Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» (далі - відповідач, ТОВ «ФІНФОРС») за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Державного нотаріуса Першої Черкаської нотаріальної контори Починок Юлії Вадимівни (далі - третя особа-1, Державний нотаріус Починок Ю.В.), Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (далі - третя особа-2, Приватний виконавець Дорошкевич В.Л.), в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 26.11.2020 року Державним нотаріусом Першої Черкаської нотаріальної контори Починок Ю.В., що зареєстрований в реєстрі за № 4519 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості у розмірі 9 180,00 грн., таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що у січні 2021 року він отримав постанову Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. від 29.12.2020 року про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 26.11.2020 року Державним нотаріусом Першої Черкаської нотаріальної контори Починок Ю.В., що зареєстрований в реєстрі за № 4519 про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості у розмірі 9 180,00 грн. Звернувшись до відповідача щодо наявної заборгованості, позивач з`ясував, що виконавчий напис нотаріуса було здійснено по зобов`язанням за кредитним договором, укладеним з 16.02.2020 року між позивачем та ТОВ «СС ЛОУН», однак про те, що останнє відступило право вимоги за кредитним договором позивач повідомлений не був. Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням процедури, передбаченої Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус не пересвідчився у направленні боржнику та одержанні останнім письмової вимоги про усунення порушень; нотаріусу не було надано виписки з рахунку боржника та нотаріус не пересвідчився у наявності безспірної заборгованості. За таких обставин, позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Також позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 4519 від 26.11.2020 року, вчиненого Державним нотаріусом Першої Черкаської нотаріальної контори Починок Ю.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості у розмірі 9 180,00 грн.; заборони Приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. вчиняти будь-які виконавчі дії щодо звернення стягнення на майно позивача. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2021 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.01.2021 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Державного нотаріуса Першої Черкаської нотаріальної контори Починок Юлії Вадимівни, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13.05.2021 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.01.2021 року заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Державного нотаріуса Першої Черкаської нотаріальної контори Починок Юлії Вадимівни, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню повернуто позивачу. 29.03.2021 року з використанням підсистеми «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 13.05.2021 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та судове засідання призначено на 14.09.2021 року. 14.05.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Державного нотаріуса Першої Черкаської нотаріальної контори Починок Ю.В. надійшли письмові пояснення. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2021 року письмові пояснення третьої особи-1 - Державного нотаріуса Першої Черкаської нотаріальної контори Починок Ю.В. Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Державного нотаріуса Першої Черкаської нотаріальної контори Починок Юлії Вадимівни, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню повернуто заявнику. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2021 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 20.01.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2022 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 24.05.2022 року. 28.01.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Завідувача Першої Черкаської нотаріальної контори Шалденко Л.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Першої Черкаської нотаріальної контори. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2022 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 19.10.2022 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.10.2022 року витребувано у Державного нотаріуса Першої Черкаської нотаріальної контори Починок Ю.В. належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 4519 від 26.11.2020 року, вчиненого Державним нотаріусом Першої Черкаської нотаріальної контори Починок Ю.В. та документи на підставі яких його було вчинено. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.10.2022 року, у зв`язку із витребуванням доказів, згідно п. 4 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 23.02.2023 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2023 року витребувано у Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. належним чином засвідчену копію виконавчого напису Державного нотаріуса Першої Черкаської нотаріальної контори Починок Ю.В. № 4519 від 26.11.2020 року та документи, на підставі яких відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2023 року, у зв`язку із витребуванням доказів, згідно п. 4 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 25.05.2023 року. 03.04.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Завідувача Першої Черкаської нотаріальної контори Шалденко Л.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Першої Черкаської нотаріальної контори. 15.05.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Завідувача Першої Черкаської нотаріальної контори Шалденко Л.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Першої Черкаської нотаріальної контори. 18.05.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. надійшли витребувані ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2023 року документи, а саме: копія заяви ТОВ «ФІНФОРС» від 21.12.2020 року за вих. № б/н про примусове виконання рішення; копія виконавчого напису Державного нотаріуса Першої Черкаської нотаріальної контори Починок Ю.В. № 4519 від 26.11.2020 року; копія постанови Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. від 28.01.2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу. Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2023 року приєднано до матеріалів справи заяву Завідувача Першої Черкаської нотаріальної контори Шалденко Л.В. про розгляд справи за відсутності представника третьої особи-1; документи, надані Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2023 року, та у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 07.09.2023 року. 07.09.2023 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці та судове засідання призначено на 05.12.2023 року. В судове засідання 05.12.2023 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Позивач у заяві від 29.03.2021 року просив розглядати справу за його відсутності. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, а позивач у заяві від 05.12.2023 року просив розглядати справу за його відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Суд встановив, що 16.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» (далі - ТОВ «СС ЛОУН»; Кредитор) та [PERSON] (далі - Позичальник) укладено кредитний договір № 806270-А (далі - Договір), відповідно до умов якого Кредитор зобов`язується надати Позичальнику у користування грошові кошти (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов цього Договору (а. с. 8 - 16). Як визначено у п. 2.2. Договору, кредит видається в національній грошовій одиниці України - гривні, в безготівковій формі, шляхом перерахування суми кредиту на платіжну картку, вказану Позичальником у заявці на отримання кредиту або готівковій формі в пунктах надання фінансових послуг платіжною системою. Відповідно до п. п. 2.6.1. - 2.6.3. Договору, сума кредиту - 4 000,00 грн. Строк кредиту - з 16.02.2020 року до 16.03.2020 року включно. Запланована дата повернення кредиту -16.03.2020 року. Згідно п. 2.6.4. Договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти за стандартною процентною ставкою у розмірі 0,01% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 3,65%. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом, а саме за період з дати видачі кредиту і до запланованої дати повернення кредиту включно. Відповідно до п. 3 Договору, строк кредиту - 30 днів; сума кредиту - 4 000,00 грн.; проценти за користування кредитом - 12,00 грн.; термін платежу -16.03.2020 року; загальна сума, що підлягає сплаті - 4 012,00 грн. 26.11.2020 року Державним нотаріусом Першої Черкаської нотаріальної контори Починок Ю.В. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 4519, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованість за кредитним договором № 806270-А від 16.02.2020 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФІНФОРС» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 40071779-47 від 22.04.2020 року, за період часу з 22.04.2020 року до 18.11.2020 року у розмірі 9 180,00 грн., яка складається з: 4 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 5 180,00 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а. с. 146). 28.12.2020 року ТОВ «ФІНФОРС» звернулося до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. із заявою від 21.12.2020 року за вих. № б/н про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого 26.11.2020 року Державним нотаріусом Першої Черкаської нотаріальної контори Починок Ю.В., що зареєстрований в реєстрі за № 4519 (а. с. 142). Постановою Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. від 29.12.2020 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 26.11.2020 року Державним нотаріусом Першої Черкаської нотаріальної контори Починок Ю.В., що зареєстрований в реєстрі за № 4519 (а. с. 17). 28.01.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а. с. 144 - 145). Згідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Як визначено у ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Згідно пп. пп. 1.1, 1.2 п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пп. 3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Як визначено у пп. 3.4 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. В силу вимог пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662. Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14. Таким чином, з 26.11.2014 року по 22.02.2017 року нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями на підставі наданого кредитором оригіналу кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Проте, як встановлено судом на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусу не було надано оригіналу нотаріально посвідченого договору, а наданий нотаріусу кредитний договір «806270-А» від 16.02.2020 року вчинений у простій письмовій формі, нотаріально не посвідчений, а отже не є тим договором, за яким стягнення заборгованості може бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Також суд вважає за необхідне зазначити, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Верховним Судом у постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) зроблено правовий висновок про те, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування та позиції позивача. Жодного повідомлення позивачу від нотаріуса не надсилалося. Так, належними доказами є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» та Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.08.2018 року № 75. Розрахунок заборгованості є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені банком. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Натомість, доказів надання приватному нотаріусу належним чином оформленої засвідченої виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості до матеріалів справи не долучено. При цьому, відповідачем не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами вказаних обставин. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази направлення боржнику вимоги стягувача про усунення порушень за кредитним договором № 806270-А від 16.02.2020 року та одержання її боржником, що є порушенням процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16, посилаючись на приписи статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» зазначила, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, відтак, позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису, вчиненого 26.11.2020 року Державним нотаріусом Першої Черкаської нотаріальної контори Починок Ю.В., що зареєстрований в реєстрі за № 4519 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості у розмірі 9 180,00 грн. таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією № 18800 від 12.01.2021 року. Інших доказів на підтвердження понесення судових витрат сторонами не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908,00 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved