Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся\~до суду\~з позовною\~заявоюдо Свалявського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа без самостійних вимог: [PERSON] про визнання батьківства. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина Республіки Вірменія батьком [PERSON] [INFO] . ??Внести зміни до актового запису№95 від 13.01.1993 року про народження [PERSON] [INFO] , складеного відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів. Виключити з актового запису №95 від 13.01.1993 року про народження [PERSON] відомості про батька дитини [PERSON] . Записати батьком дитини [PERSON] . Залишити без змін дитині [PERSON] прізвище " [PERSON] », ім?я " [PERSON] ". Змінити по батькові з " [PERSON] на " [PERSON] ", дату народження " [INFO] " - залишити без змін. Суд своєю ухвалою від 17.10.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2023 року. 05.12.2023\~року позивач\~подав до\~суду заяву\~(вх.№9740)\~про зменшення\~позовних вимог,\~у якій\~просить визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , фактично проживаючого за адресою: [ADDRESS] , громадянина Республіки Вірменія батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Львів, Україна. Справа до розгляду призначена на 08:30 годину 08.12.2023 року. Позивач подав до суду заяву (вх.№9741) про розгляд справи у його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав зазначених у заяві про зменшення позовних вимог. Представником відповідача Свалявського ВДРАЦС\~у Мукачівському\~районі Закарпатської\~області Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиціївідзив (заперечення) щодо позову не подано. Поштове відправлення повернуто до суду з поштовою відміткою з розпискою про отримання ухвали про відкриття провадження та розгляду справи у суді (а.с. 24). Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Третя особа [PERSON] подав до суду заяву (вх.№9607) про розгляд справи у його відсутності. Заявлені позовні вимоги про визнання [PERSON] його батьком визнає, просить змінений позов задовольнити. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить заочний розгляд без участі сторін за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 152 Сімейного кодексу України - право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 4 ст. 128 СК України - позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , відповідний актовий запис №95 від 13.01.1993 року) у графі батько дитини зазначено [PERSON] , мати - [PERSON] . Відомості про батька дитини зазначено на підставі ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері (витяг №00041744123 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька ). Згідно свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] , відповідний актовий запис №250 - [PERSON] , [INFO] (мама дитини) померла [INFO] Суд встановив, що згідно доданого до позову результату молекулярно-генетичного дослідження від 04.10.2023 року, проведеного медичною лабораторією "Ескулаб" - результати тесту ДНК показали, що батьківство не виключено. Імовірність батьківства становить 99,99842 %. З імовірністю 99,99842% [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] [INFO] . Відповідно до ч.3 ст. 128 Сімейного кодексу України - позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Відповідно до ч.2 ст.128 СК України - підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Тобто, законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, письмових доказів, доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи (правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 07.06.2022 року, справа № 750/11447/18). Відповідно до\~ст.\~264\~ЦПК України\~-\~під час\~ухвалення рішення\~суд вирішує,\~чи мали\~місце обставини,\~якими обґрунтовувалися\~вимоги та\~заперечення,\~та якими\~доказами вони\~підтверджуються;\~чи є\~інші фактичні\~дані,\~які мають\~значення для\~вирішення справи;\~докази на\~їх підтвердження;ст.\~89\~ЦПК України\~-\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому\~дослідженні наявних\~у справі\~доказів;\~ ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, враховуючи, що позивач надав достатні та допустимі докази на підтвердження свого батьківства стосовно дитини, які у своїй сукупності засвідчуть факт походження дитини від нього, суд дійшов висновку, що досліджені докази дають підстави для висновку про те, що позивач є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . На підставі встановлених та досліджених у судовому засіданні доказів, враховуючи, що позивач [PERSON] є біологічним\~батьком дитини,що факти, викладені у позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог є достовірними, сумніву у суду не викликають, визнання батьківства не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, суд вважає, що вимоги є обгрунтованими. Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України. З огляду\~на вищезазначене,\~оцінивши надані\~суду докази\~в їх\~сукупності,\~суддоходить висновку, що позов необхідно задовольнити повністю. Статтею 129 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.т 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v.UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved