Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовна заява мотивована тим, що 13.08.2022 року близько 15 год.00 хв. відповідач діючи навмисно під час воєнного стану пошкодив транспортний засіб який був припаркований на парковому майданчику біля будівлі марки «CHEVROLET COBALT», червоного кольору, д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві приватної власності позивачу, шляхом здійснення прицільних пострілів з пневматичної зброї у вищевказаний автомобіль. Після вчинення злочину відповідачем [PERSON] , було викликано працівників поліції. За результатами проведених слідчих дій та зібраних доказів працівниками поліції Деснянського УП ГУ НП у м. Києві було відкрите кримінальне провадження за вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 194 КУ відносно [PERSON] 14.08.2022 року було внесено відомості про ЄРДРП №12022100030001765. 01.12.2022 року старшим слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві капітаном поліції ухвалено постанову про закриття кримінального провадження. Для встановлення матеріальної вартоті спричинених збитків з боку відповідача, позивач звернувся до ТОВ «Клевер Експерт». За результатами проведення експертизи, щодо вартості пошкодженого ТЗ, ТОВ «Клевер Експерт» наддало позивачу висновок щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №267/09-22, згідно з яким вартість матеріального збитку становить 68 184, 00 грн.. Для ремонту ТЗ позивач звернувся до ТОВ «ТСМ ІНТЕР-АВТО». За результатими роботи сплатив 68 964,00 грн.. Позивач неодноразово звертавсія фяк до відповідача так і його батька з проханням відшкодувати збитки мирним шляхом за пошкоджений ТЗ у розмірі 70 000,00 грн., однак в свій бік чув лише обіцянки. Також, у зв`язку із незаконними діями [PERSON] , позивачу завдано моральну шкоду, оскільки автомобіль був майже новий, 2021 року випуску, який він не міг використовувати для власних потреб, тому витрачав час та кошти на його відновлення. Таким чином, позивач був змушений звернутися до суду з вказании позовом, відповідно до вимог якого просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 68 964,00 грн., моральну шкоду в розмірі 30 000 грн., а також судові витрати по справі. Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 06.04.2023 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. 12.06.2023 судом було повторно направлено відповідачу поштової кореспонденції суду, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». 10.08.2023 згідно ухвали судді позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та визначено строк для усунення недоліків. 18.08.2023 на адресу суду надійшла заява позивача, в особі представника - адвоката Клімова А.Ю. про усунення недоліків позовної заяви. 05.09.2023 згідно ухвали Деснянського районного суду м.Києва розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Клімов А.Ю. вимоги позову підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та поданих по суті спору заявах. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується письмовими матеріалами справи, у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу у його відсутності за наявними у справі доказами. Враховуючи вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Нормами ч. 6 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що 13.08.2022 року близько 15 год.00 хв. [PERSON] діючи навмисно під час воєнного стану пошкодив транспортний засіб який був припаркований на парковому майданчику біля будівлі марки «CHEVROLET COBALT», червоного кольору, д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві приватної власності позивачу, шляхом здійснення прицільних пострілів з пневматичної зброї у вищевказаний автомобіль. 14.08.2022 працівниками поліції Деснянського УП ГУ НП у м. Києві було відкрите кримінальне провадження за вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 194 КУ відносно [PERSON] .. 01.12.2022 року старшим слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві капітаном поліції ухвалено постанову про закриття кримінального провадження. Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 ЦПК Україн, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті вищевказаного правопорушення було пошкоджено транспортний засіб «CHEVROLET COBALT», д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності позивачу. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №267/09-22 від 14.09.2022, вартість матеріального збитку, завданого належному позивачу автомобілю «CHEVROLET COBALT», д.н.з. [NUMBER] , становть: 64 945, 20 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «CHEVROLET COBALT», д.н.з. [NUMBER] , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення досліджень, становить:68 184,00 грн.. Ринкова вартість автомобіля «CHEVROLET COBALT», д.н.з. [NUMBER] , до моменту ДТП, становить: 403 854,48 грн.. Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Положеннями ст. 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно з ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправні поведінка заподіювана шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювана, г) вина. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищезазначене, враховуючи надані позивачем докази, вимоги діючого законодавства, суд дійшов висновку, що фактичний розмір збитків (вартість відновлювального ремонту) підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача у розмірі 68 964, 00 грн. Що стосується позовної вимоги про відшкодування з відповідача завданої моральної шкоди, то слід зазначити наступне. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить відшкодовати моральну шкоду, яка проявилась у тому, що автомобіль був майже новий, 2021 року випуску, а внаслідок пошкодження, його використання стало неможливим, що спричинило значні незручності та потягло за собою втрати матеріального характеру. Пошкодження автомобіля призвело також до значних переживань позивача, який змушений був ремонтувати автомобіль за власний кошт. Визначаючи розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань, його фінансове становище та вищевказані обставини, досліджені судом при вирішенні даного пспору, та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. З урахуванням наведеного вище, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню судом. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн..

Outcome: partial