Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 23.03.2021 вона уклала шлюб з відповідачем, у якому спільних дітей немає. З жовтня 2021 року вони припинили шлюбно-сімейні стосунки у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, що поступово призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Спільне господарство вони не ведуть і будь-які контакти не підтримують. Сім`я фактично перестала існувати. Розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає, де він зараз проживає, їй не відомо. Вважаючи примирення і збереження сім`ї неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, наполягаючи на позові, письмово повідомили суд про розгляд справи в їх відсутність. Відповідач [PERSON] \~до суду\~не з`явився,\~про час\~і місце\~розгляду справи\~сповіщений належним\~чином згідно\~із ЦПК\~України,\~ клопотань\~і заяв\~по суті\~справи суду\~не надав. Згідно із ухвалою суду від 25.10.2023 позовна заява залишена без руху для усунення недоліків. Згідно із ухвалою суду від 07.11.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23 березня 2021 року сторони зареєстрували шлюб у Покровському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 98, у якому дітей немає. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з жовтня 2021 року. Вказані обставини встановлені на підставі копії свідоцтва про шлюб, заяви позивача. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України основною засадою, на якій ґрунтується шлюб, є вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною четвертою ст.4 СК України закріплено та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін, який проіснував приблизно півроку, фактично розпався понад два роки тому, примирення позивач вважає неможливим, наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї не відповідало б інтересам позивача та суперечило б моральним засадам суспільства, тому шлюб сторін підлягає розірванню. Спір майнового характеру сторонами не заявлений. Позивач у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу своє дошлюбне прізвище не змінювала. Сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп. (а.с.1) на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved