Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме, невиконання судового рішення про стягнення заборгованості, в якому позивач став новим кредитором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.11.2006 між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3901/11-2006, відповідно до якого [PERSON] надано кредит на 40\~000 доларів США. 16.12.2009 рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області у справі № 2-923/09 було стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 610\~718,28 гривень. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 05.05.2021 у справі № 301/920/21 (№ 2-923/09) замінено стягувача з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп». Позивач вказує, що відповідач жодних дій щодо погашення кредитної заборгованості не вчинив. Наведене дає підстави позивачу для нарахування за період з 23.02.2019 року по 23.02.2022 року 3% річних та інфляційних витрат, загальна сума яких складає 114\~277,38 гривень. Невиконання відповідачем зобов`язань і зумовило звернення позивача до суду із відповідним позовом. З огляду на це, просить стягнути з відповідача 114\~277,38 гривень інфляційних витрат та трьох відсотків річних, а також судові витрати по справі в розмірі 2684,00 гривні. Ухвалою Іршавського крайонного суду Закарпатської області від 14.11.2023 відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відзиву на позов відповідач [PERSON] не подавав. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено,\~що 20.11.20006 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3901/11-2006, відповідно до якого [PERSON] надано кредит на 40\~000 доларів США (а.с.11-12). 16.12.2009 рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області у справі № 2-923/09 стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 610\~718,28 гривень (а.с.14). Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 05.05.2021 у справі № 301/920/21 (№ 2-923/09) замінено стягувача з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» (а.с.15-16). В силу наведеного, у ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» як у правонаступника ПАТ «КБ «Надра» виникло право вимагати у відповідача сплати інфляційних витрат та 3% річних за користування грошовими коштами. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Так, у ч. 5 ст. 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду. Будь-яке зобов`язання, що зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов`язанням, незалежно від правових підстав його виникнення. За змістом цієї норми закону (ст. 625 ЦК України) нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 703/2718/16-ц від 19 червня 2019 року. Разом з вищезазначеною судовою практикою, 11 квітня 2018 року Великою Палатою Верховного Суду винесена постанова по справі № 758/1303/15-ц. В даному рішенні суду зазначається, що позивач в цій справі звернулась до суду з позовом про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за несвоєчасне виконання рішення суду. Так, в цьому рішенні Верховний Суд дійшов таких висновків щодо правильного застосування норм права: (пункт 16. рішення ВС) «Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.» (пункт 17. рішення ВС) «Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. У цій статті визначені загальні правила, відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.» Так, в правовідносинах, що склались між Позивачем та Відповідачами зобов`язання виникнуло з кредитного договору та підтвердилось саме на підставі кредитного договору та відступлення права вимоги за цим кредитним договором. (пункт 18. рішення ВС) «За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржник сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.» Отже, зобов`язання Відповідача перед Позивачем є грошовим зобов`язанням. (пункт 43. рішення ВС) «Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як установлено з матеріалів справи, саме з такими позовними вимогами позивач звертається до суду,

Outcome: approved