Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Представник позивача Вініцький М.В., який діє на підставі довіреності, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом викладеним вище. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідачка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 № 1407 «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді» КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м.Харкова. Проте, обов`язку щодо повної та своєчасної сплати за надані послуги відповідачка не здійснює, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.10.2013 по 23.02.2022 в розмірі 90 468 грн 29 коп. У зв`язку з простроченням виконання зобов`язань позивачем було нараховано 3% річних у сумі 1 629 грн 33 коп. та інфляційні втрати у сумі 10 428 грн 69 коп. 15 серпня 2023 року через канцелярію суду від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона заперечує проти позову мотивуючи тим, що позивачем подана позовна заява без належного оформлення і не відповідає вимогам статті 175, 185 ЦПК України. Щодо суми заборгованості зазначає, що позивач нарахував заборгованість поза межами позовної давності, тому в частині стягнення заборгованості за період з 2001 року по 31 січня 2019 року треба відмовити. Зазначає, що з урахуванням строків позовної давності на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за послуги постачання теплової енергії в сумі 33\~103 грн 43 коп., за послуги постачання гарячої води у сумі 11\~582 грн. 12 коп., яка виникла за адресою: [ADDRESS] за період з 01 березня 2019 року по 23 лютого 2022 року, загальною сумою 44\~686 грн. 55 коп. На підставі викладеного, просить застосувати позовну давність і відмовити в позовних вимогах у повному обсязі (а.с. 25-29). Крім того, через канцелярію суду 15 серпня 2023 року відповідачка [PERSON] надала окрему заяву про застосування позовної давності, з підстав викладених в ній та розрахунок заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01 березня 2019 року по 28 лютого 2022 року (а.с. 33-35). Від представника позивача Лоскот М., яка діє на підставі довіреності, через канцелярію суду 20.09.2023 подано письмові пояснення по справі, в яких остання зазначає, що позивач є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м.Харкова відповідно до рішення Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 № 1407 «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді». Багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] обладнаний централізованою системою опалення КП «ХТМ». Скарг, заяв на якість отриманих послуг від відповідачки не надходило. Стосовно строку позовної давності зазначила, що заява відповідача про застосування строку позовної давності свідчить про визнання відповідачем наявності заборгованості та порушення прав позивача. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-Co V-2» встановлено карантин на всій території України у період з 12.03.2020 по 22.05.2020, який в подальшому був неодноразово продовжено. Згідно Закону України «про внесення змін до деяких законодавчих актів України», спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби COVID-19» від 30.03.2020 № 540-ІХ внесено зміни до законодавчих актів, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 12 «під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення короновірусної хвороби COVID-19, строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину». Таким чином, заборгованість з 12.03.2017 по 23.02.2023 не виходять за строки позовної давності. Крім того, зазначає, що інфляційні втрати та 3% річних нараховані вірно відповідно до чинного законодавства (а.с.43-44). Через канцелярію суду 28 вересня 2023 року від відповідачки [PERSON] надійшли заперечення, згідно яких відповідачка просить застосувати позовну давність до позовних вимог, зазначених вище; позов задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережи» заборгованість за послуги постачання теплової енергії 33\~103 грн 43 коп, за послуги постачання гарячої води 11\~583 грн 12 коп. за період з 01.03.2019 по 23.02.2022; в іншій частині позовних вимог відмовити; судовій збір покласти на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам (а.с. 56-62). Через канцелярію суду 02 жовтня 2023 року від представника позивача Лоскот М., яка діє на підставі довіреності, подано додаткові письмові пояснення по справі, згідно яких, представник позивача знов виклала позицію сторони позивача щодо строків позовної давності та нарахування інфляційних втрат та 3% річних, аналогічно викладеному в письмових поясненнях від 20.09.2023 (а.с. 70-71). Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно. Через канцелярію суду представник позивача Лоскот М.І., яка діє на підставі довіреності надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за відсутність сторони позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 68). Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні 11.12.2023, підтвердили свою позицію стосовно позовних вимог, викладених у відзиві та запереченні. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Будинок [ADDRESS] є багатоквартирним, з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює позивач - КП «Харківські теплові мережі». Відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] на [PERSON] . Відповідно до статті 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, до 01.05.2019 року регулювались\~Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~24.06.2004 № 1875-ІV (далі за текстом Закон України\~ від\~24.06.2004 № 1875-ІV), з 01.05.2019 року Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі за текстом Закон України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ). Відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004, ч. 1 ст. 1 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ,\~житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно вимог п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004, п. 5.ч. 2 ст. 7\~Закону України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», на підставі п.1.4 рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста» від 23.12.1998р. № 1407 в редакції рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 30.09.2003р. № 946 визначено виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води. Вказане рішення було прийнято Виконавчим комітетом Харківської міської ради з метою забезпечення безперебійної експлуатації енергетичного обладнання та споруд, підвищення надання якості послуг з теплопостачання та підігріву гарячої води, згідно Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно п.п. 18,30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення ( далі Правила) затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005р., які діяли на момент виникнення заборгованості, споживач зобов`язаний сплачувати послуги з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води у строки, встановлені договором або законом; розрахунковим періодом для оплати послуг \\ календарний місяці; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або затверджених нормативів ( норм) споживання. У відомості нарахувань та оплат за послуги теплопостачання з урахуванням періоду платежів, доданої до матеріалів справи, зазначено тарифи на опалення та гарячу воду, що застосовувались у певний період, опалювальна площа квартири, кількість зареєстрованих в квартирі осіб, нараховані суми та сплачені споживачами кошти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачка офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовилась від послуг, які надавало їм КП «Харківські теплові мережі», то у неї виник обов`язок сплатити ці послуги. Відповідачка належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконувала, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносила. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки, суд приходить до висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обґрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду не має. Згідно відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання за особовим рахунком №\~ [NUMBER] наявна заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2013 по 23.02.2022 у розмірі 90 468 грн 29 коп. Досліджуючи вимоги позивача та заперечення сторони відповідачки в частині періоду виниклої заборгованості, суд зазначає наступне. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України) Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267\~ЦК України позовна\~давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У наданих суду запереченнях і заяві, відповідачі просять застосувати строк позовної давності. Відповідно до\~ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Положеннями ч.1\~ст. 261 ЦК України\~передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільним кодексом України визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальні. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності. Спеціальна позовна давність визначена статтею 258 ЦК України. Як свідчать матеріали справи, датою звернення КП «Харківські теплові мережі» із даною заявою до суду є 25 квітня 2023 року, а період нарахування останній заборгованості становить з 01 жовтня 2013 року по 23 лютого 2022 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України)установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався, який постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 р.\~№ 651 був скасовано з 01 липня 2023 року. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 натупного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу. Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини. Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що пункт12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню і у тому випадку, коли тривалість строку позовної давності, визначена законом, була збільшена за домовленістю сторін на підставі статті 259 ЦК України. Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21. Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, на набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину - 02 квітня 2020 року, на пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення КП «Харківські теплові мережі» із даною позовною заявою до суду\~25 квітня 2023 року, тобто під час діє карантину та період нарахування [PERSON] заборгованості, трирічний строк позовної давності щодо вимог у даній справі обчислюється з 12 березня 2017 року. Згідно відомості нарахувань, заборгованість в межах позовної давності за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання складає 70 711 грн 31 коп. Досліджуючи вимоги позивача та заперечення сторони відповідачки в частині нарахування інфляційних витрат та 3% річних, суд зазначає наступне. Згідно ч.2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч.2 ст. 625\~ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність передбачена ч.2ст. 625\~ЦК України. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 10 428 грн 69 коп. та трьох процентів річних в сумі 1 629 грн 33 коп. у зв`язку із простроченням відповідачкою оплати комунальних послуг за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, нарахованих за період з квітня 2020 року по березень 2022 року. Враховуючи викладене, суд, встановивши, що у відповідачки є заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з\~ відповідачки на користь Комунального підприємства\~«Харківські теплові\~мережі» заборгованості за надані послуги в межах строків позовної давності, тобто з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року, інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості за період з квітня 2020 року до березня 2022 року, передбачених\~статтею 625 ЦК України, на підставі ст.ст.\~256,\~257,\~261 ЦК України. \~ \~ \~ \~В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Таким чином,\~суд приходить\~до висновку,\~що з\~відповідачки \~на користь позивача підлягає також стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 2 166 грн 79 коп.

Outcome: partial