Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

В червні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 24 листопада 2020 року між АТ Таскомбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1065499-020 в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 156571,51 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,01% річних, на строк 48 місяців, до 24.11.2024 року, та зі сплатою комісії за обслуговування кредиту в розмірі 3% щомісячно. Відповідно до п. 2 розділу І кредитного договору відповідач просив надати кредит шляхом зарахування коштів на його поточний рахунок, відкритий в АТ «Таскомбанк», якому доручив перерахувати кредитні кошти для погашення заборгованості в ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень». Позивач сої зобов`язання виконав. Відповідач зобов`язалася виконувати всі умови кредитного договору та взяті на себе зобов`язання, проте зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 02.05.2023 становить 197785,50 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 107745,94 грн.; заборгованість по процентам - 13,47 грн.; заборгованість по комісії - 90026,09 грн.. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Таскомбанк» кредитну заборгованість за заявою-договором 1065499-020 про надання споживчого кредиту від 24.11.2020 в розмірі 197785,50 грн.. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 3 липня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 129-130). Відповідачу наданий строк для надання відзиву. В судовому засіданні сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог Закону. Позивач АТ «Таскомбанк» в позовній заяві зазначив, що просить справу розглядати без участі представника (а.с. 4). Відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталася. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.11.2020 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено заяву-договір про надання споживчого кредиту №1065499-020 (а.с. 7). Відповідно до п. 1 розділу 1 «Замовлення банківських послуг» Кредитного договору Позичальник просив надати кредит на власні потреби в рамках продукту "Зручна готівка Максимум" на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: загальна сума кредиту - 156571,51 грн., строк кредиту - 48 місяців, проценти за користування кредитом : 0,01 % річних, комісія за обслуговування кредиту - 3 % щомісячно. Відповідно до п. 2. Кредитного договору Банк зобов`язаний надати кредит шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній в п.п.1.1. даного розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України: на рефінансування заборгованості в іншій фінансовій установі у сумі 156571,51 грн.. Пунктом 3 договору встановлено, що платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості усіх послуг, що передбачені договором №1 заяви-договору. Кредитні кошти відповідачу були надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с. 17-110). Отже, позивач, свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала, у зв`язку із чим АТ «Таскомбанк» звернулося до останньої з повідомленням-вимогою вих. № 9614/702.2 від 26 квітня 2023 року щодо врегулювання заборгованості за кредитним договором (а.с. 111). Посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості, яка згідно долученого до позову розрахунку позивача, становить 197785,50 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 107745,94 грн.; заборгованість по відсоткам - 13,47 грн.; заборгованість по комісії (в т.ч. прострочена) - 90026,09 грн. (а.с. 15-16). Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконуються, кредит відсотки за його користування не повертаються, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Останній є чинним та у встановленому законом порядку недійсним не визнавався. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків, комісії, штрафів обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, оскільки відповідачем не спростовано факт неналежного виконання нею зобов`язань за кредитним договором і наявності заборгованості, то суд вважає за необхідне частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредитному договору в розмірі 107759,37 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 107745,94 грн.; заборгованості по відсоткам в розмірі - 13,47 грн.. Щодо вимог про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідача станом на 2 травня 2023 року включено заборгованість за комісією (в т.ч. прострочена) у розмірі 90026,09 грн.. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредиту може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідні висновки містяться у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження №14-44цс21). Пунктом 1.4. заяви - договору № 1065499-020 про надання кредиту від 24 листопада 2020 року встановлено, комісія за обслуговування кредиту щомісячно становить 3% від суми кредиту. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пункту 1.4. кредитного договору, укладеного між [PERSON] та АТ «Таскомбанк», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 3%, є нікчемним. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення із [PERSON] заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1616,30 гривень, пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial