Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", третя особа Приватний виконавець виконавчого округу м. Вінниця Турський О.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис та зареєстровано в реєстрі за №68846, про звернення стягнення з [PERSON] на підставі договору № 482837555 від 19.06.2019 року укладеного з АТ «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору факторингу №3 від 20.09.2021 року є ТОВ «ФК «Еліт фінанс» заборгованості в загальній сумі 18\~481,39 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 15\~219,48 грн.; прострочена заборгованість за відсотками та комісією 3\~211,91 грн.; плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом 50 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.09.2021 року по 20.12.2021 року. 16.02.2022 року ТОВ «ФК «Еліт фінанс» пред`явив до виконання виконавчий напис до приватного виконавця Турського О.В. 18.02.2022 року приватним виконавцем Турським О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68703368, наразі здійснюється його примусове виконання. 09.10.2023 року позивачу стало відомо про існування вищевказаного виконавчого напису та його примусового виконання приватним виконавцем. 23.10.2023 року позивач ознайомилась з даною постановою, однак вважає, що даний виконавчий напис не відповідає вимогам чинного законодавства та є таким, що не підлягає виконанню, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2023 року відкрито провадження вданій справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, надано відповідачу строк для подання до суду відзиву на позов.\~ 30.11.2023 року відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, однак на адресу суду надійшла заява від ТОВ «Фінансова компанія "Еліт Фінанс", в якій зазначено, що позовні вимоги вони визнають і не заперечують щодо їх задоволення та просять повернути позивачу здержавного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст.\~12\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч.ч.1, 5-7 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст. 78 ЦПК України). Судом встановлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до виконавчого напису від 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., вчинено виконавчий напис та зареєстровано в реєстрі за №68846, про стягнення з [PERSON] на підставі договору № 482837555 від 19.06.2019 року, укладеного з АТ «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору факторингу №3 від 20.09.2021 року є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості в загальній сумі 18\~481,39 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 15\~219,48 грн.; прострочена заборгованість за відсотками та комісією 3\~211,91 грн.; плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом 50 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.09.2021 року по 20.12.2021 року. 16.02.2022 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» пред`явив до виконання виконавчий напис до приватного виконавця Турського О.В. 18.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68703368, наразі здійснюється його примусове виконання. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Частиною другою\~статті 87 зазначеного Закону\~передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів затверджено\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172. Згідно із пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 296/5 22 лютого 2012 року передбачено зміст виконавчого напису, згідно якого виконавчий напис повинен містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені\~статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Згідно ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Що стосується строку протягом якого вчиняється виконавчий напис, суд зазначає наступне. Пунктом 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція), ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 р., передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 р. за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 р. за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Пунктами 3.1. 3.5. Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172. Судом встановлено, що нотаріус при вчиненні напису № 68846 від 22.12.2021 року не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотриманням стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання заяви про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу та відповідач не надав нотаріусу будь-яких відомостей про існування боргу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.ст.\~77,\~81 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 073,60 грн., останній підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 536,80 грн, а решту судових витрат у розмірі 536,80 грн., слід стягнути з відповідача на її користь. На підставі викладеного та

Outcome: approved