Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

У вересні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 12.11.2020 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Одеської області Сологубом О.А., відповідно до умов якого останній отримав у позику грошові кошти в сумі 39 000, 00 гривень, зі строком повернення до 12.02.2021 року. Позивач свої зобов`язання за договором позики виконав у повному обсязі, надавши позичальнику грошові кошти, згідно умов вказаного договору. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання по поверненню отриманої позики. У зв`язку з тим, що борг відповідачем не повернуто, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за вказаним договором у розмірі 39 000, 00 грн. та 1 % за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання, що за його розрахунками складає 147 030, 00 грн., а також судові витрати. Ухвалою суду від 16.10.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Судове засідання від 09.11.2023 року було відкладено за клопотанням відповідача. Позивач в судове засідання не з`явився, заявою від 05.12.2023 року просив розглянути справу без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином про що свідчить розписка про отримання судової повістки, а також поштовий конверт, що повернувся на адресу суду із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неявки до суду не повідомив, відзив на позов не подав. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Положенням\~ст.5 ЦПК України\~визначено, що суд, здiйснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Перелiк способів захисту цивiльних прав та iнтересiв мiститься в\~статтi 16 ЦК України. Цей перелiк не є вичерпним i суд може захистити цивiльне право або інтерес iншим способом, що встановлений законом або договором. Відповідно до договору позики від 12.11.2020 року, [PERSON] (позикодавець), РНОКПП [NUMBER] , проживаючий за адресою [ADDRESS] , та [PERSON] (позичальник), РНОКПП [NUMBER] , проживаючий за адресою [ADDRESS] , попередньо ознайомлені з вимогами чинного законодавства щодо недійсності правочинів і повністю усвідомлюючи значення своїх дій та їх правові наслідки уклали цей договір, де за п.1 Договору позикодавець передав у власність позичальнику в момент підписання цього договору 39, 000 (тридцять дев`ять тисяч) гривень на строк до 12.02.2021 року. Повернення позиченої суми, вказаної в п.1 цього Договору, повинно бути здійснено в смт.Миколаївка Одеської області. Позичальник вправі повернути позикодавцеві позичені гроші, раніше терміну зазначеного в п.1 цього Договору. У разі якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики він зобов`язаний сплатити суму, вказану в п.1 цього Договору, а також 1 % щоденно від простроченої суми. Договір посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Одеської області Сологубом О.А та зареєстрований в реєстрі за № 375. Даний договір містить підписи позикодавця та позичальника (а.с. 5). Із розрахунку заборгованості, складеного позивачем за період з 12.02.2021 року по 23.02.2023 року, тобто за 377 днів вбачається, що 1 % за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання від суми позики становить 390 гривень, а за 377 днів - 147 030, 00 гривень (390*377 днів) (а.с. 3). Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з\~положеннями\~статті\~625\~ЦК\~України,\~боржник\~не\~звільняється від\~відповідальності\~за\~неможливість виконання\~ним\~грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до п.1 Договору, позикодавець передав у власність позичальнику в момент підписання цього договору 39 000 (тридцять дев`ять тисяч) гривень до 12.02.2021 року. Згідно із п. п. 2, 3 Договору, повернення позиченої суми, вказаної в п.1 цього Договору, повинно бути здійснено в смт.Миколаївка Одеської області. Позичальник вправі повернути позикодавцеві позичені гроші, раніше терміну зазначеного в п.1 цього Договору. За п.4 Договору, у разі якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики він зобов`язаний сплатити суму, вказану в п.1 цього Договору, а також 1 % щоденно від простроченої суми. Відповідно до п. п. 5, 6 Договору, після виконання позичальником свого зобов`язання позикодавець повинен передати йому примірник цього договору. Наявність у позикодавця після спливу терміну повернення грошей примірника цього договору є свідчення прострочення виконання позичальником свого зобов`язання. Цей договір набирає чинності з моменту передання позикодавцем грошей позичальникові. Підписання цього договору позикодавцем та позичальником свідчить про передачу грошей вказаних в п.1 цього договору позикодавцем позичальнику. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Згідно із вимогами статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між сторонами виникли правовідносини, які випливають із договору позики,\~наявність якого підтверджує факт отримання боржником від позикодавця грошової суми 39\~000 грн. на обумовлений строк до 12.02.2021 року та відповідальність за порушення цього строку сплата 1% щоденно від простроченої суми. Зважаючи на те, що відповідач у визначений договором строк не повернув позивачу суму боргу, що підтверджується наявним у останнього договором позики, суд дійшов висновку про стягнення з останнього на користь [PERSON] суми боргу у розмірі 39 000, 00 грн. Крім того,\~в порядку\~ст.625\~ЦК України,\~із [PERSON] \~на користь\~позивача підлягає\~стягненню 1%\~щоденно від\~простроченої суми\~ за період з 13.02.2021 року по 23.02.2022 року (введення в Україні воєнного стану), тобто за 376 днів, у розмірі 146\~640 грн. За встановлених обставин, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до\~ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 860, 30 грн.

Outcome: partial