Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Позивач звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон», в якому просив стягнути з відповідача на свою користь: - кошти за договором №23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року як суму депозитного вкладу у розмірі 300 000,00 грн. та нараховані за цим договором проценти в розмірі 64 048,98 грн. А всього за даним договором: 364048.98 грн.; - кошти за договором №45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року як суму депозитного вкладу у розмірі 30 246,15 грн. та нараховані за цим договором проценти в розмірі 5 665,80 грн. А всього за даним договором: 35911, 95 грн. Ціна позову становила 399 960, 93 грн. 08 грудня 2023 року представник позивача- адвокат Самулевич О.М. подала клопотання про розгляд справи у її відсутності та долучення розрахунку. З клопотання слідує, що нараховані відсотки за договором №23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року зменшили до суми 53 834,23 грн. Уточнивли свої позовні вимоги, бо 17 вересня 2021 року Позивачем було внесено вклад у розмірі 30 000,00 грн. та відсотки за цим вкладом у розмірі 246,15 грн., а всього суму 30 246,15 грн. Кошти перерахували на вклад за Депозитним договором №23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року на строк дії цього Договору - до 16 квітня 2022 року. Тобто на сім місяців із діючою процентною ставкою 13,5% річних. Тому уточнені позовні вимоги за договором №23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року становили як сума депозитного вкладу у розмірі 300 000,00 грн. та нараховані за цим договором проценти в розмірі 53 834,23 грн. А всього за даним договором: 353834,23 грн. Позовні вимоги за договором №45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року становили як сума депозитного вкладу у розмірі 30 246,15 грн. та нараховані за цим договором проценти в розмірі 5 665,80 грн. залишили без змін. Тому зменшена та уточнена загальна ціна позову становила 389 746,18 грн. В обґрунтування своїх вимог Позивач в позові посилався на те, що між [PERSON] (далі Позивач) та Кредитною спілкою «Експрес Кредит Юніон» (далі Відповідач) 15 березня 2021 року був укладений Депозитний договір №23/03-21/В8 про залучення строкового внеску (вкладу) його як члена Кредитної спілки на депозитний рахунок (вклад з періодичною виплатою процентів та поповненням). За умовами цього договору Позивач, як член Кредитної спілки, вніс строковий внесок(вклад) на депозитний рахунок Відповідача 300 000 грн., а Кредитна спілка прийняла вклад до 15 квітня 2022 року та зобов`язалась на умовах і в порядку, передбачений договором повернути Позивачу вклад та виплачувати проценти за ставкою 13,5 % річних. Строк вкладу становив 13 місяців. 15 березня 2021 року Позивачем був укладений ще один Депозитний договір №24/03-21/В8 про залучення строкового внеску (вкладу) його як члена Кредитної спілки на депозитний рахунок (вклад з періодичною виплатою процентів та поповненням). За умовами цього договору Позивач, як член Кредитної спілки, вніс строковий внесок (вклад) на депозитний рахунок Відповідача 30 000 грн., а Кредитна спілка прийняла вклад до 16 червня 2021 року та зобов`язалась на умовах і в порядку, передбачений договором повернути Позивачу вклад та виплачувати проценти за ставкою 12 % річних. Строк вкладу становив 3 місяці. Даний Депозитний договір передбачав пролонгацію за Законом (пункт 8.3 Договору). 16 червня 2021 року Позивачем було переукладено з Відповідачем Депозитний договір №24/03-21/В8 від 15 березня 2021 року на Депозитний договір №45/06-21/В8. За умовами цього договору Позивач, як член Кредитної спілки, вніс строковий внесок (вклад) на депозитний рахунок Відповідача 30 246,15 грн., а Кредитна спілка прийняла вклад до 17 вересня 2021 року та зобов`язалась на умовах і в порядку,передбачений договором повернути Позивачу вклад та виплачувати проценти за ставкою 12 % річних. Строк вкладу становив 3 місяці. Відсотки за ставками, передбаченими пунктами 1.3 Депозитних договорів №23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року та №45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року, починаючи з січня 2022 року Відповідачем Позивачу не виплачувались. А Кредитна спілка «Експрес Кредит Юніон» з лютого 2022 року в односторонньому порядку припинила виконання договорів №23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року та №45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року. Починаючи з березня 2022 року відділення Кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон» у м.Луцьк не обслуговує клієнтів. Тому позивачем [PERSON] неодноразово направлялися листи на адресу Відповідача в липні 2023 року та на «Вайбер» контактного номеру мобільного телефону [NUMBER] (вказаний на офіційному сайті Відповідача для прийняття звернень) та велась переписка щодо повернення Позивачу грошових коштів. Однак Кредитна спілка «Експрес Кредит Юніон» вимоги Позивача проігнорувала, вкладені кошти та проценти в добровільному порядку [PERSON] не повернула. Письмові вимоги Позивача щодо повернення коштів Відповідачем не задоволені. За таких обставин Позивач був вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідач Кредитна спілка «Експрес Кредит Юніон» своїм правом на подання відзиву на позовну заяву [PERSON] про захист прав споживача, повернення вкладів, стягнення процентів не скористалася. А лише представник Відповідача - [PERSON] подала до суду клопотання про закриття провадження у цивільній справі на підставі частини 1 статті 255 ЦПК України. Оскільки вважала, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 04 вересня 2023 року Старовижівського районного суду було відкрито провадження у справі та постановлено справурозглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 26 вересня 2023 року. Ухвалою від 26 вересня 2023 року Старовижівського районного суду за клопотанням сторін підготовче судове засідання було відкладено на 09 листопада 2023 року. Ухвалою від 09 листопада Старовижівського районного суду в задоволенні клопотання представника Відповідача [PERSON] про закриття провадження у даній цивільній справі на підставі частини 1 статті 255 ЦПК України так як дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства - відмовлено. Ухвалою від 09 листопада Старовижівського районного суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 год. 00 хв. 23 листопада 2023 року. Ухвалою від 23 листопада Старовижівського районного суду відкладено розгляд справи на 09.00год. 12 грудня 20236 року. Роз`яснено представнику відповідача Кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон», що після винесення даної ухвали відповідно до частини 2 статті 212 ЦПК України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк була надіслана іншим учасникам справи. У судове засідання представник Відповідача - [PERSON] не з`явилася. Про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Дану увалу суду про відкладення розгляду справи на 09.00 год. 12 грудня 2023 року представник відповідача [PERSON] отримала через систему «Електронний суд» 23 листопада 2023 року о 12.21 год. Будь-яких заяв, клопотань суду не подавала. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань суду не подавав. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення сторін про розгляд справи та реалізації ними права судового захисту своїх прав та інтересів. Тому суд вважає, що сторонам відомо про розгляд даної справи у суді. Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін. Перешкод для вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами, судом не встановлено. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа Аллан Якобсон проти Щвеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (наприклад, Ulyanov v. Ukraine (dec.) (Ул`янов проти України)). Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (пункт 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства" та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (стаття 13 Конвенції). Відповідно до вимог статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Вимогами статті 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, пункт 29). Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»(Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем Кредитною спілкою «Експрес Кредит Юніон» 15 березня 2021 року був укладений Депозитний договір №23/03-21/В8 про залучення строкового внеску (вкладу) його як члена Кредитної спілки на депозитний рахунок (вклад з періодичною виплатою процентів та поповненням). За умовами цього договору Позивач, як член Кредитної спілки, вніс строковий внесок(вклад) на депозитний рахунок Відповідача 300 000 грн., а Кредитна спілка прийняла вклад до 15 квітня 2022 року та зобов`язалась на умовах і в порядку,передбачений договором повернути Позивачу вклад та виплачувати проценти за ставкою 13,5 % річних. Строк вкладу становив 13 місяців. 15 березня 2021 року Позивачем був укладений ще один Депозитний договір №24/03-21/В8 про залучення строкового внеску (вкладу) його як члена Кредитної спілки на депозитний рахунок (вклад з періодичною виплатою процентів та поповненням). За умовами цього договору Позивач, як член Кредитної спілки, вніс строковий внесок (вклад) на депозитний рахунок Відповідача 30 000 грн., а Кредитна спілка прийняла вклад до 16 червня 2021 року та зобов`язалась на умовах і в порядку, передбачений договором повернути Позивачу вклад та виплачувати проценти за ставкою 12 % річних. Строк вкладу становив 3 місяці. Даний Депозитний договір передбачав пролонгацію за Законом (пункт 8.3 Договору). 16 червня 2021 року Позивачем було переукладено з Відповідачем Депозитний договір №24/03-21/В8 від 15 березня 2021 року на Депозитний договір №45/06-21/В8. За умовами цього договору Позивач, як член Кредитної спілки, вніс строковий внесок (вклад) на депозитний рахунок Відповідача 30 246,15 грн., а Кредитна спілка прийняла вклад до 17 вересня 2021 року та зобов`язалась на умовах і в порядку, передбаченим договором повернути Позивачу вклад та виплачувати проценти за ставкою 12 % річних. Строк вкладу становив 3 місяці (а.с. 11-14). Про факт внесення Позивачем коштів на депозитний рахунок Відповідача за договорами №23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року та №24/03-21/В8 від 15 березня 2021 року, що в подальшому був переукладений на Депозитний договір №45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року стверджують бухгалтерські довідки Відповідача №704 від 15 березня 2021 року та № 2006 від 16 вересня 2021 року (а.с.15-16). 17 вересня 2021 року Позивачем вклад у розмірі 30 000,00 грн. та відсотки за цим вкладом у сумі 246,15 грн., а всього на суму 30 246,15 грн. було перераховано на вклад за Депозитним договором № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року на строк дії цього Договору - до 16 квітня 2022 року, тобто на 7 місяців із діючою процентною ставкою 13,5% річних. Пунктами 8.3 вказаних договорів передбачались умови та порядок їх пролонгації, а також порядок та умови достроково припинення дії цих договорів. Так зокрема, підпунктами А) пунктів 8.3.1 Депозитних договорів передбачалась пролонгація за Законом,якщо член спілки не вимагав повернення суми строкового вкладу в день повернення вкладу, то з наступного дня договір вважається пролонгованим на умовах і при ставці на день повернення. Пролонгація є багаторазовою і здійснюється без оформлення додаткових договорів; підпунктом Б) пунктів 8.3.1 Депозитних договорів передбачалась пролонгація за Договором якщо член спілки не вимагав повернення суми строкового вкладу в день повернення вкладу,то з наступного дня договір вважається пролонгованим на умовах і при ставці на день повернення. Продовження Договору є разовим і здійснюється без оформлення додаткових договорів. Пунктами 8.4.2 Депозитних договорів передбачалося дострокове їх припинення, якщо член Кредитної спілки робив таку вимогу - в день подання заяви про повне повернення вкладу. Судом в судовому засіданні встановлено, що відсотки за ставками передбаченими пунктами 1.3 Депозитних договорів №23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року та №45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року починаючи з січня 2022 року Відповідачем Позивачу не виплачувались. А Кредитна спілка «Експрес Кредит Юніон» з лютого 2022 року в односторонньому порядку припинила виконання договорів №23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року та №45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року. Починаючи з березня 2022 року відділення Кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон» у м.Луцьк не обслуговує клієнтів. Окрім того судом встановлено в судовому засіданні, що за інформацією, що міститься на офіційному сайті Національного банку України до кредитної спілки КС «Експрес Кредит Юніон» застосований захід впливу у вигляді тимчасового зупинення всіх ліцензій, згідно рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг від 17 вересня 2021 року, яке набрало чинності з 20 вересня 2021 року. Рішенням комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг від 19 листопада 2021 року до Кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон» застосовано захід впливу у вигляді відкликання (анулювання) всіх ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг, яке набрало чинності з 22 листопада 2021 року. Тому позивачем [PERSON] неодноразово направлялися листи на адресу Відповідача в липні 2023 року та на «Вайбер» контактного номеру мобільного телефону [NUMBER] (вказаний на офіційному сайті Відповідача для прийняття звернень) та велась переписка щодо повернення Позивачу грошових коштів. Позивач [PERSON] неодноразово повідомляв Відповідача, починаючи з 19 липня 2023 року, відповідно до підпунктів 8.4.2 Депозитних договорів про свій намір їх дострокового розірвання і невідкладного отримання суми вкладів та нарахованих процентів (а.с.17-24,27). А пунктами 3.3.2 Депозитних договорів передбачалося право члена Кредитної спілки отримати вклад достроково, якщо Договором передбачено дострокове повернення вкладу. Так само Позивач вживав заходів для повідомлення відповідача про намір отримати суму строкового вкладу шляхом здійснення телефонних дзвінків. Проте усі наявні у вільному доступі засоби зв`язку Відповідача були недоступні або не відповідали. Докази зворотного Відповідач суду не надав. Крім цього, позивач засобами поштового зв`язку направив на адресу відповідача письмову вимогу про повернення вкладу за Договором, однак станом на дату розгляду справи відповідь на таку вимогу від відповідача не надходила. Однак Кредитна спілка «Експрес Кредит Юніон» вимоги Позивача проігнорувала, вкладені кошти та проценти в добровільному порядку [PERSON] не повернула. Письмові вимоги Позивача щодо повернення коштів Відповідачем не задоволені. Ухвалою від 04 вересня 2023 року Старовижівського районного суду про відкриття провадження було витребувано від Відповідача належним чином завірені копії діючих договорів про залучення строкових внесків (вкладів) № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року, № 45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року та інші наявні договори, укладені між Позивачем і кредитною спілкою «Експрес Кредит Юніон» та інформацію про сплату процентів кредитною спілкою за всіма вкладами. Однак Відповідач ухвалу суду не виконав, доказів на спростування встановлених судом обставин Відповідач суду не надав. Тому судом встановлено, що Позивач вчиняв усі можливі дії, які залежали від його волі, з метою виконання Відповідачем обов`язку щодо повернення вкладу. Тобто позивач діяв добросовісно та вживав усіх можливих заходів з метою своєчасного повідомлення Відповідача про намір повернути Позивачу суму його вкладу. Порядок надання депозитних послуг кредитними спілками визначений Правилами здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затвердженими розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 30 грудня 2011 № 821 (далі за текстом Правила), відповідно до яких операції, які здійснюються із внесками (вкладами) на депозитні рахунки та включають залучення і виплату грошових коштів, нарахування та виплату процентів за такими внесками (вкладами), що підлягають обов`язковій фіксації в комплексній інформаційній системі кредитної спілки. Сума внеску (вкладу) на депозитний рахунок, строки дії договору залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, умови залучення та повернення внеску (вкладу) на депозитний рахунок, а також нараховані на такі внески (вклади) на депозитний рахунок проценти (плата) визначаються між кредитною спілкою та членом кредитної спілки на договірних умовах. Договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок укладається в письмовій формі. Нарахування процентів визначається умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Кредитні спілки повертають внески (вклади) на депозитні рахунки та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок між вкладником і кредитною спілкою. Кредитна спілка виплачує вкладникові проценти на суму внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок у розмірі, який встановлюється в договорі про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до абзацу 2 частини 2 Розділу ІІ «Договірне регулювання операцій кредитної спілки з внесками (вкладами) членів кредитної спілки на депозитні рахунки» Правил підтвердженням залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки є укладені в письмовій формі договори, первинні бухгалтерські документи, оформлені згідно з вимогами законодавства України, та належним чином зафіксована в комплексній інформаційній системі кредитної спілки інформація про операції кредитної спілки з внесками (вкладами) членів кредитної спілки на депозитних рахунках (правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 у справі № 121/11524/17). Пунктами 4.1 Депозитних договорів визначено, що порушенням умов цього Договору є його невиконання, або неналежне виконання положень даного Договору. Сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно чинного законодавства України. Положеннями пунктів 5.1 Депозитних договорів визначено, що сторони звільняються від відповідальності за повне чи часткове невиконання будь якого з положень цього Договору, якщо це невиконання відбулося внаслідок причин, що знаходяться поза сферою контролю Сторони, яка не виконала зобов`язання. Такі причини включають стихійне лихо, екстремальні погодні умови, пожежі, страйки, воєнні дій, постанови НБУ, прийняття відповідних актів органами державної влади та управління того, але не обмежується ними. Про настання форс-мажорних обставин сторони повинні поінформувати письмово один одного невідкладно. Оцінюючи надані стороною Позивача докази щодо укладення Депозитних договорів вкладу та відсутність заперечень з боку сторони Відповідача проти наданих доказів, судом встановлено в судовому засіданні, що Позивачем на підставі належних та допустимих доказів доведено факт як укладення сторонами Депозитних договорів вкладу, так і факт внесення ним коштів на рахунок Відповідача. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] звертався до Відповідача з вимогою про повернення вкладу за вищезазначеними договорами, однак станом на дату розгляду справи відповідь на таку вимогу від відповідача не надходила. З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що строк дії договорів, укладених сторонами по справі, закінчився, тому у Відповідача виникли зобов`язання з повернення внесеного позивачем вкладу та виплати відсотків за ним. У визначений Договорами термін Відповідач вклади не повернув, проценти по вкладах не виплатив, що свідчить про неналежне виконання з боку Відповідача договірних зобов`язань та правомірність вимог Позивача про стягнення коштів у розмірі вкладів та відсотків за Депозитними договорами № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року, № 45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі статтею 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом, та облігації міжнародних фінансових організацій, що розміщуються на території України. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. За змістом частини 7 статті 10 Закону України «Про кредитні спілки» у разі припинення членства фізичної особи у кредитній спілці вступний внесок їй не повертається. Повернення обов`язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. За своєю правовою природою договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок має багато спільного з договором банківського вкладу. Тому допустимим є застосування аналогії закону щодо прогалин правового регулювання відносин за договорами про залучення внеску (вкладу), які укладаються кредитними спілками. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 березня 2019 у справі №121/11524/17. Крім того, Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2020 по справі № 753/4256/17 зазначив, що порядок надання депозитних послуг кредитними спілками визначений Правилами здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затвердженими розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 30 грудня 2011 року № 821, відповідно до яких операції кредитної спілки з внесками (вкладами) членів кредитної спілки на депозитні рахунки - операції, які здійснюються із внесками (вкладами) на депозитні рахунки та включають залучення і виплату грошових коштів, нарахування та виплату процентів за такими внесками (вкладами), що підлягають обов`язковій фіксації в комплексній інформаційній системі кредитної спілки. Сума внеску (вкладу) на депозитний рахунок, строки дії договору залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, умови залучення та повернення внеску (вкладу) на депозитний рахунок, а також нараховані на такі внески (вклади) на депозитний рахунок проценти (плата) визначаються між кредитною спілкою та членом кредитної спілки на договірних умовах. Договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок укладається в письмовій формі. Нарахування процентів визначається умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Кредитні спілки повертають внески (вклади) на депозитні рахунки та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок між вкладником і кредитною спілкою. Кредитна спілка виплачує вкладникові проценти на суму внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в розмірі, який встановлюється в договорі про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. За змістом частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з частиною першої статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до частин першої, п`ятої статті 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що Відповідачем умови договору в частині повернення позивачу грошового вкладу, відповідно до умов договору не виконано. Бо, як встановлено судом у судовому засіданні позивачем [PERSON] неодноразово направлялися листи на адресу Відповідача в липні 2023 року та на «Вайбер» контактного номеру мобільного телефону [NUMBER] (вказаний на офіційному сайті Відповідача для прийняття звернень) та велась переписка щодо повернення Позивачу грошових коштів. Позивач [PERSON] неодноразово повідомляв Відповідача, починаючи з 19 липня 2023 року, відповідно до підпунктів 8.4.2 Депозитних договорів про свій намір їх дострокового розірвання і невідкладного отримання суми вкладів та нарахованих процентів (а.с.17-24,27). А пунктами 3.3.2 Депозитних договорів передбачалося право члена Кредитної спілки отримати вклад достроково, якщо Договором передбачено дострокове повернення вкладу. Оцінюючи надані стороною позивача докази щодо укладення Депозитних договорів № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року, № 45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року та відсутність заперечень з боку сторони Відповідача проти наданих доказів, суд дійшов до переконання, що позивачем на підставі належних та допустимих доказів доведено факт як укладення сторонами Депозитних договорів вкладу, так і факт внесення ним коштів на рахунок Відповідача. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] звертався до відповідача з вимогою про повернення вкладу за вищезазначеними Депозитними договорами, однак станом на дату розгляду справи відповідь на таку вимогу від Відповідача не надходила. З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що строк дії Депозитних договорів, укладених сторонами по справі, закінчився, тому у Відповідача виникли зобов`язання з повернення внесеного позивачем вкладу та виплати відсотків за ним. У визначений договором термін Відповідач вклади не повернув, проценти по вкладах не виплатив, що свідчить про неналежне виконання з боку Відповідача договірних зобов`язань та правомірність вимог Позивача про стягнення коштів у розмірі вкладів та відсотків за Депозитними договорами № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року, № 45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року. Бо відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частин 1, 5 статті 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. При визначенні розміру відсотків, передбачених до виплати, суд виходить з вищевикладеного правового врегулювання, а також положень Депозитних договорів № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року, № 45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року (пункти 2.3-2.5), згідно яких нарахування відсотків починається з дня, наступного за днем надходження вкладу у Спілку, та закінчується у день, що передує дню повернення вкладу по закінченню строку дії договору ; домовленостей учасників про те, що Спілка здійснює нарахування відсотків на вклад на підставі договору з дотриманням вимог підпунктів 2.3.6. Положення про фінансові послуги в останній календарний день кожного місяця та «15» числа кожного місяця за договором. Відповідно до уточненого розрахунку, який надано Позивачем, перевіреного судом, загальна сума заборгованості по нарахованих, але не виплачених Відповідачем Позивачу процентів за період з 15 грудня 2021 року по 18 липня 2023 року за Депозитним договором № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року складає 53 834,23 грн., враховуючи те, що в період з 15 березня 2021 року по 15 грудня 2021 року Відповідач нараховував, але не виплачував проценти за вкладом в розмірі 13.5% річних. Позивачем згідно Депозитного договору № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року було внесено депозитний вклад у сумі 300 000.00 грн. Відповідач останній раз сплачував проценти Позивачу 15 січня 2022 року, тобто фактично не сплатив за 3 останні місяці дії Договору. В період часу з 15 січня 2022 року по 16 квітня 2022 року за Депозитним договором № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року нараховано проценти у розмірі 13,5% річних, усього на суму 10 125,00 грн. (розрахунок: 300 000,00 грн./100%*13.5%/12 міс*3 міс=10 125,00 грн.), які Відповідач не сплатив Позивачу. З врахуванням обов`язкових податкових платежів, які має сплатити Відповідач, розмір процентів становить: 8150, 62 грн. (10 125,00 грн. - 18% податку на доходи фізичних осіб - 1.5% військового збору = 8 150,62 грн.) Станом на 17 квітня 2022 року Депозитний договір № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року є пролонгованим за законом (згідно пункту 8.3.1 даного Договору). Сума вкладу 300 000,00 грн. + 30 246,15 грн.=330 246,15 грн. (Позивачем 17 вересня 2021 року було поповнено вклад на суму 30246,15 грн.). Строк пролонгації Договору з 17 квітня 2022 року по 18 травня 2023 року. В період часу з 17 квітня 2022 року по 18 травня 2023 року за Депозитним договором № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року нараховано проценти у розмірі 13.5% річних, усього на суму 48 298,49 грн. (розрахунок 330246,15 грн./100%*13.5%/12 міс*13 міс.=48 298,49 грн.), які Відповідач не сплатив Позивачу. З врахуванням обов`язкових податкових платежів,які має сплатити Відповідач, розмір процентів становитиме 38 880,28 грн. (48 298,49 грн. -18% податку на доходи фізичних осіб - 1.5% військового збору = 38 880,28 грн.). Станом на 19 травня 2023 року Депозитний договір № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року є пролонгованим за законом (згідно пункту 8.3.1 даного Договору). Сума вкладу становить 330 246,15 грн. В період часу з 19 травня 2023 року по 18 липня 2023 року за Договором № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року нараховано проценти у розмірі 13.5% річних, усього на суму 831,4 грн (розрахунок: 330 246,15 грн./100%*13.5%/ 12 міс*2 міс (60 днів)=7 430,54 грн.). З врахуванням обов`язкових податкових платежів,які має сплатити Відповідач, розмір процентів становитиме 5 981,58 грн. (7 430,54 грн. -18% податку на доходи фізичних осіб - 1.5% військового збору = 5 981,58 грн.). Окрім того, Позивачем за Договором від 15 березня 2021 року №24/03-21/В8 було внесено депозитний вклад в сумі 30 000.00 грн. строком на 3 місяці з процентною ставкою 12% річних на період з 15 березня 2021 року по 15 червня 2021 року. 16 червня 2021 року Позивачем вклад у сумі 30 000,00 грн. було перераховано на інший вклад за Депозитним договором №45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року строком на 3 місяці з відсотковою ставкою 12 % річних на строк з 16 червня 2021 року по 16 вересня 2021 року. 17 вересня 2021 року Позивачем вклад у розмірі 30 000,00 грн. та відсотки за цим вкладом у сумі 246,15 грн., а всього на суму 30 246,15 грн. було перераховано на вклад за Депозитним договором № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року на строк дії цього Договору - до 16 квітня 2022 року, тобто на 7 місяців із діючою процентною ставкою 13.5% річних. Судом в судовому засіданні встановлено, що відсотки за ставками передбаченими пунктами 1.3 Депозитних договорів №23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року та №45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року починаючи з січня 2022 року Відповідачем Позивачу не виплачувались. Відповідач останній раз сплачував проценти Позивачу 15 січня 2022 року. Тому суд висновує, що на суму перерахованого (збільшеного) вкладу за Депозитним договором № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року в сумі 30246,15 грн. Відповідач не сплатив проценти за 3 останні місяці дії цього Договору. Розрахунок нарахування процентів за даний період: 30 246,15 грн./100%*13.5%/ 12 міс*3 міс=1 020,80 грн. З врахуванням обов`язкових податкових платежів,які має сплатити Відповідач, розмір процентів становитиме 821,75 грн. (1020,80 грн. -18% податку на доходи фізичних осіб - 1.5% військового збору =821,75 грн.). Всього за Депозитним договором № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року за період часу з 15 березня 2021 року по 18 липня 2023 року було нараховано процентів, які Відповідач не виплатив Позивачу у сумі 53 834,23 коп. Що стосується позовних вимог за договором №45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року як суму депозитного вкладу у розмірі 30 246,15 грн. та нараховані за цим договором проценти в розмірі 5 665,80 грн., то суд зазначає наступне. Враховуючи те, що нараховані проценти на збільшені суми пролонгованих Депозитних договорів №23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року та №24/03-21/В8 від 15 березня 2021 року вже враховані у наведеному вище розрахунку, то з метою уникнення подвійного нарахування відсотків за Депозитним договором № 45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року в сумі 5665,80 грн. і названими вище Депозитними договорами суд висновує таке. У задоволенні позовних вимог Позивача в частині стягнення нарахованих відсотків за Депозитним договором № 45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року в сумі 5 665,80 грн., слід відмовити. Тому суд висновує, що на користь Позивача із Відповідача слід стягнути такі нараховані відсотки за Депозитними договорами : - за Депозитним договором № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року борг Відповідача складає 53 834,23 грн.; - за Депозитним договором № 45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року в частині стягнення нарахованих відсотків в сумі 5 665,80 грн. слід відмовити. Таким чином, на користь Позивача підлягають стягненню сума вкладів у розмірі 330 246,15 грн. та проценти у сумі 53 834,23 грн. Вказані відсотки нараховані були Відповідачем, виходячи з суми вкладу, періоду, розміру відсотків відповідно до Депозитних договорів та не виплачені Позивачу. Враховуючи письмові докази на підтвердження обставин справи, оскільки Відповідач не спростував наданий Позивачем розрахунок, власний розрахунок не подав, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з Кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон» в користь Позивача за Депозитними договорами № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року та № 45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року нарахованих, але не виплачених процентів в сумі: - за Депозитним договором № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року в сумі 53 834,23 грн.; - за Депозитним договором № 45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року в частині стягнення відсотків сумі 5 665,80грн. слід відмовити. Що стосується вимог позову про стягнення з Відповідача на користь Позивача вкладів у розмірі 300 000 грн. за Депозитним договором № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року та 30 246,15 грн. за Депозитним договором № 45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року, то слід зазначити наступне. Верховний Суд у справі №757/121256/20 (постанова від 14 вересня 2022 року) роз`яснив, що у правовідносинах з повернення вкладу грошовий вимір від платності відповідного договору є сума процентів по вкладу, що є платою фінансової установи за використання коштів споживача. Отже, суть фінансової послуги, яка надається споживачу за договором вкладу є сплата фінансовою установою вкладнику процентів за користування залученими на депозит коштами. Таким чином, Судом встановлено, що на час звернення до суду, Відповідачем, незважаючи на вимогу Позивача про повернення вкладів, не повернуто Позивачу вклади (внески) на суму 300 000,00 грн. за Депозитним договором № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року та 30 246,15 грн. за Депозитним договором № 45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року. Приймаючи до уваги, що Відповідач ухиляється від взятих на себе зобов`язань щодо повернення сум вкладів за Депозитними договорами, то заявлені вимоги Позивача про стягнення з відповідача 300 000 грн. за Депозитним договором № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року та 30 246,15 грн. за Депозитним договором № 45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року, підлягають до повного задоволення . Бо частиною 1 статті 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Так, Відповідач після направлення вимоги не повернув Позивачу суму вкладів, відтак вимоги про стягнення сум вкладу за Депозитними договорами про залучення строкових внесків (вкладів) члена кредитної спілки на депозитний рахунок Відповідача підлягають до повного задоволення. За таких обставин, у зв`язку з невиконанням Відповідачем взятих на себе з зобов`язань, що призводить до порушення майнових прав Позивача, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість по Депозитними договорами в сумі 300 000 грн. суми вкладу та 53 834,23 грн. нарахованих процентів за Депозитним договором № 23/03-21/В8 від 15 березня 2021 року (всього за даним договором 353 834,23грн.) і 30 246,15 грн. суми вкладу за Депозитним договором № 45/06-21/В8 від 16 червня 2021 року (всього за даним договором 30 246,15 грн.). А всього слід стягнути - 384 080,38 грн. Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд висновує, що позовні вимоги позивача [PERSON] слід задовольнити частково. Розподіл судових витрат Згідно частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Враховуючи те, що позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору за подання даної позовної заяви, тому суд дійшов висновку про стягнення судового збору у розмірі 3 840,80 грн. з Відповідача в дохід держави. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи, матеріали справи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial