Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, а також на своє утримання в розмірі 1/5 частки, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання позовної заяви. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з [PERSON] з 28 листопада 2016 року, на даний час шлюб не розірвано, проте відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина та на її утримання не надає, хоча має таку можливість. В судові засідання позивач не з`являлася; в матеріалах справи містяться заяви позивача про розгляд справи за її відсутності та підтримання заявлених нею позовних вимог. [PERSON] позов визнав повністю, подавши про це відповідну заяву в порядку статті 174 Цивільного процесуального кодексу України. В судовому засіданні 06 грудня 2023 року додатково відповідач повідомив суду, що дійсно він наразі проживає разом зі своєю дружиною [PERSON] та їх спільним сином [PERSON] , проте в нього є ще дві дитини, аліменти на користь яких він сплачує [PERSON] (неповнолітній) та [PERSON] (повнолітній). Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, судом було відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову на підставі частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, так як визнання відповідачем позову в розмірі 1/3 та 1/5 частини, які підлягають стягненню з нього з усіх видів заробітку, з урахуванням того, що на утриманні відповідача також перебувають ще двоє синів [PERSON] (неповнолітній) та [PERSON] (повнолітній), призведе до порушення прав останніх. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2023 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено [PERSON] особу, яка отримує аліменти на користь дітей [PERSON] та [PERSON] 13 грудня 2023 року відповідач в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні 13 грудня 2023 року третя особа [PERSON] висловила свою позицію щодо неможливості задоволення позову в повному обсязі та 08 грудня 2023 року через канцелярію суду надала для приєднання до матеріалів справи копії виконавчих листів, виданих Козелецьким районним судом Чернігівської області 09 червня 2015 року та 01 грудня 2020 року. Вислухавши пояснення відповідача та третьої особи, вивчивши матеріали справи, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Козелецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському району Чернігівської області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] є його матір`ю. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції «Про права дитини» дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (частина друга статті 181 Сімейного кодексу України). Як зазначено у статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Це є гарантований державою мінімум для забезпечення утримання дитини. Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд,

Outcome: partial