Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» (далі ТОВ «ФК «ДІНЕРО») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого вказав, що 16.12.2021 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. (далі приватний нотаріус) було вчинено виконавчий напис за № 45922 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «ДІНЕРО» заборгованості за кредитним договором № AG5123380 від 26.01.2020, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії L5678392, укладеним між ним та відповідачем, в сумі 31047 грн 00 коп., що складається: з простроченої заборгованості за сумою кредиту 16000 грн 00 коп., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 14397 грн 00 коп., а також витрат за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 650 грн 00 коп. 21.01.2022 Приватним виконавцем виконавчого округу Донецької (у наступному Дніпропетровської) області Григорчуком П.В. (далі приватний виконавець) відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису, а 14.02.2022 та 05.09.2023 винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Про існування вищевказаного виконавчого провадження та виконавчого напису нотаріуса йому стало відомо із мобільного додатку «ДІЯ» через блокування його заробітної карти в вересні 2023 року. З вказаним\~виконавчим написом\~він не\~погоджується,\~оскільки його вчинено відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості\~проводиться у\~безспірному порядку\~на підставі виконавчих написів\~нотаріусів,\~затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, який було\~визнано незаконним\~та нечинним\~згідно із\~постановою Київського апеляційного адміністративного\~суду від\~22.02.2017\~у справі\~№ 826/20084/14, яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017.\~У зв`язку з цим\~теперішня редакція\~Переліку відповідно до п.1 передбачає можливість\~вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Між тим укладений між ним та відповідачем договір не був посвідчений нотаріально. Вказуючи на недотримання нотаріусом умов вчинення виконавчого напису щодо надання документів на підтвердження безспірної заборгованості, позивач просить суд визнати виконавчий напис № 45922 від 16.12.2021 таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073 грн 60 коп. (за вимоги немайнового характеру) та в сумі 536 грн 80 коп. (за подання заяви про забезпечення позову), а також зі сплати витрат на правничу допомогу в сумі 4000 грн 00 коп. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Логвиненко С.С. до суду не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, наполягаючи на позовних вимогах, письмово сповістили суд про розгляд справи в їх відсутність. Представник відповідача ТОВ «ФК «ДІНЕРО», будучи належним чином сповіщеним про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, заяв по суті справи та клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчук П.В. до суду не з`явились, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, заяв по суті справи та клопотань про відкладення розгляду справи не надали. Згідно із\~ухвалою суду\~від 08.11.2023\~за заявою позивача про забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом, що оскаржується позивачем, до набрання законної сили рішенням суду по суті спору. Згідно із ухвалою суду від 08.11.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено,\~що 26.01.2020 між ТОВ «ФК «ДІНЕРО» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № AG5123380 та додаткова угода до нього № AМ3665881, згідно із яким позичальником було отримано кредитні кошти в розмірі 7000 грн та 15000 грн з реальною річною процентною ставкою 437.88 %. Дата повного погашення 25.02.2020. 16.12.2021 приватний нотаріус Бригіда В.О. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під номером 45922, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ДІНЕРО» заборгованості за кредитним договором № AG5123380 від 26.01.2020, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії L5678392, укладеним між сторонами, в сумі 30397 грн 00 коп., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 16000 грн 00 коп., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 14397 грн 00 коп., та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 650 грн 00 коп., а всього 31047 грн 00 коп. Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.02.2020 по 23.10.2021. Вказане підтверджується копією наведеного виконавчого напису. 21.01.2022 приватним виконавцем Григорчуком П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68243217 про примусове виконання вказаного виконавчого напису. Приватним виконавцем Григорчуком П.В. в рамках цього провадження винесено постанови від 14.02.2022 та від 05.09.2023 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1 та ч.5\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, (далі Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік документів). Отже в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 16.12.2021 судом встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172. Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Перелік документів було доповнено цим пунктом 2 (розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Між тим постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, якою було доповнено Перелік документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», була визнана в цій частині змін незаконною та нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017. Відповідно до п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Редакція Переліку передбачає можливість стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів лише за оригіналами нотаріально посвідчених договорів (п.1 Переліку). Кредитний договір № AG5123380 від 26.01.2020, укладений між ТОВ «ФК «ДІНЕРО» та [PERSON] , нотаріально не посвідчений. У зв`язку з цим вчинення 16.12.2021 нотаріусом виконавчого напису на підставі п.2 Переліку, який внаслідок вказаного судового рішення є незаконним та нечинним, є неправомірним. До такого висновку суд дійшов також з огляду на постанову Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), в якій зазначено, що оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом\~після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, і укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того суду не надано жодного доказу на підтвердження заборгованості, яким може бути банківська виписка з рахунку боржника, у якій повинна бути відображена сума заборгованості із зазначенням строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, не представляється можливим. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду №758/14854/20 від 10.11.2021. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було дотримано встановлену законом процедуру, а саме нотаріус не переконався в безспірності заборгованості та застосував норми законодавства, які на момент вчинення виконавчого напису на підставі рішення суду були визнані нечинними. Тому права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивачем [PERSON] \~05.10.2023\~укладено з\~адвокатом Логвиненко С.С.\~договір про\~надання правничої\~ допомоги в цій цивільній справі.\~Відповідно до\~розділу 4\~ цього договору\~гонорар адвоката\~обумовлюється сторонами\~в Додатку № 1 до договору. Згідно із Додатком\~№ 1\~та розрахунком послуг з надання правничої допомоги розмір гонорару за виконання вказаного Договору становить 4000 грн 00 коп. Відповідно до акту виконаних робіт від 03.11.2023 умови договору адвокатом виконані, а клієнт прийняв послуги (консультація 1 год, ознайомлення з документами 1 год, аналіз судової практики - 1 год, визначення правової позиції 1 год, складання позовної заяви 3 год, складання заяви про забезпечення позову 2 год), у зв`язку з чим гонорар сплачений в повному обсязі під час підписання цього акту. Оплата послуг адвоката також підтверджується довідкою [PERSON] від 03.11.2023. Заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є цілком співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, підтверджений відповідними доказами, клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відсутнє. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться витрати на правничу допомогу, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату послуг адвоката в сумі 4000 грн. У\~зв`язку із\~задоволенням позовних\~вимог відповідно\~до ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача також підлягають\~стягненню понесені\~ним судові\~витрати зі\~сплати судового\~збору в сумі 1610 грн 40 коп. (за подачу позову в сумі 1073 грн 60 коп. та за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 536 грн 80 коп.). На підставі ст.18 ЦК України, ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14,

Outcome: approved