Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (далі - ПАТ «СК «УНІКА», позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач), в якому просить стягнути із відповідача на користь позивача сплачене страхове відшкодування за завдану майнову шкоду в розмірі 87 402,38 грн та витрати по сплаченому судовому збору. В обґрунтування позову зазначено, що 10.06.2019 між ПАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №012087/4600/0000141. Предметом цього були майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням, зокрема, транспортним засобом автомобілем «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] . О 9 год. 35 хв. 03.02.2020 по вул. Яновського у м. Кропивницький сталася ДТП за участі двох транспортних засобів: автомобіля MAZDA CX-7, д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ДТП сталася внаслідок порушення [PERSON] п. 8.7.3.е ПДР. За фактом правопорушень, які призвели до скоєння ДТП складено адміністративний протокол серії ДПР №270170 за статтею 124 КУпАП. Кіровським районним судом м. Кіровограда притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Постанова набрала законної сили 06.03.2020. Внаслідок вказаної ДТП, застрахованому транспортному засобу «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень, відповідно до чого страхувальник зазнав матеріального збитку. 03.02.2020 потерпілий від ДТП звернувся до ПАТ «СК «УНІКА» із заявою №00340253 про подію, що має ознаки страхового випадку із поясненнями. Відповідно до звіту №2186 ТОВ «СЗУ Україна» від 17.02.2020 про оцінку вартості (розміру) збитків вартість відновлювального ремонту «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] , складає 288869,84 грн. Коефіцієнт фізичного зносу - 0,4449, а вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням т.з. «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження, станом на дату оцінки, становить 178 414,50 грн. Відповідно до рахунку-фактури ТОВ «Автомаксимум-Люкс» №СФ-0000028 від 28.02.2020 вартість відновлювального ремонту «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] , складає 234 586,30 грн. Страховик перерахував 232 336,30 грн шляхом безготівкового перерахування на рахунок ТОВ «Автомаксимум-Люкс», що підтверджується платіжним дорученням №140838 від 12.03.2020. Відносини між ПАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] у цій справі регулюються правилами ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» - в порядку суброгації. У зв`язку із викладеним, позивач просить стягнути із [PERSON] в порядку суброгації сплачене страхове відшкодування за завдану майнову шкоду в розмірі 87402 грн 38 к.. Представник позивача надіслав до суду заяву від 30.06.2023, в якій просив розглядати справу без його участі, просив задовольнити позовні вимоги. У відповіді на відзив представник позивача, зокрема, зазначив, що відповідач не надає суду доказів про допущені будь-які порушення при виплаті відшкодування ПАТ «СК «УНІКА». Відповідач не є стороною за договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №012087/4600/0000141 та не має правових підстав оскаржувати та ставити під сумнів договірні відносини між сторонами. Відповідачем не надано жодного контррозрахунку. Також представник позивача заперечував проти застосування строків позовної давності, посилаючись на положення п. 19 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Представник відповідача - адвокат Пронін Ю.О. в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. Подав до суду відзив, в якому зазначив, що відповідач не визнає заявлений розмір поновлювального ремонту автомобіля «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] , у розмірі 234586,30грн, який ґрунтується на рахунку - фактурі №СФ-0000028 від 28.02.2020. На думку відповідача, сам по собі рахунок - фактура не може підтвердити факт відновлення автомобіля "Nissan Qashqai», державний номер [NUMBER] . Верховний Суд (Касаційний господарський суд) у пункті 18.6. постанови від 29.04.2020 у справі № 915/641/19 зазначив, що за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто носить інформаційний характер. Доказів на підтвердження відновлення автомобіля «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] , на вказану у рахунку - фактурі суму, матеріали справи не містять. Лише один математичний аналіз вартості запасних частин викликає подив, адже їх вартість складає більше 55% від ринкової вартості автомобіля, при цьому вартість запасних частин не включає в себе ПДВ. До матеріалів справи не подано доказів, що усі пошкоджені запасні частини відповідали заявленій у рахунку - фактурі якості та ціні, вони дійсно були придбані та встановлені на автомобіль замість пошкоджених. Відповідач має обґрунтовані сумніви, що частина запасних частин була відремонтована, а тому розмір понесених на відновлення автомобіля витрат є меншим, ніж заявлено до відшкодування. Відповідач після отримання відповіді на відзив з приводу наведених обставин, має намір заявити про проведення у справі судової - товарознавчої експертизи, для з`ясування фактів, поставлених ним під сумнів. Позивач просить стягнути майнову шкоду в порядку суброгації. У правовідносинах суброгації відбувається лише заміна кредитора: право вимоги передається (переходить) від страхувальника (якого ще називають вигодонабувачем, первісним кредитором, потерпілим) до страховика - нового кредитора, який в подальшому замість страхувальника і буде пред`являти право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Така заміна відбувається автоматично - на підставі закону, в момент виплати страховиком страхового відшкодування страхувальнику. Тому нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки у таких правовідносинах зберігається те зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування. Отже, у відносинах суброгації страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні, а особа, яка завдала шкоди, - його боржником. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Під час виплати страховиком страхувальнику страхового відшкодування за договором добровільного майнового страхування відбувається заміна кредитора, і, як наслідок, у страховика виникає право вимоги до відповідальної особи щодо відшкодування йому завданої шкоди у порядку суброгації. Велика Палата ВС у постанові від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17 зазначила, що у правовідносинах суброгації під час обчислення позовної давності мають застосовуватися положення статті 262 ЦК України, згідно з якою заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. При суброгації деліктне зобов`язання не припиняється, змінюється лише одна із сторін такого зобов`язання - кредитор. Таким чином, ВС вказав на те, що під час вирішення спору про стягнення коштів на користь страхової компанії, яка виплатила страхове відшкодування за договором добровільного страхування і до якої на підставі статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" перейшло право вимоги, позовна давність має обраховуватися з моменту настання страхового випадку - з моменту ДТП, а не з моменту виплати такою компанією страхового відшкодування. Оскільки ДТП у цій справі мало місце 03.02.2020, строк позовної давності у цих відносинах закінчився 03.02.2023. Позовна заява подана після спливу загального трирічного строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову. За приписами ч. 4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до вказаної норми [PERSON] через свого представника заявляє про застосування строку позовної давності, шляхом зазначення про це у відзиві на позовну заяву. Також звернув увагу суду, що наразі у державі склалась ситуація, коли продовження строків позовної давності на час дії воєнного стану є безумовним, а продовження процесуальних строків можливе лише у разі належного обґрунтування того, що саме ці події унеможливили вчинення процесуальних дій. Виникає логічне запитання: а що ж із правовою визначеністю? Європейський суд з прав людини вказав, що застосування строків позовної давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав. Такі строки мають кілька важливих цілей: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (Stubbings Nd Others v. The United Kingdom, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ). Тобто значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість цивільних відносин. Держава Україна намагається послідовно застосовувати у судовій практиці практику ЕСПЛ, а тому застосовуючи позовну давність, суди повинні враховувати практику ЕСПЛ та принцип верховенства права та вимагати від особи, що пропустила строк подання позову, обґрунтування причин поважності такого пропуску. Позивачем не доведено поважних причин пропуску строку позовної давності, а тому у позові слід відмовити. Крім того, зазначив, що позивач не надав доказів на підтвердження відновлення автомобіля «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] , на вказану у рахунку - фактурі №СФ-0000028 від 28.02.2020 суму. Як вбачається з листа ТОВ «Автомаксимум-Люкс» №4 від 17.07.2023, докази надання послуг відновлення та докази сум витрачених на відновлення автомобіля «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] , відсутні. Доказів придбання запасних частин та їх встановлення на автомобіль «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] , не надано. Сама по собі рахунок - фактура не може підтвердити факт відновлення автомобіля «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] , придбання запасних частин, проведення робіт, передання виконаних робіт власнику автомобіля. Верховний Суд (Касаційний господарський суд) у пункті 18.6. постанови від 29.04.2020 у справі № 915/641/19 зазначив, що за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Відповідно до п.9.3., 9.3.3. договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №012087/4600/0000141 від 10.06.2019 (далі за текстом - договір «КАСКО») розмір страхового відшкодування визначається на підставі калькуляції узгодженої підписами Страхувальника та Страховика. Подана як доказ копія рахунку - фактури №СФ-0000028 від 28.02.2020 не є калькуляцією по своїй суті та не має підписів Страхувальника та Страховика, що свідчить про порушення умов п.9.3., 9.3.3. договору «КАСКО» його сторонами. Крім того, рахунок - фактура №СФ-0000028 від 28.02.2020 не є належним та допустимим доказом вартості відновлювального ремонту через порушення наступних норм права. Порядок визначення витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу визначає Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства Юстиції України та Фонду Державного Майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за N 1074/8395 (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 137/5/2732 від 08.12.2004, №1335/5/1159 від 24.07.2009). Відповідно до п. 8.5.9. Методики кількість та вартість необхідних для ремонту матеріалів визначаються за інформацією довідкової літератури та комп`ютерних програм, розроблених за даними виробника КТЗ або за даними виробника лакофарбових (основних) і допоміжних матеріалів (додаток 8). Згідно з п. 8.5.10. Методики дані про вартість складових частин КТЗ, які підлягають заміні, теж беруть відповідно до додатка 8, інформаційного забезпечення від виробника КТЗ. Відповідно до п. 59 додатку 8 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів до переліку рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням для складання кошторису відновлювального ремонту включена комп`ютерна програма "Audatex". Позивачем вказані пункти Методики проігноровані, належним чином оформлена калькуляція відсутня. Як приклад належного оформлення калькуляції з використанням програми "Audatex", є долучена позивачем копія звіту №2186 від 17.02.2020 (додаток 11 до позову), до якого долучена ремонтна калькуляція №00340253 від 17.02.2020року, яка оформлена відповідно до вимог Методики. Відсутність належним чином оформленої та підписаної калькуляції підтверджує факт не виконання позивачем умов договору «КАСКО», та необґрунтованого перерахування коштів на рахунок ТОВ «Автомаксимум-Люкс», що у сукупності з відсутністю доказів проведення відновлювального ремонту є підставою для відмови у позові до відповідача. Дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Згідно з Договором №012087/4600/0000141 від 10.06.2019 добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» між ПАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] , відповідно до умов якого страховик зобов`язується відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку із пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] (а.с.15-27). З копій довідок НПУ та постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.02.2020 вбачається, що [PERSON] о 09 год. 35 хв. 03.02.2020, керуючи транспортним засобом MAZDA CX-7, д.р.н. [NUMBER] , в м. Кропивницькому, по вул. Комарова, 53, де виїхав на регульоване перехрестя з вул. Яновського на заборонений червоний сигнал світлофору, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] , який рухався по вул. Комарова на зелений сигнал світлофору. Внаслілок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 8.7.3Е ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 28-38). 03.02.2020 [PERSON] подав заяву про подію, що має ознаки страхового випадку до ПАТ «СК «УНІКА» (а.с.39-44). У звіті №2186 від 17.02.2020 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу вказано, що ринкова вартість автомобіля «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] , 367 742,64 грн. Вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження становить 178 414,50 грн (а.с.45-49). Згідно із ремонтною калькуляцією №00340253 від 17.02.2020 вартість ремонту 288869,84 грн (а.с.50-55). Актом огляду транспортного засобу встановлено пошкодження транспортного засобу (а.с.56-57). Відповідно до рахунку-фактури ТОВ «Автомаксимум-Люкс» №СФ-0000028 від 28.02.2020 вартість відновлювального ремонту «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] , складає 234 586,30 грн (а.с.58). Згідно із платіжного доручення №140838 від 12.03.2020 ПАТ «СК «УНІКА» перерахував 232 336,30 грн шляхом безготівкового перерахування на рахунок ТОВ «Автомаксимум-Люкс» (а.с.59-60). За приписами ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов`язковим (ст. 5 Закону України "Про страхування"). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Як і будь-яке зобов`язання, страхове зобов`язання може виникати з договору або з інших підстав, які передбачені законом. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 27 Закону України "Про страхування" та стаття 993 ЦК України передбачають перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" є суброгацією. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором (абз. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України). Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить права вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. Таким чином, особа, винна у деліктному зобов`язанні, повинна відшкодувати завдану шкоду. Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За загальним правилом, з урахуванням ст.1192 ЦК України, розмір шкоди встановлюється на підставі проведених досліджень, що дозволяють визначити розмір реальних збитків. Такі дослідження надають фактичний або прогнозований висновок (залежить, зокрема, від часу та місця виконання робіт, вартості деталей). Аргументи представника відповідача про те, що ремонтна калькуляція №00340253 від 17.02.2020 є неналежним доказом на підтвердження завдання збитків власнику пошкодженого транспортного засобу, не заслуговують на увагу, оскільки під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені. Так, порядок визначення витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу визначає Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства Юстиції України та Фонду Державного Майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за N 1074/8395 (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 137/5/2732 від 08.12.2004, №1335/5/1159 від 24.07.2009). Відповідно до п. 8.5.9. Методики кількість та вартість необхідних для ремонту матеріалів визначаються за інформацією довідкової літератури та комп`ютерних програм, розроблених за даними виробника КТЗ або за даними виробника лакофарбових (основних) і допоміжних матеріалів (додаток 8). Згідно з п. 8.5.10. Методики дані про вартість складових частин КТЗ, які підлягають заміні, теж беруть відповідно до додатка 8, інформаційного забезпечення від виробника КТЗ. Відповідно до п. 59 додатку 8 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів до переліку рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням для складання кошторису відновлювального ремонту включена комп`ютерна програма "Audatex". Судом встановлено, що саме за допомогою цієї програми було здійснено калькуляцію та встановлено вартість ремонту автомобіля «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] . Пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Таким чином, якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму (регламентну виплату), відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобов`язання за участі деліквента (особи, яка винна у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди) та потерпілого. Належних доказів на підтвердження завдання пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди в іншому розмірі відповідачем не надано і матеріали справи не містять. Матеріалами справи підтверджено, що позовні вимоги заявлено, виходячи з фактичних витрат, що були здійснені для відновлення транспортного засобу. Розрахунки, надані позивачем, не були спростовані відповідачем належними, допустимими та переконливими доказами. Таким чином, за результатами розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними належними та допустимими доказами, яким дана правова оцінка, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 87 402,38 грн. Щодо застосування строків позовної давності, то суд звертає увагу на те, що відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Оскільки вказана норма продовжує строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, то підстави для відмови у позові із застосуванням позовної давності відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2481 грн, який сплачений при подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved