Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2011 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 500 грн., щомісяця до повноліття дитини. Вказувала, що з 2011 відповідач не бере участі у вихованні дочки, не відвідує її та майже не спілкується, наразі дитині 16 років і на утримання доньки позивач використовує значні кошти, а саме численні гуртки, репетиторів та індивідуальні потреби молодої дівчини, витрати на харчування, на раптові вірусні захворювання, придбання одягу та канцелярії для школи складає близько 20000 грн щомісяця, а тому грошових коштів присуджених судом не вистачає на повноцінне забезпечення щоденних потреб дитини. Вважає, що відповідач є фізично здоровим та працездатним і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в більшому розмірі. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає сплачувати аліменти на утримання дитини у більшому розмірі, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 жовтня 2023 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. 19 жовтня 2023 року на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, судове засідання призначено на 16 листопада 2023 року. 16 листопада 2023 року судове засідання відкладено на 05 грудня 2023 року. 05 грудня 2023 року відповідач подав заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що по можливості він та його батьки купляли доньці речі та взуття, збирали до школи, він сплачував кошти на її утримання у більшому розмірі, аніж призначено рішенням суду та він продовжує спілкуватися з донькою Відповідач заперечував щодо витрат позивача на відвідування дитиною гуртків з підстав їх недоведеності, зазначив, що донька разом з іншими членами родини перебуває в Німеччині з 2022 року та має статус тимчасового захисту. Відповідач посилався також на те, що він має нестабільний приробіток, працює на основі цивільно-правових угод, а основним видом його діяльності є волонтерство, за яке він не отримує фінансової винагороди. Відповідач вказував, що у 2018 році втупив у шлюб, у якому у нього [INFO] народився син - [PERSON] , та крім цього він утримує малолітнього сина дружини [PERSON] [INFO] . У судовому засіданні представники позивачки підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, відповідач в судовому засіданні зазначив, що готовий сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 січня 2007, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва,. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2011 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 500 грн., щомісяця до повноліття дитини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Як передбачено статтею 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Конвенція про права дитини від 20.11.1989, ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959. Згідно з визначеними Декларацією принципами, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом. Найкраще забезпечення інтересів дітей має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть їх батьки. Як передбачено статтею 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. За змістом цієї правової норми умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20), від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 (провадження № 61-18145св20), від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18 (провадження № 61-16697св21). Оцінюючи аргументи сторін щодо наявності/відсутності підстав для збільшення розміру аліментів, суд виходить з того, що дитина проживає разом з позивачем, яка несе витрати на її утримання та виховання, її потреби та на розвиток здібностей, та вважає, що стягнутий за рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2011 року розмір аліментів на цей час не здатен належним чином забезпечити повноцінне утримання та виховання дитини. Суд бере до уваги, що розмір аліментів у сумі 500,00 грн на місяць був визначений судом станом на початок 2011 року, з того часу істотно зросла вартість продуктів харчування, одягу, ліків тощо, зокрема, змінився і прожитковий мінімум, який Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня встановлено у сумі 2 833 гривні; дитина стала старшою, що має наслідком зміну інтересів, захоплень і потреб, а відтак і потребує більшого матеріального забезпечення; відповідач в свою чергу є працездатною та здоровою особою і з огляду на обставини справи має змогу сплачувати розмір аліментів у більшому розмірі, ніж встановлений рішенням суду. Доводи відповідача про те, що крім аліментів відповідач та його батьки купляли речі, одягали в школу, а також що відповідач сплачує аліменти в більшому розмірі аніж визначено рішенням суду, суд вважає недостатніми для висновку про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки такі витрати відповідача та його батьків мають іншу правову природу, ніж аліменти, що випливає з більшого різноманіття форм утримання та виховання дитини, проявів батьківського піклування про неї. Частиною 9 статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Ці засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер та по своїй суті нормами прямої дії. Враховуючи рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що заявлений позивачем до стягнення розмір аліментів у сумі 10000,00 грн. за відсутності документально підтверджених витрат на утримання дитини у такому розмірі та доведеного розміру доходу відповідача становитиме для відповідача надмірний тягар, а тому виходячи з засад справедливості та розумності, вважає, що позов слід задовольнити частково, збільшивши аліменти на утримання [PERSON] до 4000,00 грн. на місяць. Аліменти у такому розмірі, на думку суду, відповідатимуть найкращим інтересам дитини розвиватися фізично, розумово, духовно та соціально, не поставлять відповідача в завідомо скрутне становище та відповідатимуть законодавчо визначеному обов`язку батька по матеріальному утриманню в межах його здатностей і фінансових можливостей. Оскільки положення статті 191 СК України щодо часу присудження аліментів на дані правовідносини не поширюються, а тому відповідач повинен сплачувати збільшений розмір аліментів від дня набрання рішенням законної сили. Також, як вказано у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial