Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

11 вересня 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , згідно якої 19 квітня 2004 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, у якому народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 05 листопада 2009 року рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] не займається вихованням дитини, жодного разу не приходив ні в школу, ні в ДНЗ «Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг», де в даний час навчається донька. Не цікавиться її навчанням, не спілкувався з вчителями. 28 квітня 2016 року рішенням Летичівського районного суду вирішено стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей. Виконавчий лист знаходився на виконанні, проте за її заявою був повернутий. Донька [PERSON] знаходиться повністю на утриманні позивачки. У зв`язку із вказаними обставинами позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] . 08 грудня 2023 року позивачка та її представник подали заяву про розгляд справи у їхню відсутність та без фіксування процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. 08 грудня 2023 року відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. 08 грудня 2023 року представник органу опіки та піклування Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Баранєвич І. М. подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує і не заперечує щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. За змістом ст. 51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ч. 1). Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття (ч. 2). Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3). У Законі України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ч. 1 ст. 8). Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11). Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12). В ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1). Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч. 2). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч. 1). Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3). Батьки зобов`язані поважати дитину (ч. 4). Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ч. 5). Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (ч. 1). Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам (ч. 2). Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства (ч. 3). У п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року (далі - Постанова) роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У абз. 2 п. 16 Постанови вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Так, [INFO] народилася [PERSON] , її батьками є сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , яке видане 03 вересня 2007 року Грушковецькою сільською радою Летичівського району Хмельницької області. 05 листопада 2009 року рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області (справа № 2-412/09) шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 20, розірвано. 28 квітня 2016 року рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області (справа № 678/127/16-ц) вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01.04.2016 року до досягнення дітьми повноліття. Як вбачається з Довідки № 5445 від 02 травня 2023 року, виданою Летичівським відділом Державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області, 30 квітня 2017 року виконавчий документ повернуто стягувачу за її заявою. За період з 30 квітня 2017 року по 02 травня 2023 року згідно заяви стягувача аліментів від [PERSON] на утримання двох дітей вона не отримувала. Згідно довідки № 421, виданої ДНЗ «Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг» 07 червня 2023 року, батько учениці [PERSON] - [PERSON] в навчальний заклад не з`являвся протягом 2022 - 2023 н.р., батьківські збори не відвідував, навчанням та вихованням доньки не цікавився. Виховує дитину мати, батьки розлучені. Довідкою № 178 Летичівської селищної ради від 06 вересня 2023 року підтверджується факт проживання [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] та дітьми - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з акту обстеження № 10 від 21 квітня 2023 року, на утриманні [PERSON] знаходяться дружина та діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Крім того, Орган опіки та піклування Летичівської селищної ради зробив Висновок про доцільність вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] у судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Досліджені докази в їх сукупності та взаємному зв`язку дають суду підстави для висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї дитини неповнолітньої доньки [PERSON] , не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, згідно поданої 08 грудня 2023 року заяви, позовні вимоги визнає, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов про позбавлення його батьківських прав є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, сплачений позивачем судовий збір відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved