Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування вимог зазначає, що 18 липня 2014 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис за № 831, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу є дочка - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів, окрім того відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого між ними постійно виникають непорозуміння та сварки, що кожному із них спричиняє душевні страждання. Відповідач на зауваження не реагує та не хоче змінювати своє відношення до неї. Зазначає, що відповідач їй зраджує, оскільки їй стало відомо, що у відповідача є позашлюбний син 2016 року народження. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, а тому вважає що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Відповідач визнає той факт, що сім`я фактично розпалася. Ухвалою судді від 24 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 15 березня 2023 року за клопотанням позивачки [PERSON] сторонам був наданий строк для примирення тривалістю шість місяць, провадження у справі зупинено до закінчення зазначеного строку. Ухвалою суду від 4 грудня 2023 року провадження у справі поновлено. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, із змісту якої вбачається, що вона просить справу розглянути у її відсутності, з відповідачем не примирилася, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти вирішення справи в порядку заочного розгляду. Відповідач [PERSON] викликався до суду у тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Причину неявки в судове засідання [PERSON] не повідомив і відзив не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Статтею 281 ЦПК України встановлено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення провадяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 ЦПК України. Беручи до уваги, що представник позивачки не заперечив щодо вирішення справи в порядку заочного розгляду, а відповідач, який у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин і не подав відзив, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення за правилами спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими Главою 11 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд встановив, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) з 18 липня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 831. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка: [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачка наполягає на розірвані шлюбу і зберегти сім`ю не бажає. Окрім того, протягом наданого сторонам строку для примирення подружжя не дійшло згоди щодо необхідності збереження сім`ї. За таких обставин, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, що мають істотне значення, у зв`язку з чим позовні вимоги належить задовольнити повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивачки належить стягнути понесені останньою та документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved