Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] , 19.10.2023 звернулась до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] .. В обґрунтування позову зазначає, що вони з відповідачем [PERSON] 18.04.2023 уклали шлюб. Від вказаного неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалось через різні погляди на нього, відсутність взаєморозуміння та поваги. Шлюбні відносини припинені з червня 2023 року. Разом з тим, відповідач [PERSON] не бажає розривати шлюб через органи реєстрації актів цивільного стану. З огляду на вказане позивачка просить суд розірвати шлюб між ними. 19.10.2023 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, до суду повернувся конверт з судовою повісткою, який адресований останньому, з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся і в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подав. З огляду на вказане суд провів розгляд справи у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку Сторони 18.04.2023 зареєстрували шлюб у Диканському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 19 (а.с.4). Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалось через різні погляди на сімейні обов`язки, відсутність вазємоповаги та розуміння. Шлюбні стосунки між подружжям та ведення спільного господарства фактично припинені. Клопотання про примирення між подружжям сторони до суду не подавали. Відповідно до положень ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved