Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Представник позивача Стадник Н.С., яка діє на підставі Довіреності від 01.11.2022 (строк дії до 31.12.2023) звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача у сумі : 10 400,00 гривень за договором №19730-07/2021, укладеним 28.07.2021 між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ»; 16 000,00 гривень за договором №2885615156/723350, укладеним 26.08.2021 між [PERSON] та ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА»; 16 800,00 гривень за договором №2885615156/469530, укладеним 16.09.2021 між [PERSON] та ТОВ «ГОУФІНГОУ». Позов обґрунтовує тим, що за вказаними договорами позивачем набуто право вимоги до боржника [PERSON] , відповідно до укладених з попередніми кредиторами Договорів факторингу. Однак, відповідач в порушення умов даних договорів свої боргові зобов`язання не виконав, не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. У зв`язку з цим, у позивача, як нового кредитора, виникло право на стягнення вказаних вище сум заборгованості в судовому порядку, а також витрат по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 03.07.2023 відкрите провадження у справі розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачем відзив на позов не подано. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, згідно ст.128 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи без його участі, відзив та заперечення не надав. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до та частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. 28.07.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №19730-07/2021, відповідно до п.п.1.1. п. якого, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 5\~000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zecredit.com.ua. Приймаючи умови Кредитного Договору, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до умов кредитного договору, позичальник надав відповідачу кредит строком на 30 днів, тобто, до 26.08.2021 (п.1.2), зі сплатою 328,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 0,90 % на добу (п.1.3). Тип процентної ставки фіксована. В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку встановленому Договором. 26.08.2021, [PERSON] звернувся до ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» з заявкою (електронний підпис 0318) на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансових послуг, відповідно до якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за Договором на 14 днів, тобто до 08.09.2021. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються. Сума заборгованості клієнта становить 6\~350,00 гривень, з яких: 5000,00 грн. сума кредиту, 1\~350,00 грн. сума відсотків за користування кредитом. 26.08.2021, [PERSON] звернувся до ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» з заявкою (електронний підпис 7986) на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансових послуг, відповідно до якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за Договором на 14 днів, тобто до 08.09.2021. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються. Сума заборгованості клієнта становить 6 350,00 гривень, з яких: 5000,00 грн. сума кредиту, 1 350,00 грн. сума відсотків за користування кредитом. 27.08.2021, [PERSON] звернувся до ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» з заявкою (електронний підпис 5125) на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансових послуг, відповідно до якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за Договором на 7 днів, тобто до 02.09.2021. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються. Сума заборгованості клієнта становить 6 395,00 гривень, з яких: 5000,00 грн. сума кредиту, 1 395,00 грн. сума відсотків за користування кредитом. 03.09.2021, [PERSON] звернувся до ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» з заявкою (електронний підпис 0709) на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансових послуг, відповідно до якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за Договором на 7 днів, тобто до 09.09.2021. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються. Сума заборгованості клієнта становить 6 395,00 гривень, з яких: 5000,00 грн. сума кредиту, 1 395,00 грн. сума відсотків за користування кредитом. 10.09.2021, [PERSON] звернувся до ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» з заявкою (електронний підпис 0403) на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансових послуг, відповідно до якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за Договором на 7 днів, тобто до 16.09.2021. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються. Сума заборгованості клієнта становить 6 395,00 гривень, з яких: 5000,00 грн. сума кредиту, 1 395,00 грн. сума відсотків за користування кредитом. 17.09.2021, [PERSON] звернувся до ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» з заявкою (електронний підпис 0512) на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансових послуг, відповідно до якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за Договором на 7 днів, тобто до 23.09.2021. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються. Сума заборгованості клієнта становить 6 395,00 гривень, з яких: 5000,00 грн. сума кредиту, 1 395,00 грн. сума відсотків за користування кредитом. 21.09.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений Договір факторингу №21092022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 25.04.2023 до Договору факторингу №21092022 від 21.09.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №19730-07/2021 від 28.07.2021 у сумі 10\~400,00 гривень, з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 5 400,00 гривень - заборгованість по відсотках. Крім того, 26.08.2021 між ТОВ «Кредитна установа «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] укладено кредитний договір №2885615156/723350, який підписаний електронним підписом позичальника (R 60080), відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п. 1.1. п. 1 Кредитного договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 4 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до умов кредитного договору, позичальник надав відповідачу кредит строком на 30 днів, тобто, до 24.09.2021 (п.1.2), зі сплатою 912,5% річних в розрахунку 2.5 % на добу (п.1.3). В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку встановленому Договором. Згідно з п. 2.3. п.2 Кредитного договору Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 1.8. п. 1 Кредитного договору невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладання договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства -https://www.eurogroshi.com.ua/. Відповідно до п. 6.1. п.6 Кредитного договору, Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 6.8. п.6 Кредитного договору, Підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансовою кредиту Товариства. 19.04.2022 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Кредитна установа «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» укладено Договір факторингу №19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна установа «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Кредитна установа «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 25.04.2023 до Договору факторингу №19042022-Є від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2885615156/723350 від 26.08.2021 у сумі 16\~000,00 гривень, з яких: 4 000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12\~000,00 гривень - сума заборгованості за відсотками. Також, 16.09.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір №2885615156/469530, який підписаний електронним підписом позичальника (R 20158), відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить пункт 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 4\~200,00 на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до умов кредитного договору, позичальник надав відповідачу кредит строком на 30 днів, тобто, до 15.10.2021 (п.1.2), зі сплатою 912,5% річних в розрахунку 2,5 % на добу (п.1.3). В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку встановленому Договором. Згідно з п.п. 2.3. п.2 Кредитного договору Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 1.8. п. 1 Кредитного договору невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладання договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства -https://www.gofingo.com.ua/ Відповідно до п.п. 6.1. п.6 Кредитного договору, Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.п. 6.8. п.6 Кредитного договору, Підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансовою кредиту Товариства. 19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 25.04.2023 до Договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2885615156/469530с від 16.09.2021 в сумі 16 800,00 гривень, з яких: 4 200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 600,00гривень - сума заборгованості за відсотками. Згідно ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як передбачено ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1082 ЦК України, передбачено, що Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до абзацу другого ч.2 ст.639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно з ст.652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Із матеріалів справи суд установив, що кредитні договори підписано за допомогою електронного підпису. Отже, враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання, що договір, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, а відтак вважається таким, що укладений у письмовій формі у відповідності до ст. ст. 205, 207 ЦК України. Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договорів, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості, а також сплати неустойки, передбаченої договором, у разі прострочення. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Відповідно до розрахунків заборгованостей, заборгованість відповідача по тілу кредиту складає: 10 400,00 гривень за договором №19730-07/2021, укладеним 28.07.2021 між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ»; 16 000,00 гривень за договором №2885615156/723350, укладеним 26.08.2021 між [PERSON] та ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА»; 16 800,00 гривень за договором №2885615156/469530, укладеним 16.09.2021 між [PERSON] та ТОВ «ГОУФІНГОУ». Оскільки відповідачем було отримано кошти за кредитними договорами, проте, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів згідно з умовами Договорів не виконано, заборгованість не була погашена ні попереднім кредиторам, ні позивачу, то вимоги Товариства в частині вимог щодо стягнення заборгованості за основним боргом у сумі 13 200,00 гривень (5 000,00+4 000,00+4 200,00) є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню. Що стосується нарахованих сум заборгованостей за відсотками суд приходить до наступного. Поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, тобто виключається одночасне застосування ст. 1048 та ст. 625 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження № 14-10цс/18, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що загальний розмір заборгованості по відсоткам, яку позивач просить стягнути з [PERSON] становить 30 000,00 гривень, з яких: за договором №19730-07/2021 від 28.07.2021 5 400,00 гривень, за договором №2885615156/723350 від 26.08.2021 12\~000,00 гривень, за договором №2885615156/469530 від 16.09.2021 12\~600,00 гривень. Судом встановлено, що заборгованість за відсотками відповідно до розрахунків заборгованості нарахована поза межами строку дії кредитного договору, а тому суд вважає за необхідне здійснити перерахунок даної заборгованості з урахування строків кредиту за вищевказаними договорами, отже: за договором №19730-07/2021 від 28.07.2021, де строк кредитування становить 30 днів (до 6.08.2021 та в подальшому був продовжений заявками про відстрочення виконання зобов`язання до 23.09.2021) фіксована процентна ставка становить 2,5% на добу, заборгованість по відсоткам становить 1\~395,00 гривень; за договором №2885615156/723350 від 26.08.2021, де строк кредитування становить 30 днів (до 24.09.2021), фіксована процентна ставка становить 2,5% на добу, заборгованість по відсоткам становить 3\~000,00 гривень; за договором №2885615156/469530 від 16.09.2021, де строк кредитування становить 30 днів (до 15.10.2021), фіксована процентна ставка становить 2,50% на добу, заборгованість по відсоткам становить 3 150,00 гривень. Загальна сума заборгованості по відсоткам за вищевказаними договорами становить 7\~545,00 гривень, а тому саме вказана сума підлягає стягненню з відповідача. З огляду на вищевказане, заборгованість по відсоткам у сумі 22\~455,00 грн. = (30\~000,00 грн. 7\~545,00 грн.) не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено пролонгацію вищевказаних договорів, що давало б можливість продовження нарахування відсотків за користування кредитом на суми, зазначені у розрахунках. Згідно із\~ст.76 ЦПК України,\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до\~ст.79 ЦПК України, \~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. За змістом\~ст.80 ЦПК України,\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частинами першої, шостої, сьомої\~статті 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст.129 Конституції України). Суд встановив, що спірні Договори між відповідачем та кредитними установами було укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, що і є письмовою формою правочину. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті Товариств подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту. У п.7 спірних Договорів, «Реквізити та Підписи Сторін» та Додатках до них, зазначено електронний підпис фізичної особи « [PERSON] » Електронний підпис R75054 (договір від 11.04.2021), R83836 (договір від 08.04.2021), W89207 (договір від 19.04.2021). За правилами ст.ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тому, суд вважає, що укладення кредитних договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позичальника, ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі. Доказів на підтвердження протилежного матеріали справи не містять. Разом з тим, особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. При цьому споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п.22 ч.1 ст.1 цього Закону). Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 року № 15-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Так, зі змісту розділу 4 спірних Договорів, вбачається, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов Договору відповідно до законодавства України та Договору. У разі, якщо Клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п.1.2 цього Договору та/або в Додатку до цього Договору, проценти передбачені в п.1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. У постанові від 28.03.2018 року Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість у сумі 20\~745,00 гривень, яка складається з заборгованості : за договором №19730-07/2021 від 28.07.2021 у сумі 6\~395,00 гривень, з яких: 5\~000,00 гривень заборгованість за основною сумою боргу, 1\~395,00 гривень заборгованість за відсотками; за договором №2885615156/723350 від 26.08.2021 7\~000,00 гривень, з яких, 4 000,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 3 000,00 гривень заборгованість за відсотками; за договором №2885615156/469530 від 16.09.2021 у сумі 7\~350,00 гривень, з яких: 4 200,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 3\~150,00 гривень - заборгованість за відсотками. В задоволенні іншої частини позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1\~288,86 гривень (2 684,00*(20\~745,00*100%/43 200,00)).

Outcome: partial