доброзичливі стосунки, дитина ставиться до нього як до рідного батька, оскільки він його таким і вважає, кличе папою, а заявник забезпечую йому належне виховання, матеріальне утримання та гідне життя, приймає активну участь у його навчальному житті. На теперішній час, заявник бажає надати стосункам з дитиною офіційно-родинного статусу. Для створення повноцінної сім`ї, забезпечення стабільних та гармонійних умов розвитку [PERSON] , [INFO] - має намір його всиновити. За станом свого здоров`я, [PERSON] , [INFO] , може бути усиновлювачем, до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. На даний час проходить службу в Збройних Силах України, у військовій частині [NUMBER] на посаді старшого диспетчера комендантсько-диспетчерського пункту на залізничній станції «Одеса-головна». Усиновлення для [PERSON] є таємницею, оскільки він вважає заявника своїм рідним батьком. Матір дитини, [PERSON] , [INFO] , надала нотаріально посвідчену заяву про згоду на усиновлення мною її малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . На даний час їх родина мешкає в житловій квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Дану квартиру вони орендують. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Одеської районної Державної адміністрації №3275/01-09/23/5 від 08.06.2023 року усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , [INFO] є доцільним, оскільки це відповідає інтересам дитини. Відповідно до п.4 ч.2 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про усиновлення. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до частини 1 статті 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно з положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. У відповідності до статті 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Згідно положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає ЇЇ вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N З «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до частини 1 статті 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в Інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності зі статтею 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини, мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до статі 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Враховуючи наведене, суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved