Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

Орган опіки та піклування Горінчівської сільської ради звернувся в суд з позовом до відповідачів про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. Посилається на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 12.01.2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого у них народилося двоє дітей - донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Відповідачі не виконують покладених на них обов`язків щодо належного утримання, виховання, матеріального забезпечення своїх дітей. Відповідно до наказу № 21 від 11.10.2021 року служби у справах дітей Горінчівської сільської ради малолітні діти [PERSON] та [PERSON] знаходяться на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухилянням батьків від виконання батьківських обов`язків. 13.10.2021 року дітей було влаштовано до притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської обласної держаної адміністрації. За час перебування у притулку батьки частково виконали зобов`язання щодо покращення умов проживання у зв`язку з чим дітей було повернуто додому. Спеціалістами служби у справах дітей Горінчівської сільської ради Хустського району Закарпатської області 18.08.2023 року, 18.09.2023 року, 19.09.2023 року було здійснено вихід за адресою [ADDRESS] та встановлено, що в будинку порушені санітарно-гігієнічні норми, будинок потребує капітального ремонту. Малолітні діти не забезпечені харчуванням та медичною допомогою, відповідними для їх віку. Батьки дітей схильні до вживання алкогольних напоїв та аморальної поведінки. Відповідачі не проявляють батьківської турботи, не доглядають за дітьми, чим свідомо ухиляються від виконання свого юридичного обов`язку по вихованню та утриманню дітей. Таким чином, така поведінка відповідачів свідчить про те, що вони свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей у зв`язку з чим їх залишення в сім`ї може бути небезпечним для здоров`я дітей. Враховуючи викладене, позивач просить суд відібрати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення останніх батьківських прав. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просила суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явилися. Відзиву на позов не надали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд, констатує наступне. Судом встановлено, що батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є відповідачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказане стверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 08.09.2016 року та серії [NUMBER] від 05.06.2018 року. Відповідно до наказу № 21 від 11.10.2021 року служби у справах дітей Горінчівської сільської ради малолітні діти [PERSON] та [PERSON] знаходяться на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухилянням батьків від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до актів проведення оцінки рівня безпеки дитини від 25.09.2023 року встановлено, що перебування малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з батьками загрожує їх життю та здоров`ю. У зв`язку із встановленим відповідно до висновку про доцільність негайного відібрання малолітніх дітей від батьків [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Горінсівської сільської ради Хустського району Закарпатської області було прийнято рішення № 509/38 від 22.09.2023 року «Про негайне відібрання дітей» відповідно до якого вирішено негайно відібрати у матері [PERSON] , [INFO] та батька [PERSON] , [INFO] , мешканців [ADDRESS] малолітніх дітей та забезпечити тимчасове влаштування дітей до Центру соціальної підтримки дітей та сімей «Домашнє тепло» Горінчівської сільської ради. Відповідно до листа № 82 від 26.09.2023 року Центру соціальної підтримки дітей та сімей «Домашнє тепло» Горінчівської сільської ради - 26 вересня 2023 року малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , були передані до даного Ценрту. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 19.09.2023 р., встановлено, що сім`я проживає у приватному будинку, який складається з двох кімнат. Умови проживання незадовільні, в кімнатах брудно, відчувається неприємний запах, відсутні теплота та водопостачання, умови проживання незадовільні. Сім`я малозабезпечена та проживає у важких матеріально-побутових умовах, батьки дітей ніде не працюють, зловживають спиртними напоями. Як вбачається з характеристик, виданих Монастирецьким старостинським округом Горінчівської сільської ради, [PERSON] та [PERSON] ніде не працюють, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Як правило, відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом, який має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. При цьому суд керується інтересами дитини. Відповідно до п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа «Савіни проти України») у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Закон України «Про охорону дитинства» у ст. 11 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Крім того, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст. 14 Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно з ст. 9 Конвенції, Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не займаються вихованням та матеріальним утриманням малолітніх дітей, не проявляють батьківської уваги та турботи, у зв`язку з чим залишення дітей у відповідачів може бути небезпечним для їх здоров`я, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо відібрання дітей без позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір не справляється за подання: заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідачів.

Outcome: approved