Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про\~встановлення факту проживання\~зі\~спадкодавцем, його матір`ю [PERSON] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] померла його мати [PERSON] , залишивши заповіт від 01.06.2001, яким все майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, та все, що буде належати на день її смерті заповідала йому, [PERSON] . До часу смерті матері, він проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] , хоча був зареєстрований за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] . Крім нього, інших спадкоємців за законом після смерті матері не залишилося, оскільки він один син, а його батько, чоловік померлої [PERSON] , помер у 1997 році. З метою прийняття спадщини звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, однак постановою від 05.10.2023 державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва на підставі того, що пропущено строк прийняття спадщини та роз`яснено право звернутися до суду з заявою про\~встановлення факту проживання\~зі\~спадкодавцем\~на час відкриття спадщини. У зв`язку із чим, звернувся до суду із зазначеною заявою. Заявник [PERSON] заяву підтримує та просить задовольнити з підстав, викладених в заяві. Представник заінтересованої особи Харківська міська рада у судове засідання не з`явився, неодноразово, належним чином повідомлялися про час та дату судового розгляду, про причини неявки суду не повідомляв. Суд, вислухавши заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 березня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с. 12). За заповітом від 01.06.2001, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, та все, що буде мені належати на день моєї смерті, вона заповідає своєму сину [PERSON] (а.с. 11). Факт проживання однією сім`єю заявника та [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] , підтверджується показами свідків, допитаних у судовому засіданні. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] пояснили, що [PERSON] проживав однією сім`єю разом зі своєю матір`ю [PERSON] з середини 2022 року по день її смерті [INFO] . Знають [PERSON] як він ще був дитиною, після одруження з дружиною мешкав в квартирі по [ADDRESS] . Постійно приїздив до матері, а як вона заслабла, то переїхав до неї жити, доглядав за нею. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315\~ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217\~ЦК України спадкування\~здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218\~ЦК України до\~складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1223 ЦК України передбачає\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього\~Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.ст.\~1261,1262 ЦК України у\~першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно ч.1 ст.1268\~ЦК України спадкоємець\~за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.3 ст.1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270\~ЦК, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст.1268\~ЦК України незалежно\~від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1273 цього кодексу\~передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270\~ЦК України. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про\~встановлення факту\~постійного\~проживання\~зі\~спадкодавцем\~на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Із п.п. 4.10 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України постає, що видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Відповідно до п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] на час смерті матері [PERSON] проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] станом на час відкриття спадщини. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником права на отримання спадщини. Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежений, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судові витрати віднести на рахунок заявника.

Outcome: approved