Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Виконавчий комітет Довжанської сільської ради звернувся до Іршавського районного суду з позовом до [PERSON] про відібрання дітей від матері [PERSON] , [INFO] її дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. Передати неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування - виконавчого комітету Довжанської сільської ради Хустського району Закарпатської області для вирішення їх подальшого влаштування. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно на кожну дитину, із наступною індексацією згідно чинного законодавства України, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 13 жовтня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] , [INFO] , не перебуваючи у шлюбі, [INFO] народила дитину [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] . З 2022 року по теперішній час [PERSON] проживає однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , не перебуваючи у шлюбі з ним. [INFO] [PERSON] народила другу дитину - [PERSON] . Відповідачка [PERSON] , маючи на утриманні власну дитину від іншого чоловіка, з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, з 2022 року почала проживати однією сім`єю з громадянином [PERSON] , уродженцем с.Кушниця. Власного житла вона не мала, тому спочатку переїхала з дитиною до [PERSON] в с. Кушниця, який запевнив її що має задовільні умови для проживання сім`ї з дітьми, але його будинок по [ADDRESS] , виявився непридатним для проживання через занедбаність внаслідок тривалої відсутності в ньому мешканців, оскільки [PERSON] лише в 2022 році звільнився з місць позбавлення волі, а його батьки, яким раніше і належало зазначене житло, вже померли. Як пояснила в подальшому [PERSON] , про реальний стан вказаного будинку вона нічого не знала, а [PERSON] наговорив їй про нього так, ніби це цілком пристойне житло. Побачивши і оцінивши справжні умови проживання в с.Кушниця, [PERSON] висловила невдоволення ними і після низки сварок відповідачка з [PERSON] , почали підшуковувати інший, більш придатний для проживання будинок. За час їх спільного проживання в с.Кушниця, відповідачка [INFO] народилася сина [PERSON] . В результаті подальших пошуків [PERSON] та [PERSON] переїхали в с.Бронька Довжанської територіальної громади, де деякий час проживали в будинку №42 . Влітку 2023 року [PERSON] та [PERSON] з двома малолітніми дітьми проживали в с.Кушниця також у занедбаному будинку по [ADDRESS] . Станом на вересень 2023 року відповідачка з [PERSON] , мешкали в [ADDRESS] , теж в непридатному для проживання будинку. При цьому весь час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] вели асоціальний спосіб життя, постійно зловживали алкогольними напоями, внаслідок чого на їх поведінку постійно надходили численні скарги сусідів. Так як вони не мали і не намагалися мати стабільні доходи та ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду та вихованню дітей, їх неодноразово відвідували поліцейські з фахівцями соціальних служб і Довжанської та Керецьківської територіальних громад залежно від місця їх фактичного проживання. Дана сім`я таким чином потрапила під контроль служби у справах дітей, які періодично проводили з відповідачкою та її співмешканцем роз`яснювальні бесіди та обстежували умови їх проживання. Після народження 12.06.2023 відповідачкою другої дитини, незважаючи на численні спонукання всіх зацікавлених осіб та роз`яснення наслідків неналежної поведінки, вона дієвих заходів не вжила і побутові умови ніяк не покращила, тому 21.07.2023 через складні життєві обставини обох малолітніх дітей даної сім`ї службою у справах дітей Довжанської сільської ради було взято на облік як таких, що перебувають в складних життєвих обставинах і проживають у сім`ї де батьки або особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Незважаючи на всі попередження, відповідачка, проживаючи на території Керецьківської громади, продовжила легковажно відноситися до своїх батьківських обов`язків, а її безвідповідальні дії призвели до того, що молодша дитина потрапила в лікувальний заклад через недогляд. Зокрема 19.09.2023 до служби у справах дітей Керецьківської сільської ради по телефону надійшло повідомлення від завідувачки педіатричним відділенням КНП «Іршавська міська лікарня» Добра Ганни Федорівни, про те, що до них з ознаками недогляду та занедбаності надійшла новонароджена дитина [PERSON] , [INFO] , в якої також виявлено подряпини голови та обличчя. З метою захисту прав дитини, перевірки вказаної інформації та з`ясування обставин події, комісія у складі начальника ССД Керецьківської сільської ради М.Чикивдя, поліцейської Хустського РУП І.Кузьма із залученням начальника ССД Довжанської сільської ради Костяк Н.В. здійснила виїзд до Іршавської лікарні, склала акт оцінки рівня безпеки дитини, а лікарем остаточно зафіксовано наявність подряпин на голові та обличчі малолітнього. Результатом спроби отримати від Відповідачки інформацію про причини потрапляння її дитини в лікарню, стала констатація наявності у неї та [PERSON] очевидних ознак алкогольного сп`яніння. Крім того вони не контролювали власну поведінку, поводилися неадекватно та зухвало, при цьому навіть не знали де перебуває старша дитина [PERSON] . Додатковими пошуковими заходами вдалося встановити, що останній перебував у свого дядька в с.Довге, тобто відповідачка його на той час не утримувала, не виховувала, про нього не піклувалася, здобуття ним освіти не забезпечувала. Врахувавши стан відповідачки та її співмешканця, їх небажання змінювати асоціальну поведінку, неспроможність створити належні та безпечні умови для проживання дітей і особливо немовляти, внаслідок чого ті були змушені проживати у несприятливих та небезпечних умовах, 19 вересня 2023 року з метою попередження безпосередньої загрози життю або здоров`ю дітей та визначення потреби у вжитті невідкладних заходів для забезпечення їх безпеки, Службою у справах дітей Керецьківської сільської ради на підставі п.8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 (далі - Порядок), проведено оцінку рівня безпеки дітей, про що складено відповідні Акти. У зв`язку з підтвердженням за результатами оцінки рівня безпеки дітей фактів безпосередньої загрози їх життю або здоров`ю та потреби у вжитті невідкладних заходів до забезпечення їх безпеки, Службою у справах дітей Керецьківської сільської ради 21.09.2023 ініційовано негайне вилучення обох малолітніх дітей від відповідачки з подальшим влаштуванням їх до закладів соціального захисту відповідно до віку. На підставі Розпорядження №152 голови Керецьківської сільської ради Мушка М.М., негайне відібрання проведено 21.09.2023 року, після чого за клопотанням ССД Керецьківської сільської ради від 21.09.2023 Глеба Петра , 2014 р.н. тимчасово поміщено до притулку для дітей в смт.Батьово. [PERSON] , 2023 р.н., на підставі клопотання ССД Керецьківської сільської ради, 28.09.2023 влаштовано до КНП «Обласний будинок дитини» Закарпатської ОВА. Близьких родичів, які бажають і можуть належним чином опікуватись малолітніми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , немає. Такі відомості свідчать про те, що Відповідачка про своїх дітей ніяк не піклується, не проявляє зацікавленості до їх подальшої долі, стану здоров`я, фізичного і духовного розвитку, навчання, підготовки до самостійного життя. Серед іншого вона не забезпечує своїм дітям необхідне харчування, медичний догляд та лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти, внаслідок чого виникли умови, які шкодять інтересам дітей. Відповідачка не виконує обов`язки, покладені законом на батьків, не бере педагогічну, матеріальну, посильну трудову, або будь-яку іншу участь у вихованні дітей і взагалі самоусунулася від піклування про них. Таким чином подальше залишення дітей відповідачці за вказаних обставин є небезпечним для життя, здоров`я і морального виховання неповнолітніх. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 17.10.2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 07.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача виконавчого комітету Довжанської сільської радив судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, з мотивів, викладених в позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження ( а.с. 8, 9). Відповідно до довідки № 8 від 14.07.2023 року виданої виконкомом Довжанської сільської ради ( а.с. 10) відомості про батька в актовому записі № 32 про народження [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 12.06.2023 року складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини ( а.с. 12-13). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 14.07.2023 року ( а.с. 11) за адресою місця проживання [PERSON] з малолітніми дітьми та співмешканцем [PERSON] за адресою [ADDRESS] , встановлено, що умови проживання на низькому рівні, у будинку відсутнє електропостачання, водопостачання, ванна кімната. 17.07.2023 року складено висновок оцінки потреб сім`ї ( а.с. 14-15) відповідно до якого встановлено незадовільні умови проживання дітей, не дотримані санітарно-гігієнічні норми в орендованому будинку. Батьки мають низький виховний потенціал та зловживають алкогольними напоями. 21.07.2023 через складні життєві обставини малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] службою у справах дітей Довжанської сільської ради було взято на облік як таких, що перебувають в складних життєвих обставинах і проживають у сім`ї де батьки або особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, що стверджується наказами № 27, № 28 від 21.07.2023 Служби у справах дітей Довжанської сільської ради ( а.с. 16-17). Знідно повідомлення старости с. Кушниця № 264 від 08.09.2023 року ( а.с. 18) встановлено, що [PERSON] разом з дітьми та співмешканцем переїхали проживати в [ADDRESS] . 13.09.2023 року складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї за адресою [ADDRESS] ( а.с. 20), згідно якого встановлено, що будинок у жахливому стані, без світла, газу, одна жила кімната, а інша без даху, санітарно-гігієнічні умови на дуже низькому рівні. 19.09.2023 до служби у справах дітей Керецьківської сільської ради по телефону надійшло повідомлення від завідувачки педіатричним відділенням КНП «Іршавська міська лікарня» Добра Г.Ф., про те, що до них з ознаками недогляду та занедбаності надійшла новонароджена дитина [PERSON] , [INFO] , в якої також виявлено подряпини голови та обличчя. З метою захисту прав дитини, перевірки вказаної інформації та з`ясування обставин події, комісія у складі начальника ССД Керецьківської сільської ради М.Чикивдя, поліцейської Хустського РУП І.Кузьма із залученням начальника ССД Довжанської сільської ради Костяк Н.В. здійснила виїзд до Іршавської лікарні, склала акт оцінки рівня безпеки дитини від 19.09.2023 року, а лікарем остаточно зафіксовано наявність подряпин на голові та обличчі малолітнього ( а.с. 26-29). Додатковими пошуковими заходами вдалося встановити, що старша дитина [PERSON] перебував у свого дядька в с.Довге, тобто відповідачка його на той час не утримувала, не виховувала, про нього не піклувалася, здобуття ним освіти не забезпечувала, про що також складено акт оцінки рівня безпеки дитини від 19.09.2023 року ( а.с. 21-25). У зв`язку із встановленим відповідно до актів проведення оцінки рівня безпеки дитини від 19.09.2023 року сільським головою с. Керецьки Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 21.09.2023 року прийнято розпорядження № 152 «Про відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері» відповідно до якого вирішено негайно відібрати від матері [PERSON] дітей та забезпечити влаштування дітей [PERSON] до притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської ОВА, [PERSON] до КНП «Обласний будинок дитини». За клопотанням ССД Керецьківської сільської ради від 21.09.2023 № 118/01-11 ( а.с. 31-32) [PERSON] , 2014 р.н. тимчасово поміщено до притулку для дітей в смт.Батьово. [PERSON] , 2023 р.н., на підставі клопотання ССД Керецьківської сільської ради від 21.09.2023 № 01-11/117 влаштовано до КНП «Обласний будинок дитини» Закарпатської ОВА ( а.с. 33). Близьких родичів, які бажають і можуть належним чином опікуватись малолітніми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , немає. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Як правило, відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом, який має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. При цьому суд керується інтересами дитини. Відповідно до п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа «Савіни проти України») у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Закон України «Про охорону дитинства» у ст. 11 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Крім того, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст. 14 Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно з ст. 9 Конвенції, Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням та матеріальним утриманням дітей, не проявляє батьківської уваги та турботи, у зв`язку з чим залишення дітей в [PERSON] може бути небезпечним для їх здоров`я, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо відібрання дітей без позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відтак слід відібрати від матері [PERSON] її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,без позбавлення її батьківських прав та, як наслідок, передати дітей органу опіки та піклування для вирішення їх подальшого влаштування. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дітей, то суд вважає, що такі вимоги також підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, в ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Outcome: approved