Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

У липні 2023 року позивачі звернулись до суду з позовом в якому просять визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме 19/50 частки домоволодіння, яка розташоване за адресою: [ADDRESS] , укладений 01.07.1998 між відповідачем та [PERSON] на філії №1 Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт». В обґрунтування позовних вимог вказали, що 21.07.1998 між [PERSON] , та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: 19/50 частин домоволодіння [ADDRESS] . Договір було укладено на Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт». Всі умови договору сторони виконали, окрім нотаріального посвідчення. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на вказану вище частку домоволодіння. За заповітом вищевказане домоволодіння він заповів позивачам (по 1/2 частці кожному). На теперішній час позивачі позбавлені можливості прийняти спадщину після смерті [PERSON] , оскільки цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, який підлягає визнанню дійсним тільки у судовому порядку. За такого, вони вимушені звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.10.2023 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 21.11.2023, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачі надали до суду письмові заяви в яких просять розгляд справи провести за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] причини своєї неявки не повідомила, правом на подання відзиву на позов не скористалась. Треті особи своїх представників у судове засідання не направили, причини їх неявки не повідомили та правом на подання пояснень щодо позову не скористались. За таких обставин, з урахуванням положень\~статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог\~статті 247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 21.07.1998 [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив 19/50 частки домоволодіння [ADDRESS] . Договір оформлено на Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт» та 04.08.1998 зареєстровано в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 4915. З довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18.07.2023 №713 вбачається, що станом на 28.12.2012 право власності на 19/50 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.1998, виданого Біржею нерухомості «Едвайс-Консульт» та зареєстрованого в КП ММБТІ 04.08.1998 за реєстровим № 4915. [INFO] у віці 93 років [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №3500. Судом було досліджено спадкову справу №395/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , з якої встановлено, що позивачі у встановленому законом порядку та строки прийняли спадщину після смерті [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження про те, що належний йому на праві власності житловий будинок з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заповів позивачам в рівних частках (по 1/2 частці кожному), а все інше майно [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Штефанко Т.А. та зареєстровано в реєстрі за № 21. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачі мають намір оформити спадкові права, але цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 21.07.1998, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачам оформити спадкові права, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачі вимогу про стягнення судового збору не заявляли, тому, відповідно до принципу диспозитивної цивільного судочинства та меж судового розгляду, розподіл понесених позивачем витрат на оплату судового збору судом не здійснюється.

Outcome: approved