Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

У вересні 2023 із позовом до суду звернулася [PERSON] , яка просила стягнути солідарно з [PERSON] та ТОВ «СВС-АВТО ВІН» на свою користь 252323,34 грн боргу за договором позики від 15.09.2022, забезпеченим договором поруки від 15.09.2022. Мотивувала заявлені вимоги тим, що 15.09.2023 вона надала [PERSON] грошові кошти у розмірі 2\~007 616,14 грн. з терміном остаточного повернення 15.03.2023. Для забезпечення позики ТОВ «СВС-АВТО ВІН» і позивачка уклали договір поруки згідно якого товариство є поручителем і відповідає за порушення зобов`язання [PERSON] . На остові укладеного договору відступлення права вимоги до [PERSON] перейшло право вимоги за вказаним договором позики у сумі 48000 дол. США. Отже станом на день звернення до суду за [PERSON] перед заявницею існує борг у сумі 6900 дол. США, що еквівалентно 252323,34 грн, який він у добровільному порядку не повертає. Ухвалою суду від 15.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити із підстав наведених у ньому. Проти розгляду справи у порядку заочного провадження не заперечував. Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав. Враховуючи неявку відповідача, який був належно повідомленим про місце, дату та час судового засідання та не повідомив про причини неявки, відсутність відзиву, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивачки не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Суд дослідивши надані докази встановив, 15.09.2022 [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір позики. Згідно умов якого позикодавець надала позичальнику грошові кошти у сумі 2 007616, 14 грн, що за офіційним курсом валют склали 54\~900 дол. США. Також погодили терміни повернення коштів, так до 30 жовтня 2022 року - в сумі, що буде еквівалентною 2 000 доларів США згідно з офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день повернення; - до 15 листопада 2022 року - в сумі, що буде еквівалентною 1 150 доларів США згідно з офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день повернення; - до 15 грудня 2022 року - в сумі, що буде еквівалентною 1 150 доларів США згідно з офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день повернення; - до 15 січня 2023 року - в сумі, що буде еквівалентною 1 150 доларів США згідно з офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день повернення; - до 15 лютого 2023 року - в сумі, що буде еквівалентною 1 150 доларів США згідно з офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день повернення; - до 15 березня 2023 року - в сумі, що буде еквівалентною 48 300 доларів США згідно з офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день повернення. Згідно договору грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. [PERSON] як засновник ТОВ «СВС-АВТО ВІН» прийняв рішення укласти від імені товариства договір поруки з [PERSON] за виконання його зобов`язань перед кредитором згідно договору поруки від 15.09.2022. В забезпечення виконання зобов`язання за договором позики ТОВ «СВС-АВТО ВІН» в особі директора Шарка В.В. уклав із [PERSON] договір поруки. Згідно якого товариство поручилося перед кредитором за виконання [PERSON] обов`язку з повернення коштів за укладеним за договором позики від 15.09.2022. ТОВ «СВС-АВТО ВІН» зобов`язалося у разі порушення [PERSON] обов`язку з повернення коштів відповідати у солідарному порядку. У вересні 2022 [PERSON] уклала з [PERSON] договір комісії про позику грошей згідно якого отримала від останнього 1\~755 252,80 грн, що еквівалентно 48\~000 дол. США для передачі коштів [PERSON] для укладення договору позики. Та відповідно погодили етапи повернення коштів. У грудні 2022 року [PERSON] відступила частково право вимоги до [PERSON] . [PERSON] у сумі 48\~000 дол. США. Згідно умов договору новий кредитор зайняв місце первісного кредитора. Згідно додаткової угоди до договору комісії на позику грошей від 14.09.2022 укладеної між [PERSON] та [PERSON] сторони погодили зміни у договорі. Отже сума, що підлягає поверненню [PERSON] після укладеного договору відступлення права вимоги складає 6900 дол. США, що еквівалентно 252323,34 грн, на дату укладення договору. Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України підтвердженням укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та у порядку, що передбачені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з чинним законодавством гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі Декрет № 15-93), Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Тому як укладення, так і виконання окремих договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд дослідивши надані докази прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі виходячи з наступного. Між сторонами існують договірні правовідносини з позики, позичальником не виконані зобов`язання перед позикодавцем, кошти отримані у позику в сумі 6900 доларів США підлягають стягненню з [PERSON] та «СВС-Авто Він» у солідарному порядку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, які та понесла у сумі 4523,23 грн що складається із судового збору 2523,23 грн та 2000 грн витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved