Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Законний представник [PERSON] в інтересах [PERSON] , [INFO] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що в період з 14.09.2012 року по 14.02.2020 року вона (законний представник [PERSON] ) перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 лютого 2020 року, - розірвано та від якого (шлюбу) мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка на підставі договору дарування від 24.04.2017 року, серія та номер: 1209, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Драною І.В., є титульною власницею квартири [ADDRESS] . При цьому, після припинення шлюбних відносин з відповідачем, вона (законний представник) з донькою не мала можливості проживати в зазначеній квартирі, у зв`язку з наявністю перешкод зі сторони відповідача, а тому з січня, 2020 року по 10.08.2022 року, винаймали орендоване житло, доки власниця не повідомила про намір його продати, а тому було прийнято рішення, що дитина має проживати в належній їй квартирі, в зв`язку з чим, 11.08.2022 року вони повернулися до квартири [ADDRESS] та виявили, що замки у вхідних дверях були змінені, а в квартирі проживають невідомі люди. З пояснень сусідів було встановлено, що відповідач [PERSON] більше року здавав належну доньці квартиру в оренду невідомим особам. Після неодноразових звернень до поліції, 15.08.2022 року вона ( [PERSON] ) з донькою переїхали до її квартири з впевненістю, що більше не буде непорозумінь з відповідачем. Однак, 16.08.2022 року о 08.00 год. відповідач [PERSON] вирвав вхідні двері, вирізав замок, зайшов до квартири, вимагаючи її залишити, в зв`язку з чим, вона звернулася до правоохоронних органів, які засвідчили факт, що відповідач чинить перешкоди в користуванні належним дитині майном, не віддає ключі та здає не належне йому житло в оренду. Крім того, зазначила, що, незважаючи на встановлене малолітній дитині [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , до цього часу дитина не має можливості користуватись власним майном, перебувати у безпеці, через формальну підставу реєстрації місця проживання в даній квартирі її батька - відповідача [PERSON] , який в квартирі не проживає більше 2-ох років, фактично проживаючи в належному йому та їй (законному представнику) житловому будинку [ADDRESS] , що свідчить про втрату ним інтересу до зазначеної квартири та відсутності наміру зберігти за собою право користування зазначеним житловим приміщенням, та, разом з тим, відповідач відмовляється самостійно знятися з реєстраційного обліку, що стало підставою для звернення до суду за захистом порушеного права. З огляду на викладене вище, просили визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 31.08.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки для їх подання. Представник [PERSON] , [INFO] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] - адвокат Поліщук Ю.Р. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1048527 від 24.05.2023 року) в судовому засіданні позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, зокрема, як шляхом направлення судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, так і шляхом надсилання текстового SMS повідомлення з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення, при цьому, відповідно до довідки про доставку SMS, SMS-повідомлення, сформоване одержувачу [PERSON] 24.10.2023 року 16:33:54, на номер телефону [NUMBER] , доставлено: 24.10.2023, 16:58:48, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог. Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника [PERSON] , [INFO] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] - адвоката Поліщук Ю.Р., дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Зокрема, з наданих позивачем письмових доказів, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] народилася [INFO] , про що 01 лютого 2013 року складено відповідний актовий запис № 209 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені в графі Батько « [PERSON] » та в графі мати « [PERSON] ». Крім того, встановлено, що батьки малолітньої дитини [PERSON] з 14.09.2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.01.2020 року, та після розірвання шлюбу малолітня дитина [PERSON] залишилась проживати разом з матір`ю [PERSON] . Зазначені обставини встановлені рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.03.2021 року (справа № 405/2200/20), яке набрало законної сили 13.04.2021 року, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань захисту прав дітей виконавчого комітету Кропивницької міської ради про встановлення способу участі батька у вихованні та вільному спілкуванні з донькою та при розгляді даної справи в порядку ч. 4 ст. 82 ЦПК України, є такими, що не доказуються. Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі договору дарування від 24 квітня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Драною І.В., зареєстровано в реєстрі за № 1209, укладеного між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як Дарувальниками, та [PERSON] , як законним представником на підставі дозволу Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, викладеного у Витязі з рішення № 153 від 28 березня 2017 року від імені та в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , як Обдаровувана, Дарувальники, які володіють майном, передають, а Обдаровувана приймає безоплатно у власність квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.1 зазначеного Договору право власності на відчужувану квартири у Обдаровуваної виникає з моменту її прийняття. Прийняттям дарунка вважається одержання Обдаровуваною примірника цього договору після його нотаріального посвідчення. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 85643672 від 24.04.2017 року, сформованого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Драною І.В., в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано інформацію про реєстрацію права власності: дата, час державної реєстрації: 24.04.2017 11:05:44, Державний реєстратор: приватний нотаріус Драна Ірина Валентинівна, Кропивницький міський нотаріальний округ, Кіровоградська обл., підстава виникнення права власності: договір дарування, серія та номер: 1209, виданий 24.04.2017, видавник: Драна І.В. приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу, підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34900068 від 24.04.2017 11:15:13, приватний нотаріус Драна Ірина Валентинівна, Кропивницький міський нотаріальний округ, Кіровоградська обл., форма власності: приватна, розмір частки: 1/1, власники: [PERSON] . Згідно з інформацією Відділу реєстрації місця проживання особи управління у сфері державної реєстрації департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради (довідка № 012413/1 про реєстрацію місця проживання особи, сформована 14.07.2023 року), наданої на запит Ленінського районного суду м. Кіровограда в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 18.06.2004 року по теперішній час зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Поряд з цим, факт не проживання [PERSON] за вказаною адресою: [ADDRESS] , в квартирі, яка на праві приватної власності належить малолітній [PERSON] , [INFO] , підтверджується актом про не проживання за місцем реєстрації від 16.09.2022 року, складеним мешканцями будинку [ADDRESS] , у присутності законного представника [PERSON] - [PERSON] , а саме: [PERSON] , [PERSON] , які проживають в квартирах [ADDRESS] та № 137 відповідно, які підтвердили, що [PERSON] , який зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , більше 6-ти місяців фактично не проживає за місцем реєстрації. Вказана квартира постійно здавалась в оренду, до 15.08.2022 року. Факт не проживання відповідача [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] також підтверджується договором оренди житлового приміщення № 133 від 23.07.2022 року, укладеним між [PERSON] , як «Орендодавець» та [PERSON] , як «Орендар», за яким Орендодавець надає у користування Орендарю з метою тимчасового проживання строком 6 місяців житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, та складається з правомочностей власника щодо права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В свою чергу, ст. 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, а члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тобто, за своєю природою це право проживання є правом сервітутного типу і відноситься до особистих сервітутів. Особистий характер даного сервітуту полягає в тому, що він встановлюється в інтересах певної особи, яка має статус члена сім`ї власника житлового приміщення. Отже, особа матиме право на користування житлом поряд з власником за умови, що вона є членом сім`ї власника житла та проживає разом з ним. При цьому, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч.2 ст. 405 ЦК України). Більш того, на підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, якою, зокрема, передбачено, що до членів сім`ї наймача належать чоловік (дружина) наймача, їх діти і батьки. Відповідно до ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. На підставі чого, звернення до суду законного представника малолітньої дитини [PERSON] - [PERSON] , в інтересах дитини, - є правомірним. Відповідно до ч. 1 ст. 173 СК України батьки і діти, зокрема ті, які спільно проживають, можуть бути самостійними власниками майна. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини суд відзначає, що правовідносини між сторонами мають бути врегульовані відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, згідно з якими член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю сторін між ним і власником житла або законом. З огляду на зазначене, та оскільки під час судового розгляду достеменно встановлено, що відповідач [PERSON] , який є батьком [PERSON] , понад один рік не проживає в квартирі [ADDRESS] , право приватної власності на яку належить позивачу [PERSON] , [INFO] , яка, в свою чергу, проживає разом з законним представником матір`ю [PERSON] , та не використовує житло за цільовим призначенням для проживання, а так само не встановлено, що відповідач претендував на користування зазначеною квартирою, приймаючи також до уваги, що між сторонами не було встановлено іншого порядку втрати права на користування житлом, ніж той, який встановлений Законом, суд приходить до висновку про те, що існують передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] , [INFO] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] про визнання відповідача [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , при цьому судом при вирішенні справи враховується також правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 16.01.2012 р. у справі №6-57цс11, відповідно до якого у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням викладеного вище, необхідним є визнання відповідача таким, що втратив право на користування вищевказаним житловим приміщенням. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» № 1871-ІХ від 05.11.2021 року, орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Крім того, при вирішенні судом питання про судові витрати по справі в порядку ст. 141 ЦПК України, відповідно до ч.1 зазначеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого та враховуючи задоволення позовних вимог позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при пред`явленні позову до суду судовий збір в розмірі 1 073 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved