Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач є\~ власником будинку, що розташований по [ADDRESS] . Згідно витягу з рішення чотирнадцятої сесії Стеблівської сільської ради двадцять другого скликання від 26 грудня 1997 року, було вирішено передати йому безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та особистого підсобного господарства, площею 0,18 га. [PERSON] грубо порушив межі земельної ділянки і свою огорожу сильно змістив на його земельну ділянку. Рішенням узгоджувальної комісії Стеблівської ради по розгляду земельного спору було встановлено,що ширина земельних ділянок громадянина [PERSON] біля вулиці становить 21,15 м, ширина земельної ділянки громадянина [PERSON] біля вулиці становить 12,8м. На віддалі 37 м. від початку вулиці Гагаріна ширина земельних ділянок громадянина [PERSON] та [PERSON] становить відповідно 22,3 м та 12,4 м. Вкінці городів ширина земельної ділянки у [PERSON] становить 22,5 м. у [PERSON] - 15,0 м. Згідно планово-картографічних матеріалів 1934 року с.Стеблівка, ширина земельної ділянки громадянина [PERSON] біля вулиці становила 20,16 м (11,52 м + 8,64 м). Ширина земельної ділянки громадянина [PERSON] біля вулиці становила 14,40 м. На віддалі 30 м від початку вулиці Гагаріна ширина земельних ділянок громадянина [PERSON] та [PERSON] становила відповідно 21,6 м та 12,9 м і вкінці городів відповідно 21,6 та 15,0 м. Згідно земельно-кадастрової книги с.Стеблівка за дворогосподарством громадянина [PERSON] зареєстрована земельна ділянка площею 0,26 га, а за дворогосподарством громадянина [PERSON] - 0,20 га. По матеріалах зйомки села, проведеної у 1989 році, фактична площа земельної ділянки громадянина [PERSON] становить 0,30 га, а площа земельної ділянки громадянина [PERSON] - 0,18га. Рішення про збільшення присадибної ділянки громадянина [PERSON] до 0,30 га відсутнє. Так само відсутнє рішення сесії сільської ради на зменшення присадибної ділянки громадянина [PERSON] до 0.18 га. На підставі наведених фактів та враховуючи фактичні обставини справи видно, що починаючи з 1934 року, земельна ділянка, якою користується [PERSON] постійно зменшувалась по ширині, як біля вулиці, так і на віддалі 30 м від початку вул.Гагаріна. Наведені обставини призвели до зменшення площі його\~ земельної ділянки, що створює йому\~ значні незручності. У своєму позові позивач просив суд зобов`язати [PERSON] , мешканця [ADDRESS] , усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом відновлення суміжної межі між земельними ділянками [PERSON] та відповідача [PERSON] , згідно старих межових знаків та надати доступ до обслуговування будинку. В судове засідання позивач не з`явився надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечили проти задоволення позову. Суду ствердили, що підстав для задоволення позову немає. У своєму позові позивач вказує , що у відповідач володіє земельною ділянкою площею 0,30 га., хоча, відповідно до технічної документації, яка знаходиться в матеріалах справи площа його земельної ділянки становить 0,25 га.\~\~ Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Ставлячи питання про захист свого права, позивач повинен визначитися із конкретними підставами для позову, визначити належний предмет позову, що відповідає його підставам, обрати належний спосіб захисту права та довести позов у належний процесуальний спосіб. Виходячи з підстав і предмета позову, предметом доказування є передусім факти, які повинні підтверджувати доводи відповідного позивача про те, що конкретні винні дії, вчинені саме відповідачем (особою, яку відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу визначає позивач і яка, виходячи із заявленої тим правової позиції, порушує (не визнає, оспорює, заперечує) його право та має відповідати за позовом) у певний час у відповідному місці та за відповідних обставин потягли порушення його права власності на землю, зокрема:фактичне розташування суміжних земельних ділянок та їхні точні лінійні параметри, межі; факт самовільного захоплення земельної ділянки, а відтак, площі, меж, конфігурації захопленої частини ділянки; створення сторонами одна одній конкретних перешкод і незручностей у обслуговуванні власності , у використанні їх за призначенням, у здійсненні права власності на землю чи права землекористування, з фіксацією технічних параметрів таких перешкод;інші факти і обставини, що мають значення в справі з огляду на підстави і предмет позову, зокрема, ті, що були покладені в основу їх обґрунтування. Предметом вимог про усунення перешкод у здійсненні права власності на землю (права землекористування) можуть бути саме конкретно встановлені перешкоди, що, крім іншого, уможливлює реальне виконання рішення суду у разі задоволення вимог. Отже, попри наявність матеріалів, які певним чином ілюструють доводи сторін, якщо йдеться про розташування земельних ділянок на місцевості, порушення прав власників землі чи землекористувачів, розв`язання спору, що виник із цього приводу, з`ясування обставин, що мають значення для справи, потребує спеціальних знань у науки, техніки, землекористування, інженерного забезпечення землеустрою, будівництва, у зв`язку з чим належним і допустимим доказом щодо цих обставин є висновок судової інженерно-технічної експертизи відповідного виду (ст.ст. 76-80, 102, 103, 239 ЦПК України). Такий висновок може бути визнаний достовірним і достатнім щодо певних фактичних обставин. Документи і матеріали, на які посилаються позивач\~ не є достатніми і належними доказами та можуть враховуватися у сукупності з іншими доказами, що підлягають оцінці судом. Відповідно до ст.. 78 ч.2 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст.. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч.1,6, ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зазначає, що рішення про задоволення позову може бути прийняте лише за умови його правомірності, обґрунтованості та доведеності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Рішення суду повинно ґрунтуватись на доказах, досліджених при розгляді справи, а не на припущеннях, які на думку осіб, що беруть участь у справі доводять пред`явлені вимоги \~ Виходячи з вищевикладеного, суд вважає , що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити саме у зв`язку з недоведеністю в суді\~ позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed