Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.10.2023 звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей. У позовній заяві [PERSON] вказала, що вона та відповідач мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. [PERSON] вказує, що відповідач є працездатним, офіційно працевлаштований і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просила суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8). Діти проживають разом з позивачем (а.с. 10). Відомості про доходи позивача та відповідача, про перебування на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних осіб суду не надані. Відповідно до ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дітей починаючи стягнення з 30.10.2023. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Outcome: approved