Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

У червні 2023 року позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову вказано, що 18.11.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Сімпл Мані» було укладено Договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № SM-05036163 на суму 50000 грн. Вказаний кредит було надано на строк 24 фактичних місяці з кінцевою датою повернення 18.11.2023 року включно із сплатою одноразово відсотків за перший день користування кредитом у розмірі 17% в день, що обчислюються від суми наданого кредиту. В подальшому, щомісячні відсотки складають 4,30%, що обчислюються від загальної суми наданого кредиту і обчислюються щомісячно. Товариство належним чином виконало зобов`язання за Договором та надало позичальниці кредитні кошти в порядку, передбаченими умовами Договору. Проте, позичальниця свої зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого станом на 06.06.2023 року у останньої перед позикодавцем утворилась заборгованість у загальному розмірі 86545,45 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 51025,39 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги у сумі 29902,02 грн., заборгованість за процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості у сумі 5618,04 грн. 31.03.2023 року між ТОВ «Сімпл Мані» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу № 31/03-2023, відповідно до якого ТОВ «Сімпл Мані» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до Договору про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № SM-05036163 від 18.11.2021 року, укладеного між ТОВ «Сімпл Мані» та [PERSON] . Таким чином, позивач ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] . Оскільки, відповідачка свої зобов`язання за договором не виконує, позивач змушений звертатися до суду з вимогою про стягнення з останньої на його користь заборгованості за Договором фінансового кредиту № SM-05036163 від 18.11.2021 року, у загальному розмірі 86545,45 грн., а також понесені позивачем судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 9000 грн. Ухвалою суду від 06.07.2023 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, у минулому судовому засіданні підтримав позицію щодо задоволення позову у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, її представник подав до суду заяву про розгляду справи без участі відповідачки та її представника, в позові просив відмовити з огляду на його необґрунтованість та безпідставність, в минулому судовому засіданні притримався позиції щодо заперечення позову в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18.11.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Сімпл Мані» було укладено Договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № SM-05036163. Відповідно до п.2.1 Договору фінансового кредиту № SM-05036163 сума кредиту становить 50000 грн. Відповідно до п.3.1 вказаного Договору кредит надається строком на 24 фактичних місяці з кінцевою датою повернення 18.11.2023 року включно Пунктом 2.7 Договору передбачені відсотки за перший день користування кредитом у розмірі 17% в день, що обчислюються від суми наданого кредиту. Вказані відсотки нараховуються одноразово та включаються до загальної суми кредиту, яка вказана у п.2.4 Договору та становить 58500 грн. Відповідно до п.2.8 Договору щомісячний процент 4.30% обчислюється від загальної суми наданого кредиту і нараховується щомісячно. Вказаний Договір власноручно підписано [PERSON] разом із графіком платежів до Договору, паспортом споживчого кредиту, заявою відповідачки на надання кредиту на погоджених Договором умовах та повідомленням про умови кредитування, підписанням якого [PERSON] підтвердила, що кредитодавець ТОВ «Сімпл Мані» надав їй у письмовій формі інформацію про умови кредитування. Позивач ТОВ «Сімпл Мані» свої зобов`язання за договором виконав та перерахував [PERSON] грошові кошти у сумі 50000 грн., що підтверджується Заявою-дорученням про перерахування ТОВ «Сімпл Мані» грошових коштів на суму 50000 грн., підписаною [PERSON] та проведеної банком платіжною інструкцією № 0000006840 від 18.11.2021 року на суму 50000 грн. Проте, свої зобов`язання за Договором відповідачка не виконала, внаслідок чого у останньої перед кредитором утворилась заборгованість у загальній сумі 86545,45 грн., що нарахована за період з 18.11.2021 по 06.06.2023 року. Вказане підтверджується розрахунками заборгованості за період з 18.11.2021 року по 31.03.2023 року та з 31.03.2023 року по 06.06.2023 року. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Окрім того, судом встановлено, що 31.03.2023 року між ТОВ «Сімпл Мані» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу № 31/03-2023, відповідно до якого ТОВ «Сімпл Мані» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до Договору про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № SM-05036163 від 18.11.2021 року, укладеного між ТОВ «Сімпл Мані» та [PERSON] , що підтверджується Реєстром боржників № 2 до Договору факторингу № 31/03-2023 від 31.03.2023 року, Актом приймання-передавання Реєстру боржників за Договором факторингу № 31/03-2023 від 31.03.2023 року та платіжною інструкцією № 0367910000 від 12.04.2023 року. Таким чином, згідно із відомостями із Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 31/03-2023 від 31.03.2023 року, позивач ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] у розмірі, що становить суму заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Сімпл Мані», а саме 80927,41 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Коллект Центр» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою. Таким чином, оскільки за Договором факторингу № 31/03-2023 від 31.03.2023, укладеному між ТОВ «Сімпл Мані» та ТОВ «Коллект Центр», ТОВ «Коллект Центр» набуло майнові права вимоги до боржниці [PERSON] за договором про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № SM-05036163 від 18.11.2021 року на суму 80927,41 грн., суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним Договором в межах набутих за договором майнових прав в розмірі 80927,41 грн., нарахованих за період з 18.11.2021 року по 31.03.2023 року. Окрім того, як вбачається із наданого розрахунку заборгованості за період з 31.03.2023 року по 06.06.2023 року в межах строку кредитування новим кредитором [PERSON] після відступлення права вимоги ТОВ «Коллект Центр» нараховано 5618,04 грн. заборгованості за відсотками. Вказана заборгованість нарахована ТОВ «Коллект Центр» в межах строку кредитування, а тому підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Звідси, загальна сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Коллект Центр» становить 86545,45 грн., та складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 51025,39 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги у сумі 29902,02 грн., заборгованість за процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості у сумі 5618,04 грн. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу та судового збору суд виходить з наступного. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 9 000 грн, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 02.01.2023 був укладений Договір про надання правової допомоги №02-01/2023. До позову додано копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс»; копію заявки на надання юридичної допомоги № 86 від 01.05.2023 про погодження наданих правових (юридичних) послуг на суму 9000 грн.; копію витягу з акту №2 про надання юридичної допомоги на загальну суму 9000 грн. Також до матеріалів справи долучено копію платіжного доручення № 0370690000 від 12.05.2023, згідно якого від імені ТОВ «Коллект Центр» на рахунок отримувача АО «Лігал Ассістанс» була проведена оплата, призначення платежу: оплата згідно договору про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023. Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Коллект Центр» витрат на професійну правничу допомогу. Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 4500,00 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 4500,00 грн. Окрім того, при звернені до суду ТОВ «Коллект Центр» було сплачено 2684 грн. судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням та підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивача в порядку ст. 141 ЦПК України. Таким чином,

Outcome: approved