Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Представник психіатричного закладу КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] .. Заява мотивована тим, що пацієнт страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого він становить небезпеку для себе та оточуючих. Лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано шизофренію параноїдної форми, загострення, у такому стані він не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] , у судовому засіданні заперечував проти госпіталізації до психіатричного закладу, покликаючись на відсутність необхідності у цьому, стверджував про задовільний стан свого здоров`я. Представник особи,\~відносно якої\~подана заява,\~підтримав позицію\~ [PERSON] .. Інші учасники не заперечують проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню. Відповідно до п. 99 рішення ЄСПЛ від 17.04.2014 р. у справі «Анатолій Руденко проти України» (заява№50264/08), п. 73 рішення ЄСПЛ від 05.06.2014 р. у справі «Акопян проти України» (заява №12317/06), згідно з практикою Суду особа не може бути позбавлена волі як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (див. вищезазначене рішення у справі «Вінтерверп проти\~Нідерландів» (Winterwerp v. the Netherlands), п. 39; рішення у справі «Варбанов проти Болгарії» (Varbanov v. Bulgaria), заява № 31365/96, п. 45, ЄСПЛ 2000-Х, та рішення у справі «Штукатуров проти Росії» (Shtukaturov v. Russia), п. 114). Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 26.11.2023 р. [PERSON] був доставлений в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів, яка 27.11.2023 р. оглянула [PERSON] встановила наявність у нього шизофренії параноїдної\~форми,\~загострення, та прийшла до висновку про необхідність госпіталізації хворого у психіатричному стаціонарі, оскільки внаслідок захворювання він становить небезпеку для себе оточуючих. Зазначене захворювання є тяжким, що підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів, поясненнями представника лікарні. Підстави для неприйняття до уваги зазначеного висновку у суду відсутні. Однак, матеріали справи не містять доказів, того, що особа становить небезпеку для себе оточуючих. Суду не надано доказів наявності підстав для примусової госпіталізації. Сама по собі неадекватна поведінка, помилкове сприйняття оточуючої дійсності та реагування на неї у спосіб, не заборонений законом, не свідчать про небезпеку особи для оточуючих. У зв`язку із цим суд приходить до висновку про відутність підстав для госпіталізації у примусовому порядку. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: dismissed