Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

адвокат Сідун О.В., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №17441, виданий 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з позивача на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» суми боргу 21 914,59 грн. Вказує на те, що у вересні 2023 року позивачу стало відомо, що відносно неї на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Романа Івановича знаходиться виконавчий напис № 17441, виданий 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Як вбачається з вказаного виконавчого напису, строк платежу за кредитним договором № 001-06020-240713 від 24 липня 2013 року настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22 травня 2020 року по 31 січня 2021 року, сума заборгованості 21 414,59 грн, що складається з: 17 223,38 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту та 4 191,21 грн простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, а загальна сума становить 21 914,59 грн. Проте, вона вважає дії відповідача незаконним та необґрунтованим, а виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, а у неї такої взагалі нема. Крім того, ані відповідач, ані нотаріус не поінформували [PERSON] про намір вчинити виконавчий напис, до моменту вчинення такого, тому в розпорядженні нотаріуса немає і не може бути доказів отримання нею попередження про вчинення виконавчого напису. Тільки в разі отримання такого попередження та відсутності заперечень з боку боржника стосовно існування будь-якого боргу та розміру заборгованості, зазначена сума набула би статусу безспірної. Також, аналізуючи вимоги щодо вчинення виконавчого напису нотаріусом, можна стверджувати, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений з грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки не містить та не може містити, перелік документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, бо у позивача відсутній борг, вимоги їй не надсилалися. Також зазначає, що будь-які правовідносини у позивача з відповідачем відсутні. Також незрозумілим є строк платежу якого саме платежу та період, за який проводиться стягнення. За наведених обставин просить задовольнити позовні вимоги.\~ Ухвалою судді Перечинського районного суду від 17 жовтня 2023 року заяву представника [PERSON] адвоката Сідун О.С. про забезпечення позову у цивільній справі за її позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено повністю зупинено стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого напису №17441, вчиненого 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, у виконавчому провадженні №64545430, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Романа Івановича.\~\~ Ухвалою судді цього ж суду від 17 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом адвоката Сідун О.С., яка діє в інтересах [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича; постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечила. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У судове засідання приватний нотаріус Горай О.С., будучи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлено, що 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 17441, яким стягнуто з позивача, яка є боржником за Кредитним договором №001-06020-240713 від 24 липня 2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору № 2250/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 21 травня 2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», ідентифікаційний код юридичної особи 37616221, заборгованості за Кредитним договором № 001-06020-240713 від 24 липня 2013 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22 травня 2020 року по 31 січня 2021 року; сума заборгованості становить 21 414,59 грн, що складається з 17 223,38 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту та 4 191,21 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Одночасно за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 21914,59 грн. Також встановлено, що 10 червня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником Романом Івановичем у рамках виконавчого провадження №64545430 з примусового виконання виконавчого напису № 17441, вчиненого 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості в сумі 21 914,59 грн, згідно кредитного договору від 24 липня 2013 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк», винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.\~ На підставі вказаної постанови звернуто стягнення на доходи [PERSON] у ТОВ «Індустрія деревообробки». Звертаючись в суд з позовом представник позивача адвокат Сідун О.С. посилається на те, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону, оскільки нотаріус не пересвідчився у безспірності/наявності заборгованості боржника, при цьому будь-які правовідносини між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та [PERSON] відсутні, остання не має жодної заборгованості перед вказаним товариством.\~ У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Як вбачається з виконавчого напису, при вчиненні такого приватний нотаріус керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документ, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172. У той же час у постанові від 21.09.2021 № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 17441 таким, що не підлягає виконанню, через недотримання приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі наведеного суд вважає, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис без дотримання вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів, а відтак дійшов висновку, що позовні вимоги адвоката Сідун О.С., яка діє в інтересах [PERSON] , є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Враховуючи ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді Перечинського районного суду від 17 жовтня 2023 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в загальному розмірі 1 610 грн 40 коп (1 073 грн 60 коп + 536 грн 80 коп) сплаченого судового збору.

Outcome: approved