Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 02.03.2020 р. було здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. підпис відповідача здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 р. №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТР паролю на фінансовий номер клієнта. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» та 11.01.2022 р. за допомогою ОТР пароля про надання строкового кредиту в розмірі 88\~900,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на термін 36 місяців із встановленням річної ставки в розмірі 18%. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, позивач надав грошові кошти відповідачу, втім, відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до договору та графіку, що призвело о утворення заборгованості в розмірі 85\~735,86 грн. (станом на 16.05.2023 р.), з яких: 73885,80 грн. заборгованість за кредитом, 11850,06 грн. заборгованість за відсотками. У позові заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача вказаної суми заборгованості. В окремо\~наданій суду\~заяві позивач\~просив суд\~про розгляд\~справи у\~його відсутності. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих суду у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, між учасниками даної справи 11.01.2022 р. був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит в\~розмірі 88\~900,00\~грн.\~шляхом перерахування\~коштів на\~поточний рахунок\~позичальника на\~термін 36\~місяців із\~встановленням річної\~ставки в\~розмірі 18%.\~ Згідно з наданим банком розрахунком, за вказаним кредитним договором станом на\~ 16.05.2023 р. наявна заборгованість в розмірі 85\~735,86\~грн.,\~яка складається\~з наступного:\~ \~73\~885,80\~грн.\~ заборгованість\~за кредитом,\~11\~850,06\~грн.\~ \~заборгованість за\~відсотками.\~ \~ \~ \~ Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з договірних правовідносин (кредитного договору) та регулюються ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 та ч. 3 ст. 14, ч. 1 та ч. 2 ст. 207, ст.ст. 626, 628, ч. 1 ст. 633, ст.ст. 634, 638, 526, ч. 1 ст. 1048, ст. 1049, ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1048, ч. 1 та ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України. Суд, дослідивши докази в межах заявлених суду вимог, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та стаття 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначено Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до ч. 1 ст. 3 якого електронна комерція - це відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 8 Закону України «Про електронну комерцію», покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Фізична особа повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі. Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 вказаного Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Як встановлено судом, на підтвердження укладення договору позики з відповідачем, позивач подав як докази: копію паспорта і ідентифікаційного коду відповідача, заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 02.03.2020 р. за підписом відповідача, заяву відповідача із підтвердженням зобов`язань за договором від 11.01.2022 р., кредитний договір б/н від 11.01.2021 р., згідно з яким відповідача отримала кредит в розмірі 88\~900,00 грн., графік платежів за споживчим кредитом від 11.01.2022 р.,загальні умови надання кредитів «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» АТ КБ «ПриватБанк», копію паспорта відповідача тощо. Сукупність наданих позивачем доказів, наявних у матеріалах справи, вказує на те, що сторонами було дотримано порядок укладення електронного договору про надання позики на умовах фінансового кредиту від 11.01.2022 р. Під час розгляду справи у суді першої інстанції банком було надано виписку за договором за період 11.01.2022\~ -\~17.05.2023\~ та розрахунок заборгованості. Як встановлено судом на підставі письмових доказів, наданих позивачем, відповідач користувалася отриманим кредитом, здійснив 11.01.2022 р. покупку, та надалі здійснювала часткове поповнення на погашення кредитної заборгованості (а.с. 8). Зміст вищевказаних доказів свідчить про обґрунтованість доводів позивача про порушення його прав, як кредитодавця, з боку відповідача позичальника. Відповідно до\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок доказування з боку позивача виконаний, тому позов підлягає задоволенню: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 85\~735,86\~грн.,\~яка утворилася\~станом на\~16.05.2023\~р.\~та складається\~з наступного:\~ \~73\~885,80\~грн.\~ заборгованість\~за кредитом,\~11\~850,06\~грн.\~ \~заборгованість за\~відсотками.\~ \~ \~ \~ Питання про\~розподіл судових\~витрат вирішено\~у відповідності\~до ч.\~2\~ст.\~133,\~ч.\~1\~ст.\~141,\~п.\~2\~ч.\~5\~ст.\~265\~ЦПК України:\~при зверненні\~до суду\~позивач сплатив\~судовий збір\~в розмірі 2684,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні\~ до\~суду із\~вказаним позовом\~позивач сплатив\~судових збір\~в розмірі\~ 2684,00 грн., тобто 1,5 відсотка ціни позову (але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved