Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 11.08.2023 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу, в якій просить стягнути з відповідача 4240 грн. - 3% річних, 20339,37 грн. інфляційних втрат та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147,20 грн. Вказує, що 04.08.2020 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було задоволено позов ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до [PERSON] та призначено до стягнення грошових коштів, а саме завданих збитків в порядку регресу у розмірі 40145,69 грн. та судовий збір у розмірі 1921 грн., з підстав визнання [PERSON] винним за постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.08.2019 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.. 124, ст.. 122-4 КУпАП. 01.08.2023 постановою державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (. Одеса), Маняхіної О.С. за виконавчим провадженням №63796106, у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого листа № 215/7405/19 від 04.08.2020. Тому, враховуючи, що наявність рішення про задоволення вимог не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє позивача права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Вважає, що позивач має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, починаючи з наступного дня винесення ухвали про відкриття провадження у справі № 215/7405/19 від 23.01.2020 до дня виконання грошового зобов`язання в повному обсязі 31.07.2023, тому за захистом своїх прав вимушений звернутися до суду. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно поштового повідомлення, а.с. 30, а також за допомогою оголошення про виклик відповідача, яке було опубліковано на сайті Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, а.с. 46, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходили, відзив на позов до суду не надавав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-30 год. 29.09.2023, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 01.12.2023 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, рішенням від 04.08.2020 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №215/7405/19 позов ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу задоволено частково, стягнуто з останнього 40145,69 грн. страхового відшкодування та 1921 грн. судового збору (а.с. 13-18). 01.08.2023 постановою державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (. Одеса), Маняхіної О.С. закінчено виконавче провадження №63796106 на підставі п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», з примусового виконання виконавчого листа № 215/7405/19 від 04.08.2020, у зв`язку зі сплатою боргу (а.с. 19-20). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що передбачено ч.1 ст. 2 ЦПК України. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. За вимогами ст.ст. 263, 264 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. З положень ст.12 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням від 04.08.2020 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №215/7405/19 позов ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу задоволено частково, стягнуто з останнього 40145,69 грн. страхового відшкодування та 1921 грн. судового збору. Згідно ч. 1\~ст. 18 ЦПК України\~судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2\~ст. 82 ЦПК України). Як видно з матеріалів справи, 01.08.2023 постановою державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (. Одеса), Маняхіної О.С. закінчено виконавче провадження №63796106 на підставі п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», з виконання виконавчого листа № 215/7405/19 від 04.08.2020, у зв`язку зі сплатою боргу (а.с. 19-20). Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим, зокрема, й для відповідача, та з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати збитків в порядку регресу, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних відповідно до\~статті 625 ЦК України. Статтею 625ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст.625ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Право позивача вимагати від відповідача сплатити інфляційні втрати та 3% річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає в отриманні компенсації (плати) від відповідача за користування утримуваними ним грошовими коштами. Інфляційні втрати є наслідком інфляційних процесів в економіці, а тому їх слід вважати складовою частиною основного боргу, стягнення яких передбачене статтею 625 Цивільного кодексу України. Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів. Таким чином стягнення коштів, втрачених внаслідок інфляції, а також трьох процентів річних від простроченої суми є самостійним способом захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625\~ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Правовий аналіз положень статей\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми збитків в порядку регресу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04.06.2019 у справі №916/190/18 (провадження № 12-302гс18) та від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц. Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі\~статті 625ЦК України\~виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження 254цс 19). Позивач має право на компенсацію знецінення неповернутих коштів за час невиконання рішення суду про стягнення суми, яке викликане недобросовісною поведінкою боржника та недосконалістю системи виконання судових рішень у державі. Таким чином, з ухваленням 04.08.2020 рішення про стягнення страхового відшкодування за завдані збитки в порядку регресу, зобов`язання відповідача сплатити збитки не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання, тобто до 01.08.2023, відтак позивач має право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу. Як вбачається з наданого розрахунку, позивач просить стягнути інфляційні втрати та 3 % річних, які розраховані з моменту винесення ухвали про відкриття, яким стягнуто 40145,69 грн. страхового відшкодування та 1921 грн. судового збору. Суд частово погоджується з наданим розрахунком, оскільки враховуючи чинне законодавство, суд приходить до висновку, що інфляційні втрати та 3% річних слід нараховувати з моменту набрання рішенням по справі № 215/7405/19 законної сили, а саме з 05.09.2020 до моменту фактичного виконання по 31.07.2023, від задоволеної суми завданих збитків в розмірі 40145,69 грн., що буде складати 20160,14 грн. інфляційних втрат та 3% річних розмірі 3494 грн. Аналізуючи викладені норми права та враховуючи, що відповідач порушив грошове зобов`язання з відшкодування збитків в порядку регресу, в свою чергу у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України, а тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 20160,14 грн. та 3% річних у розмірі 3494 грн. за порушення виконання зобов`язання по сплаті грошових коштів за період з 05.09.2020 по 31.07.2023. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] , на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2147,20 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ст. ст. 526, 599, 625 Цивільного Кодексу України,

Outcome: partial