Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи: представник заявниці адвокат Іванів О.Б. звернувся до суду зі заявою, в якій просить встановити факт, що заповіт від 05 жовтня 2016 року, складений від імені [PERSON] , посвідчений секретарем Кадобнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області Романів К.Д. та зареєстрований в реєстрі за № 17, належить [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мама [PERSON] [PERSON] . На випадок своєї смерті спадкодавець склала заповіт, який посвідчено секретарем Кадобнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області Романів К.Д. та зареєстровано в реєстрі за № 17. Відповідно до заповіту спадкодавець все своє майно та майнові права заповіла заявниці та [PERSON] в рівних частинах кожному. 28.04.2023 заявниця звернулась до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця. Однак нотаріусом відмовлено заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця, у зв`язку з тим, що у заповіті прізвище спадкоємця зазначено « [PERSON] », в той час як заявниці прізвище « [PERSON] ». Помилку в заповіті можна пояснити тим, що прізвище заявниці при промовлянні помилково зазначали по різному: і [PERSON] , і [PERSON] . Тому при написанні помилково в заповіті зазначили прізвище заявниці як « [PERSON] ». Таким чином, в заповіті від імені спадкодавця допущено помилку в зазначенні прізвища заявниці, яка, однак, не впливає на дійсність цього заповіту. Встановлення судом факту належності заповіту необхідно заявниці для оформлення права на спадкування за заповітом після смерті спадкодавця. Іншим чином встановити цей факт неможливо, оскільки спадкодавець померла. Зацікавленою особою є інший спадкоємець по заповіту, так як рішення суду у справі зачіпатиме її інтереси. Представник заявниці адвокат Іванів О.Б. подав до суду заяву, в якій розгляд справи просив проводити без його участі та участі заявниці. Заяву підтримує та просить задоволити. Заінтересована особа [PERSON] подала до суду заяву, в якій зазначила, що обставини, викладені у заяві про встановлення факту належності заповіту, повністю визнає та не заперечує проти задоволення заявленої вимоги. Розгляд справи просить здійснювати без її участі. Заяви та клопотання заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 14.11.2023 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження з викликом учасників справи. 28.11.2023 заінтересована особа [PERSON] подала до суду заяву, в якій зазначила, що обставини, викладені у заяві про встановлення факту належності заповіту, повністю визнає та не заперечує проти задоволення заявленої вимоги. Розгляд справи просить здійснювати без її участі. 29.11.2023 представник заявниці адвокат Іванів О.Б. подав до суду заяву, в якій розгляд справи просив проводити без його участі та участі заявниці. Заяву підтримує та просить задоволити. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом: [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 4). Матір`ю заявниці [PERSON] , [INFO] , являється померла [PERSON] , а батьком [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.04.2023 та витягом № 00039312906 від 18.04.2023 (а.с. 5, 6). 14.08.1986 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11.06.2002 (а.с. 9). Відповідно до заповіту від 05.10.2016, посвідченого секретарем секретарем Кадобнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області Романів К.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 17, [PERSON] заповіла в рівних долях [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , всі належні їй майнові права, а також все її майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також все те, на що за законом вона буде мати право (а.с. 10). Реєстрація вказаного заповіту у Спадковому реєстрі підтверджується витягом № 45692936 від 07.11.2016 (а.с. 11). 28.04.2023 заявниця звернулась до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 71804176 від 15.03.2023 приватним нотаріусом Бабичем В.Л. було зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с. 14). Постановою приватного нотаріуса Бабича В.Л. від 19.10.2023 заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , у зв`язку з розбіжностями у заповіті написання прізвища « [PERSON] » з розбіжностями прізвища фізичної особи « [PERSON] », яка заявила право на спадщину по заповіту (а.с. 15). Відповідно до довідки, виданої Кадобнянським старостинським округом, від 21.04.2023 № 25/16-12 заповіт від імені [PERSON] не відмінявся і не змінювався (а.с . 16). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Калуської районної державної нотаріальної контори Локатир М.В., від 20.06.2002 [PERSON] отримала у спадок від [PERSON] одноповерховий житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 17). [PERSON] та членам її сім`ї: дочці [PERSON] , чоловіку [PERSON] та мамі [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності в рівних долях належить квартира в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 19.01.2001 (а.с. 18). Відповідно до державного акту на землю № 805224 від 28.07.2010 встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Кадобнянської сільської ради від 23.11.2009 є власником земельної ділянки, площею 0,1780 га, яка розташована в [ADDRESS] (а.с. 19). Встановлення факту належності заповіту має для заявниці юридичне значення, оскільки вона зможе оформити свої спадкові права. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, надані заявником на обґрунтування заяви, заяви заінтересованих осіб, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Нормами статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатися за участю заявників та заінтересованих осіб. Заявники та залучені до участі у справі заінтересовані особи, зокрема, вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви по встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до дослідженого в судовому засіданні заповіту від 05.10.2016, посвідченого секретаремКадобнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області Романів К.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 17, судом встановлено, що у ньому зазначено прізвище заявниці [PERSON] , замість правильного прізвища [PERSON] , що могло виникнути внаслідок помилки при складанні заповіту. Встановлення факту належності вказаного заповіту заявниці має для неї юридичне значення, оскільки дасть їй змогу оформити свої права на спадщину за заповітом після смерті матері. Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази. Отже, в ході судового розгляду на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що факт належності заявниці заповіту від 05.10.2016, посвідченого секретарем Кадобнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області Романів К.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 17, знайшов своє підтвердження. З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявниці немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючого документу, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога заявниці законна, обґрунтована та доказово підтверджена матеріалами справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved