Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

ТОВ «Рівнетеплоенерго» (надалі - позивач), діючи через свого представника Голубєву З.В., звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 44055,21 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , власником якого є [PERSON] та [PERSON] відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №341059602 від 31.07.2023р. (отримане право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серія та номер 5-140 та 5-141, виданого 31.05.2017р., видавник: державний нотаріус Першої рівненської державної нотаріальної контори Сергатюк О.В.). ТОВ «Рівнетеплоенерго» не знало і не могло знати про смерть попереднього власника [PERSON] (спадкодавця), після отримання інформації про нового власника пред`являє позовні вимоги до [PERSON] та [PERSON] (спадкоємців), які прийняли спадщину, а тому прийняли обов`язок щодо утримання майна та погашення нарахованого боргу за попереднім власником. Так як [PERSON] не досягла 14-ти річного віку, то до неї застосовуються вимоги 1178 ЦПК України. Станом на 01 жовтня 2023 року по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 44055,21 грн. Від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , власником якого є [PERSON] та [PERSON] відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №341059602 від 31.07.2023р. (отримане право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серія та номер 5-140 та 5-141 виданого 31.05.2017р., видавник: Державний нотаріус Першої рівненської державної нотаріальної контори Сергатюк О.В.). Оскільки [PERSON] не досягла 14-ти річного віку, то до неї застосовуються вимоги 1178 ЦПК України. Як вбачається з оборотної відомості по особовому рахунку № [NUMBER] , що зареєстрований за вищевказаною адресою та відкрито на ім`я [PERSON] . Станом на 01.10.2023 р. (за період з 12.2006р. по 09.2023 р) загальна сума заборгованості, що виникла за надані ТОВ «Рівнетеплоенерго» послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання становить в сумі 44055,21 грн. Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, і яке, згідно ст. 11 ЦК України, виникає в тому числі і з договорів. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснювалося у відповідності до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 року № 830, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця, а також інші питання. Згідно пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Розрахунок вартості наданих послуг здійснюється ТОВ «Рівнетеплоенерго» за тарифами з теплопостачання у розмірах затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №6 від 04 січня 2011 року (із відповідними змінами) та постановами НКРЕКП «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями послуг» (із відповідними змінами). Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач, отримавши за спірний період послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води належної якості, зобов`язаний був оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. Однак, відповідач користуючись послугами з теплопостачання ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснював їх оплату лише частково, в результаті чого за період з грудня 2006 року по вересень 2023 року утворилась заборгованість в розмірі 44055,21 грн., яку слід стягнути з останнього на користь позивача. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені дослідженими доказами у справі, а відтак, позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved