Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Представник позивача - Цирулевський Р.О. , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором оренди майна з правом викупу №1144210527017 від 27.05.2021 у сумі 126 976,00 гривень, яка виникла станом на 17.05.2023, а також судовий збір у сумі 2 684,00 грн. Позов обґрунтовує тим, що 27.05.2021 між [PERSON] та ТОВ «Будинок Комфорту» укладено договір оренди майна з правом викупу №1144210527017, відповідно до умов якого орендодавець зобов`язується передати орендареві (відповідач) в строкове платне володіння та користування майно, а саме Smart/tel Samsung Galaxy A71 6/128GB Black (SM-[NUMBER]), вартістю 36 468,00 грн. з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених у договорі, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. Строк оренди складає 12 місяців, а щомісячний платіж - 6 078,00 грн. Днем останнього внесення платежу є 27.05.2022. Позивачем умови договору виконані у повному обсязі. Відповідач взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договору, належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 17.05.2023 виникла заборгованість по сплаті вартості отриманого за Договором оренди майна у сумі 126 976,00 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача разом з понесеними витратами по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 06.06.2023 матеріали вказаної справи направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою від 11.08.2023 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач відзив на позов не подав. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі або відкладення розгляду справи не надав. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак, з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п.п. 118, 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270. Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи. Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно о ч.10 ст.130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Процесуальне законодавство, жоден закон, чи підзаконний акт не передбачають, скільки разів суд має перенаправляти кореспонденцію на єдину відому (офіційну) адресу, з якої вона повертається без вручення, для того щоб особа вважалась такою, що повідомлена. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання а також шляхом направлення СМС-повідомлення на номер телефону, зазначений у позові, незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частинами 1-3 статті 6 ЦК України встановлено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 27.05.2021 між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] укладено Договір № 1144210527017 оренди майна з правом викупу (далі - Договір), за яким орендодавець передав орендареві у строкове платне володіння та користування мобільний телефон Smart/tel Samsung Galaxy A71 6/128GB Black (SM-[NUMBER]), з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря. 27.05.2021 [PERSON] через веб-сайт позивача https://dcomfort.com.ua шляхом введення логіну та паролю Особистого кабінету ввійшов до Особистого кабінету та з нього через інформаційно-телекомунікаційну систему подав Заявку на укладення договору, де вказав свої персональні дані - дані паспорта, місце проживання та роботи, номер телефону, адресу доставки товару, та копії самих документів. [PERSON] в особистому кабінеті здійснив певну послідовність дій: вхід до особистого кабінету (за допомогою ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі), ознайомлення з офертою договору (вибір опції «підписати»), підпис одноразовим ідентифікатором (підписання електронного повідомлення про прийняття), отриманого ним на тел. 380972606330 щодо укладання договору №1144210527017 від 27.05.2021 в інформаційно-телекомунікаційній системі (Log-file). Отже, в такий спосіб сторони [PERSON] та ТОВ «Будинок Комфорту» уклали в електронній формі договір оренди з викупом, за умовами якого ТОВ «Будинок Комфорту» зобов`язалося передати відповідачу у строкове платне володіння та користування смартфон Smart/tel Samsung Galaxy A71 6/128GB Black (SM-[NUMBER]), з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди до останнього на умовах, передбачених Правилами надання майна в оренду, які є невід`ємною частиною цього договору. У свою чергу, [PERSON] зобов`язався прийняти об`єкт оренди у володіння та користування, а згодом у власність на визначених умовах, а також сплачувати позивачу орендну плату. Відповідно до п.1 Договору, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що визначене в п 2 цього Договору (надалі - «Об`єкт оренди»), з наступним переходом права власності на такий Об`єкт оренди від Орендодавця до Орендаря на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною цього Договору, а Орендар зобов`язується прийняти Об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати Орендодавцеві орендну плату. Пунктом 2 Договору встановлено, що Орендар має право достроково викупити Об`єкт оренди. У разі здійснення викупу протягом третього місяця оренди (не пізніше спливу 90 днів від дати укладення Договору), викупна вартість Об`єкта оренди складатиме 16 194,00 грн., в тому числі ПДВ 2 699,00 грн. (7-ма колонка таблиці цього пункту Договору), при цьому сплачені Орендарем Орендні платежі враховуються в якості часткової оплати зазначеної суми. Якщо Орендар не здійснює викуп Об`єкта оренди в перші 90 днів оренди, він втрачає право на наведені в цьому пункті умови викупу і подальший достроковий викуп може бути здійснений лише за загальними правилами (розділ 7 Правил надання майна в оренду), а саме за умови дострокового погашення Орендної плати та викупу Об`єкта оренди відповідно до його дійсної вартості, що складає: 36 468,00 грн., в т.ч ПДВ 6 078,00 грн. Згідно з пунктом 3 Договору, передача Об`єкта оренди Орендодавцем та приймання його Орендарем у користування здійснюється протягом 10 (десяти) робочих днів з дати укладення Договору за Товарно-транспортною накладною, в тому числі за електронною або паперовою Товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта», або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі Орендодавцем та отримання Об`єкту оренди Орендарем у користування користування (надалі - «Документ про передачу у користування»). Передача Об`єкта оренди може здійснюватися у магазинах Орендодавця, через кур`єрів Орендодавця, а також з використанням логістичних операторів, в тому числі через оператора поштового зв`язку «Нова Пошта». Підписанням документу про передачу у користування. Орендар підтверджує, що Об`єкт оренди отриманий у належному стані та будь-які претензії щодо стану Об`єкту оренди відсутні. У разі виявлення недоліків під час передачі Об`єкту оренди, Орендар повинен відмовитись від приймання такого Об`єкту оренди та одразу повідомити Орендодавця про відмову від прийняття та недоліки Об`єкту оренди Сплата Орендної плати у розмірі 3 039,00 грн. (в тому числі ПДВ 506,50 грн.) здійснюється Орендарем до 27-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди, який становить 12 місяця, де днем внесення останнього платежу є 27.05.2022. У разі підписання Договору в останній день місяця за умови, що протягом строку оренди є місяці коротші за місяць укладення Договору, сплата Орендної плати здійснюється Орендарем в останній день кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди Розмір авансового платежу, передбаченого пунктом 7.2 Правил надання майна у оренду, є включеним у зазначену в цьому пункті суму та складає 12 156,00 грн. від 5 останніх щомісячних платежів (в тому числі ПДВ 2 026,00 грн.). Вартість послуг по організації доставки Об`єкту оренди складає 180,00 грн. (в тому числі ПДВ 30,00 грн.) та сплачується одноразово під час отримання Об`єкту оренди у відділенні оператора поштового зв`язку «Нова Пошта» у якості накладеного платежу Згідно п.4 Договору, за прострочення орендних платежів Орендодавець має право нарахувати Орендарю пеню в розмірі 3% (трьох відсотків) від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% (п`ятдесяти відсотків) від загальної суми прострочених Орендних платежів за цим Договором. Орендодавець залишає за собою право нараховувати Орендарю пеню в розмірі меншому, ніж 3% (три відсотки), на власний розсуд. Відповідно до п.5 Договору, дострокове повернення Об`єкта оренди, окрім автомобільних шин, можливе лише після спливу мінімального строку користування, який складає 5 місяців з дати передачі Об`єкта оренди у користування. У випадку повернення Об`єкта оренди раніше Мінімального строку оренди, Орендар повинен сплати всю вартість Мінімального строку оренди При цьому, Орендар зобов`язаний письмово повідомити Орендодавця про намір повернути Об`єкт оренди не пізніше, ніж за 30 (тридцять) календарних днів. Якщо Об`єктом оренди за цим Договором є автомобільні шини (пневматичні шини колісних транспортних засобів будь-яких категорій), що є швидкозношуваними складниками, то дострокове повернення такого Об`єкта оренди за цим Договором не передбачається та наведені у цьому пункті умови не застосовуються. Положеннями п.6 Договору передбачено, що викуп Об`єкта оренди після закінчення строку оренди здійснюється за умови належної сплати всіх Орендних та авансових платежів відповідно до пунктів 2-4 цього Договору. Згідно п. 7 Договору, цей Договір та Правила надання майна у оренду разом складають єдиний документ, підписанням цього Договору Орендар підтверджує, що він ознайомлений, розуміє всі умови та зобов`язується виконувати умови цього Договору та Правил надання майна у оренду, текст яких знаходиться у вільному доступі за посиланням: https://dcomfort.com.ua/ru/about_us/pravila/. Відповідно до п. 8 Договору, підписавши цей Договір, Орендар надає Орендодавцю свою однозначну та безумовну згоду на обробку будь-яких його персональних даних, включаючи, але не обмежуючись збирання, реєстрацію, накопичення, зберігання, адаптування, зміну, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізацію, передачу), знеособлення, знищення відомостей про Орендаря без будь-яких обмежень та з метою виконання цього Договору та в рекламних цілях. Згідно п.9 Договору, підписавши цей Договір, Орендар підтверджує, що до підписання цього Договору Орендодавець надав йому всю необхідну інформацію, яка надається до укладення договору відповідно за чинного законодавства України. Відповідно до п.10 Договору, цей Договір вважається укладеним обома сторонами в момент прийняття Орендарем пропозиції щодо його укладення відповідно до пункту 3.3 Правил надання майна у оренду і діє до повного виконання Сторонами взятих зобов`язань за ним. Вказані обставини підтверджуються анкетою-згодою клієнта, інформацією про послідовність дій [PERSON] в інформаційно-телекомунікаційній системі (Log-file), підтвердженням укладання договору, направленим на електронну адресу, договором №1144210527017 від 27.05.2021. 28.05.2021 року [PERSON] на виконання договору отримав від ТОВ «Будинок Комфорту» смартфон Samsung Galaxy А71 6/128GB Black через оператора поштового зв`язку «Нова пошта», що підтверджується експрес-накладною № 20450393402948 від 27.05..2021 року та даними Нової пошти щодо відстеження цієї посилки. 11.01.2022 ТОВ «Будинок Комфорту» направило на адресу відповідача, зазначену у Договорі від 27.05.2021 повідомлення-вимогу щодо одностороннього розірвання договору та стягнення заборгованості у сумі 31 744,00 гривні, яка виникла станом на 11.01.2022. Станом на 17.05.2023 ТОВ «Будинок Комфорту» нарахувало відповідачу заборгованість у сумі 126 976,00 гривень, яка складається з заборгованості за орендної плати - 31 744,00 гривні, неустойки у розмірі подвійної орендної плати (п.6.4.6. Правил) - 63 488,00 гривень, штрафу у розмірі 50% від загальної суми прострочення орендних платежів (п.8.5 Правил), пені у розмірі 3% за кожен день прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів - 15 872,00 гривні. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого Договору від 27.05.2021 посилався на Правила надання майна у оренду, які розміщені на офіційному веб-сайті товариства https://dcomfort.com.ua/ru/about_us/pravila/. Проте, вказані Правила, копія яких долучена до позову, не підписані відповідачем. Доказами, у контексті статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні докази; висновки експертів; показання свідків. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Правилами надання майна в оренду, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: загальні положення, мета оренди, порядок укладення договору та передачі об`єкта оренди в оренду, строк оренди, права та обов`язки сторін, порядок викупу об`єкта оренди, відповідальність сторін, порядок вирішення спорів, взаємні гарантії, персональні данні та заключні положення. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Договір від 27.05.2021, а також те, що вказані документи на момент укладення відповідачем Договору оренди майна з правом викупу взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки та штрафу у розмірі 50% від загальної суми прострочення орендних платежів. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (товариства), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Правила, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Правила, відсутність у Договорі від 27.05.2021 домовленості сторін про сплату неустойки та штрафу у розмірі 50% від загальної суми прострочення орендних платежів за несвоєчасне погашення орендних платежів, надані позивачем Правила надання майна в оренду не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем Договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Правила надання майна в оренду, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання додаткових заходів, які збільшують вартість орендної плати, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються Орендарем, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Договорі від 27.05.2021, який безпосередньо підписаний відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття особою запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61,). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123). ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. W. проти Сполученого Королівства», заява №20166/92, § 36). Правила надання майна в оренду, які містяться в матеріалах справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного Договору № 1144210527017 від 27.05.2021, укладеного між сторонами шляхом підписання в інформаційно-телекомунікаційній системі. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплати неустойки та штрафу у розмірі 50% від загальної суми прострочення орендних платежів. Висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, який згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. З огляду на вказане, суд приймає до уваги лише умови, викладені безпосередньо в Договорі, підписаному сторонами, без врахування умов, визначених Правилами надання майна в оренду. Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно розрахунку заборгованості станом на 17.05.2023, [PERSON] не виконав належно своє грошове зобов`язання за договором від 27.05.2021, тому з нього на користь позивача слід стягнути заборгованість з орендної плати у сумі 31 744,00 гривні. Крім того, [PERSON] прострочив виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого з нього на користь ТОВ «Будинок Комфорту» підлягає стягненню пеня, передбачена п. 4 Договору у сумі 15 872,00 гривні. Підписаний сторонами Договір оренди з правом викупу № 1144210527017 від 27.05.2021 не передбачає стягнення штрафу, а тому вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на свою користь штрафів у сумі 15 872,00 гривні також не підлягає задоволенню, як і стягнення неустойки у сумі 63 488,00 гривень. Відповідно до умов договору оренди з правом викупу орендар набуває право власності на об`єкт оренди після сплати всіх орендних платежів, а тому вартість об`єкта оренди фактично включена до складу орендних платежів за договором. У зв`язку з цим стягнення 50376 грн. вартості об`єкта оренди призведе до подвійного стягнення вартості набутого відповідачем майна. В цій частині позов ТОВ «Будинок Комфорту» є необґрунтованим і не підлягає задоволенню. Отже, загалом з відповідача на користь позивача за порушення умов Договору оренди з правом викупу № 1144210527017 від 27.05.2021 підлягають стягненню грошові кошти у сумі 47 616,00 гривень, що складається з : заборгованості з орендної плати - 31 744,00 гривні та пені в розмірі 3% (трьох відсотків) від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% (п`ятдесяти відсотків) від загальної суми прострочених Орендних платежів - 15 872,00 гривні. В решті позовних вимог слід відмовити. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 006,50 гривень (2 684,00 грн.*(47 616,00*100%/126 976,00)).

Outcome: partial