Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

[PERSON] \~в особі\~представника адвоката\~Хоменко А.С.\~звернулась до\~суду з\~заявою,\~заінтересованою особою\~в якій\~зазначено Головне\~управління Пенсійного\~фонду України\~в Дніпропетровській\~області,\~в якій\~просить встановити\~факт належності трудової книжки від 22.07.1982 року серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . В обґрунтування заяви заявниця зазначила, що вона до початку повномасштабного вторгнення проживала за місцем своєї реєстрації у м.Пологи, Запорізької області. Після 24.02.2022 року вона виїхала за межі територій де ведуться бойові дії, та наразі не реєструвалася як внутрішньо-переміщене особа, а тому іншої зареєстрованої адреси проживання в неї немає. \~ \~ \~ \~Так, починаючи з 22.07.1982 року заявниця почала свій трудовий шлях та працювала на різних підприємствах за своє життя. \~ \~ \~ \~На даний момент, враховуючи те, що заявниці виповнилося 59 років, остання звернулась до одного з територіальних відділень ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з метою оформлення пенсії, однак там їй в усному порядку повідомили, що її трудову книжку співробітники пенсійного фонду не братимуть до уваги при визначенні її страхового стажу, оскільки вона не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме її дата народження у трудовій книжці зазначена шляхом проставлення двох дат, замість однієї. \~ \~ \~ \~Таким чином з метою встановлення факту належності трудової книжки від 22.07.1982 серії [NUMBER] заявниці [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , остання вимушена звернутись до суду із цією заявою. Ухвалою від 12.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, надав пояснення, згідно яких просить ухвали рішення на розсуд суду та розглядати справу за відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, з`ясувавши обставини, на які заявниця посилається як на підставу заявлених вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що заява підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого. Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 23.08.2023 року було здійснено адвокатський запит до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області (з доданою до нього копією трудової книжки заявниці) з метою перевірки її на предмет відповідності вимогам чинного законодавства. \~ \~ \~ \~У відповіді від 04.09.2023 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на адвокатський запит було зазначено, що: \~ \~ \~ \~«У трудовій книжці від 22.07.1982 серії [NUMBER] [PERSON] виправлено дату народження та не зазначено документ, на підставі якого здійснено виправлення, наявні записи про звільнення без посилання на відповідну статтю, пункт закону та запис про період навчання внесено без зазначення наказів про зарахування на навчання та про відрахування, що суперечить Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.» Із матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , народилася у с.Анастасіївка, Новобузького району, Миколаївської області і є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданим Пологівським РС УДМС України в Запорізькій області від 30.11.2012 р.. Згідно картки платника податків [PERSON] , що зареєстрована у Державному реєстру 15.11.1996 року, дата народження [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Новомихайлівською сільською радою Новобузького району Миколаївської області 24.02.1964 р заявниця мала прізвище [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.09.1983 гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 24.09.1983, про що було складено актовий запис № 172. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.10.2012 року, виданого Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 27.10.2012, про що було складено актовий запис № 320. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Як слідує з трудової книжки серії [NUMBER] від 22.07.1982, складеної російською мовою, вона видана на ім`я (рос.) « [PERSON] прізвище змінено на [PERSON] на підставі свідоцтва про укладення шлюбу № [NUMBER] , прізвище змінено на [PERSON] на підставі свідоцтва про одруження [NUMBER] та нового паспорту серії [NUMBER] , при цьому з титульної сторінки даної трудової книжки вбачається, що дата народження заявниці вказана як 20.07.1981 27.01.1964. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази проте, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Законом, а саме Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція), визначено порядок встановлення факту належності трудової книжки та внесення до неї змін. Пунктом 2.13. Інструкції визначено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Таким чином, дійсно, певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою щодо неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Разом з тим, законом чітко передбачено порядок заповнення трудової книжки, внесення до неї відповідних записів та змін, а саме всі необхідні дії щодо трудової книжки вчиняє роботодавець, тому лише у тому разі, коли роботодавець не виконав свого обов`язку щодо ведення трудової книжки працівника належним чином, або відмовив у зміні записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження, то у такому випадку у суду виникнуть підстави для захисту порушеного права в судовому порядку. Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2023 року по справі № 938/792/21 (провадження № 61-5405 св 22). Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, а оформлення особистих чи майнових прав, які випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючий. Метою встановлення факту належності заявниці трудової книжки є реалізація нею права на належне пенсійне забезпечення. Таким чином, зібрані по справі докази в їх сукупності дають підстави для висновку, що викладені заявником факти знайшли своє підтвердження про належність трудової книжки від 22.07.1982 року серії [NUMBER] , саме заявниці [PERSON] , [INFO] . Враховуючи встановлені\~судом обставини,\~а також\~те,\~що факт,\~про встановлення\~якого просить\~заявниця,\~має для\~неї юридичне\~значення щодо\~реалізації права\~на пенсійне\~забезпечення,\~суд вважає\~за можливе\~встановити юридичний\~факт належності\~заявнику зазначеної\~трудової книжки,\~у зв`язку\~з чим\~заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved