Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

30.10.2023 до Галицького суду надійшла позовна заява голови правління кредитної спілки «Самопоміч» Андріїшин Д. до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 06.11.2023 позовну заяву прийнято та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження. Як підставу позову зазначено, що 14.09.2021 між КС «Самопоміч» та [PERSON] укладено кредитний договір № BN0000000047 на суму 50000,0 грн на умовах плати за користування кредитним коштами в розмірі 53% річних зі строком користування кредитом 24 місяці. У відповідності до п. 4. 1 кредитного договору відповідач узяв на себе зобов`язання сплачувати щомісячно по 3410,72 гривень, що складається з частини основної суми кредиту та процентів за користування кредитом, починаючи з 14.09.2021 до 14.09.2023. За період з 14.09.2021 до 14.09.2023 на виконання вказаного кредитного зобов`язання відповідачем було сплачено 35190,0 гривень, з яких: 11918,52 гривень повернення частини основної суми кредиту та 23271,48 гривень проценти за користування кредитними коштами. Проте, з моменту настання сплат за кредитним зобов`язанням відповідачем постійно не виконувались умови кредитного договору щодо строків внесення та повноти сплати платежів. З метою забезпечення умов цього кредитного договору 14.09.2021 укладено договір поруки, за яким поручителями є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач виконав зобов`язання за кредитним договором та надав позичальнику [PERSON] кредитні кошти, проте у зв`язку з неналежним виконанням ним взятих на себе зобов`язань, станом на 25.10.2023 заборгованість за кредитним договором становить 60087,32 гривень. Представник позивача надіслала до суду клопотання, у якому просить позовні вимоги задовольнити, справу розглядати без участі представника позивача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи вважаються повідомленими належним чином. Копії ухвали про відкриття провадження, позовну заяву з додатками надіслані на офіційну зареєстровану адресу відповідачів. Своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідачі не скористались, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилали, розглядом справи не цікавились. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 11 Цивільного кодексу України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 14.09.2021 між КС «Самопоміч» та [PERSON] укладено кредитний договір № BN0000000047 (далі\~Кредитний договір) (а. с. 16-18). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти у кредит позичальникові у сумі 50000,0 грн на умовах, передбачених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та платити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 24 місяці з 14.09.2021 до 14.09.2023 (п. 2.2 Кредитного договору). Відповідно до п. 2.5 Кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору 68 %. З метою забезпечення умов договору, 14.09.2021 між КС «Самопоміч» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено договір поруки (а. с. 20-22). З 21.06.2022 відповідачем не здійснювалось повернення основної суми кредиту, а частково сплачувались проценти за користування кредитними коштами. Так, за період з 21.06.2022 до 08.07.2023 відповідачем сплачено 5200,0 гривень процентів за користування кредитними коштами, що нараховані станом на 08.07.2023. З 09.07.2023 сплата згідно з договором не здійснювалась взагалі. Період, за який нараховується заборгованість у вигляді процентів за користування кредитом 492 дні, тобто з 21.06.2022 до 25.10.2023, включно. За період з 09.07.2023 до 25.10.2023 відповідач не здійснив жодної сплати на погашення заборгованості, які зазначені у п. 3 розрахунку (а. с. 29). [PERSON] \~видано на підставі договору від 14.09.2021 № BN 0000000047 суму позики у розмірі 50000,0 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером (а. с. 23). За період з 14.09.2021 до 14.09.2023 [PERSON] сплатив 35190,0 грн, з яких 11918,52 грн\~повернення частини основної суми кредиту, 23271,48 грн\~проценти за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком з особової карти позичальника за договором від 14.09.2021 № BN 0000000047 (а.с.29). 02.06.2023 під №№ 374-377 КС «Самопоміч» надіслала відповідачам вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором від 14.09.2021 № BN0000000047, відповідно до якої станом на 25.10.2023 заборгованість за вищевказаним кредитним договором становить 60087,32 грн, з яких: 38081,48 грн -\~прострочена сума кредиту та 22005,84 грн\~ - проценти за користування кредитними коштами. Дані щодо виконання боржником вказаної вимоги відсутні. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Приписами ст. 629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно ч. 1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Нормами ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, кредитний договір від 14.09.2021 містить конкретні умови використання кредитних коштів, зокрема відсоткові ставки, з якими відповідач [PERSON] ознайомився, і які прийняв шляхом підписання відповідного договору. Отже, суд установив, що відповідач [PERSON] ознайомлений з указаними у договорі умовами користування кредитними коштами і на них погодився. Окрім того, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, а тому стягнення заборгованості за договором кредитну здійснюється солідарно. Так, згідно з частиною першою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до частини першої статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Наслідки солідарного обов`язку боржників передбачені статтею 543 ЦК України, основним з яких є зазначений у частині першій цієї статті, а саме - у разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний із кредиторів має право пред`явити боржникові вимогу у повному обсязі. До пред`явлення вимоги одним із солідарних кредиторів боржник має право виконати свій обов`язок будь-кому із них на свій розсуд. Отже судом встановлено, що між кредитною спілкою «Самопоміч» та [PERSON] 14.09.2021 року укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти, останній свої зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконав та допустив заборгованість за кредитом. У разі порушення боржником зобов`язання договору кредиту, який був забезпечений порукою поручителів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] згідно договору поруки, який 14.09.2021 укладено та підписано останніми та кредитною спілкою «Самопоміч, за яким боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов обґрунтований невиконанням відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] умов кредитного договору від 14.09.2021 № BN 0000000047, у зв`язку з чим виникла загальна заборгованість за кредитним договором на суму 60087,32 грн. При цьому суд враховує те, що відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористались і жодних доказів на спростування доводів позивача не надали. Враховуючи викладене, та принципи змагальності і диспозитивності, а також відсутність будь-яких доказів, які б спростовували обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для їх задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі наведеного та

Outcome: approved