Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

представник [PERSON] адвокат Білик Р.О. 04.10.2023 подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позов до [PERSON] , в якому просить суд змінити призначений рішенням Кам`янка-Бузького районного суду від 02.06.2020 по справі №446/1388/19 спосіб стягнення аліментів, який підлягав стягненню з [PERSON] , 1981 р.н., РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] , 1985 р.н., РНОКПП: [NUMBER] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07.08.2020 і до досягнення дитиною повноліття та стягувати з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 (сім тисяч) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили. Вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.01.2013 по [INFO] . В даному шлюбі у них народилася донька - [PERSON] [INFO] .. Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 03.09.2015 присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.07.2015 до досягнення дитиною повноліття. В подальшому, рішенням суду вирішено зменшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки із всіх видів заробітку(доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Вказує на те, що коштів в сумі визначеній рішенням суду не достатньо для повноцінного розвитку дитини, адже на даний час неповнолітня донька [PERSON] потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку зі збільшенням потреб в навчанні та лікуванні. Матеріальне становище відповідача значно покращилося та відповідно він має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Сама позивачка немає постійного місця працевлаштування і стабільного доходу. Вважає, що за вказаних обставин та виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який має забезпечуватись насамперед батьками належним способом захисту буде збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, а саме присудження стягнення із відповідача аліментів щомісячно в розмірі 7000 грн. до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності, моральності. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2023 головуючим суддею визначено Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України 04.10.2023 судом отримано відповідь органу реєстрації місця проживання та перебування особи щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 05.10.2023 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду, представником позивачки адвокатом Білик Р.О. подано клопотання, в якому просила суд, розгляд справи здійснювати у відсутності позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення по даній справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, відзив не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулися на адресу суду. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Суд за відсутності заперечень з сторони позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Водночас, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.01.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області /а.с.23/. 03.09.2015 рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області у справі № 446/1654/15-ц, позов [PERSON] про стягнення аліментів задоволено, вирішено стягувати з [PERSON] , 1981 р.н., на користь [PERSON] , 1985 р.н., аліменти на утримання малолітньої доньки \~ [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.07.2015 до досягнення дитиною повноліття /а.с. 16-18/. Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області у справі № 446/1391/18 від 22.11.2018 шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований 11.01.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області розірвано /а.с. 13-15/. 02.06.2020 рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області у справі № 446/1388/19, позов [PERSON] про зменшення розміру аліментів задоволено, зменшено [PERSON] розмір аліментів, який був встановлений рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 03.09.2015 та стягнуто з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини /а.с. 19-22/. Згідно витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 460 виданої 14.07.2023 Добротвірською селищною радою Червоноградського району Львівського району Львівської області [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та окрім неї за зазначеною адресою зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] /а.с.24/. Відповідно до даних Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] ( ВП 48971900) виданого Козятинським відділом державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції розмір заборгованості станом на 21.09.2023 становить 129081,10 грн., та сума аліментів яка підлягає стягненню за період з грудня 2022 по вересень 2023 становить 1932, 27 грн. /а.с. 26-29/. Згідно з Витягом з медичної карти стаціонарного хворого №5366, [PERSON] перебувала на лікуванні в хірургічному відділенні КНП ЛОДКЛ «Охмадит» /а.с. 25/ Позивачка звертаючись до суду зазначає, що на даний час неповнолітня донька [PERSON] потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку зі збільшенням потреб в навчанні та лікуванні, вважає, що достатньою для повноцінного розвитку її доньки буде сплата аліментів у розмірі 7000 (семи тисяч) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо обов`язку відповідача як батька утримувати дитину, який регулюється нормами Глави 15 "Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання" Розділу ІІ Сімейного кодексу України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України під час розгляду цивільної справи № 6-143цс13 на основі аналізу ст.ст. 181, 192 СК України зазначив, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому, під час розгляду іншої цивільної справи № 415/4386/16-ц (постанова від 10.07.2019) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо збільшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення чи збільшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме: з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі і від спільного подружнього життя у сторін народилася донька. 02.06.2020 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області ухвалено рішення, яким вирішено зменшити розмір аліментів, який був встановлений рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 03.09.2015 та стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивачка [PERSON] звертаючись до суду з даним позовом вказує, що визначений рішенням суду розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь доньки в даний час є недостатнім для покриття усіх витрат на дитину та разом з тим з часу винесення судового рішення про стягнення аліментів матеріальне становище сторін змінилося. Так, на підтвердження своїх вимог щодо збільшення розміру аліментів, позивачка [PERSON] покликалась на збільшення витрат на утримання доньки у зв`язку із її віковими потребами, станом її здоров`я, та зміною як матеріального становища одержувача аліментів так і платника аліментів. В ході судового розгляду судом встановлено, що позивачка [PERSON] немає постійного місця працевлаштування і стабільного доходу, відтак суд погоджується зі стороною позивача, що дані обставини істотно впливають на рівень утримання неповнолітньої доньки сторін. На думку суду позивачка [PERSON] , як одержувач аліментів, довела свої вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів і суд з нею погодився, зокрема тому, що розмір, присуджених до стягнення аліментів, на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини, крім того в дитини погіршився стан здоров`я, а відтак потребує постійного медичного спостереження та лікування, що також потребує додаткових витрат. При цьому судом відзначається, що аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, при цьому, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі, необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, її гармонійного розвитку, з врахуванням визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для дитини, який визначений в сумі 2833 грн., її потреб, зважаючи на обов`язок обох батьків брати участь в матеріальному утриманні дитини, суд вважає, що збільшення розміру аліментів, забезпечить найбільш необхідні потреби дитини, належні умови її проживання та розвитку, і при цьому інтереси дитини сторін будуть захищеними, оскільки вона буде забезпечена матеріальним утриманням від батька, з яким не проживає. Як наслідок, вимога про збільшення розміру аліментів є обґрунтованою. При визначенні такого розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, стан здоров`я дитини, неповно забезпечене матеріальне становище дитини, також відсутність даних про те, що відповідач [PERSON] не має можливості надавати таку допомогу, тому, враховуючи обов`язок суду в першу чергу забезпечити дитині право на належне утримання, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити, збільшивши розмір стягуваних аліментів та стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили. Що ж стосується визначеного позивачем розміру аліментів в сумі 7\~000тис., суд вважає такий дещо завищеним, оскільки обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків в рівній мірі, в тому числі на позивача. У зв`язку із збільшенням розміру аліментів припинити з часу набрання рішенням суду законної сили стягнення з [PERSON] аліментів на підставі рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 02.06.2020 (справа № 446/1388/19). Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. З урахуванням задоволення вимог позивача, яка згідно п.3 ч.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, то на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073,60грн. за подання позовної заяви позивачкою і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в частині витрат на правничу допомогу, судом встановлено, що представництво інтересів позивачки [PERSON] у даній справі здійснювала адвокат Білик Р.О. на підставі договору про правову допомогу № 137/23 від 13.07.2023 /а.с. 8-9/. Як видно з договору про надання правової допомоги № 137/23 від 13.07.2023, сторони узгодили права та обов`язки сторін, а також розмір гонорару адвоката, згідно якого, за послуги, що надаються адвокатом у відповідності із умовами цього договору, клієнт сплачує адвокату гонорар за домовленістю /а.с. 8-9/. Згідно акту надання-прийому послуг від 01.12.2023 сторони підтвердили, що виконавець ( адвокат Білик Р.О.) надав клієнту ( [PERSON] ) наступні послуги: правовий аналіз документів клієнта та збір матеріалів для подачі позовної заяви в суд, формування позовної заяви про зміну розміру аліментів, участь в судових засіданнях по даній справі до винесення рішення суду. Сторони погодили, що вартість наданих послуг складає 7000 грн.. Згідно рахунку № 31/10 від 01.12.2023, адвокатом Білик Р.О. було представлено рахунок про оплату наданих послуг в розмірі 7000 грн.. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Верховний Суд у постанові від 20.11.2018 № 910/23210/17 вказав, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Також, судом зазначається, що законодавство передбачає можливість відшкодування витрат, як тих, які сторона уже понесла, так і тих, які вона ще має понести у зв`язку з розглядом справи. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №648/1102/19). Враховуючи вище наведене суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу підтверджений належними доказами, відтак підлягає розподілу на рівні з іншими судовими витратами у справі. При цьому враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт і послуг, що стосуються підготовки позову та розгляду справи в суді, час, витрачений адвокатами на надання послуг та обсяг таких послуг, ціну позову, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу в розмірі 5 000 грн..

Outcome: partial