Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

З позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , який зареєстрований 19.10.2018 року Київським районним у місті Одесі ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, до суду звернулася [PERSON] . Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченко В.О. Ухвалою суду від 03.11.23 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову та зазначила про можливість розгляду справи за її відсутності, також в заяві зазначено, що син [PERSON] , 2018 р.н., після розірвання шлюбу проживатиме з нею. Відповідач [PERSON] з позовом погодився, проти розірвання шлюбу та проживання сина з матір`ю не заперечує, що зафіксовано у телефонограмі № 127 від 30.11.2023, яка міститься в матеріалах справи, в якій також зазначено про можливість розгляду справи за його відсутності. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 19 жовтня 2018 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ), актовий запис про шлюб №2152. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . В позові не зазначено про наявність між сторонами спору щодо місця проживання спільної дитини та поділу спільного майна подружжя. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, сім`я носить формальний характер. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Суд приймає до уваги той факт, що сторони дійшли згоди щодо місця проживання спільної дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved