Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

І.Стислий виклад позиції позивача Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2010 року. За час перебування у шлюбі у них народилась дитина: син [PERSON] , [INFO] . 01.06.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано рішенням Березнівського районного суду Рівненської області. Позивач вказує, що з моменту народження дитини, [PERSON] сина не бачив жодного разу, тому син [PERSON] взагалі не знає як виглядає його біологічний батько. Матеріальним забезпеченням та утриманням дитини [PERSON] займається одноособово. За рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 26.11.2013 року з [PERSON] вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 17.04.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Аліменти [PERSON] сплачує не регулярно, тому станом на 16.11.2022 року заборгованість із сплати аліментів становить 19 732,54 грн. Відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не допомагає матеріально, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її здоров`ям, вихованням, не відвідує в школі батьківські збори. Таким чином, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, оскільки про матеріальне благополуччя дитини не дбає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, що у відповідності з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав. На підставі наведеного, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, вказавши, що на час народження сина, вони з чоловіком продовжували перебувати у шлюбі, однак фактично шлюбних стосунків уже не підтримували і з пологового будинку батько сина не забирав. В подальшому відповідач жодного разу з сином не спілкувався, в добровільному порядку жодної допомоги не надавав. Хоча вона із сином мешкала неподалік від місця проживання відповідача, він жодного разу не виявив бажання провести з сином час, не цікавився його здоров"ям, навчання. Жодних перешкод цьому вона не чинила. На даний час вона перебуває у шлюбі і саме її чоловіка [PERSON] сприймає як батька, у них гарні стосунки, взаєморозуміння і її чоловік має намір всиновити дитину, щоб син виховувався у повній сім"ї. На думку позивача, відповідач не визнає позов для того, щоб, як батько трох неповнолітніх дітей, не бути мобілізованим. Представник позивача - адвокат Захарчук М.І. у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви в повному обсязі, позов просить задовольнити. Звернув увагу суду на той факт, що відповідач у справі жодного разу з моменту народження сина [PERSON] (на момент розгляду справи - 12 років) з ним не бачився і не спілкувався, навіть і під час судового розгляду, коли суд заслуховував думку дитини. ІІ.Стислий виклад позиції відповідача Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав зазначивши, що дійсно перебуває в неприязних стосунках із своєю колишньою дружиною - позивачем по справі. Підтвердив той факт, що дійсно з моменту народження сина [PERSON] жодного разу дитину не бачив і жодного разу із сином не спілкувався. Причиною цьому є неприязні стосунки із матір"ю дитини, яка чинила йому прешкоди. Він сам до дитини не приходив, при цьому його колишня дружина до нього за допомогою не зверталась. Вказав на те, що заборгованості зі сплати аліментів не має, вважає, що зв`язок із дитиною не втратився, і з часом, як син подорослішає, він зможе йому пояснити свою поведінку та налагодти з ним стосунки. Просить у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача адвокат Штундер Л.В. просить відмовити у задоволенні позову, оскільки батько бажає налагодиьти з сином стосунки. ІІІ.Стислий виклад позицій органу опіки та піклування При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України). Із висновку органу опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області від 19.12.2022 року за №02-01-21/1614 вбачається, що, враховуючи той факт, що батько протягом 11 років ухилявся від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої дитини та забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, орган опіки та піклування в особі Березнівської міської ради вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача органу опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області у судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування. вважає, що позов підлягає до задоволення. IV.Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 06.12.2022 року було відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 18.05.2023 року підготовче провадження було закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. V.Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 23.03.2011 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 01.06.2012 року у справі № 1701/891/12, шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] згідно паспорту [NUMBER] ), зареєстрований 16.06.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Березнівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №7, розірвано (рішення набрало законної сили 10.06.2012 року). Відповідно до рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 26.11.2013 року у справі № 555/1080/13-ц, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково. Вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця та жителя [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) грн., щомісячно, починаючи з 17.04.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні решти вимог відмовлено. Згідно свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] від 21.06.2018 року, [PERSON] , [INFO] змінила ім`я 21.06.2018 року на [PERSON] . Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.11.2019 року вбачається, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 19.11.2019 року. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 16.11.2022 року за №14651, заборгованість по аліментах [PERSON] станом на 16.11.2022 року складає - 19732 грн. 54 коп. Згідно довідки Березнівського ліцею №1 імені Миколи Буховича Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області від 11.11.2022 року за № 01-27/328, яка видана матері учня 6-Б класу [PERSON] про те, що батько, [PERSON] , не бере участі у вихованні сина, [PERSON] , що проявляється у невідвідуванні батьківських зборів, відсутності спілкування із вчителями, дирекцією ліцею, не цікавиться життям дитини. Із акту обстеження умов проживання від 16.12.2022 року встановлено, що [PERSON] проживає в будинку по [ADDRESS] , який складається з 4 кімнат на першому поверсі одноповерхового будинку. В будинку створено належні умови для утримання та виховання дітей, народжених у другому шлюбі. За вказаною адресою проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Члени комісії прийшли до висновку, що в сім`ї створено належні умови для утримання та вихання дітей, народжених у другому шлюбі. Батько не заперечує, що протягом 11 років частково сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] та не брав участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Згідно характеристики [PERSON] , [INFO] , складеної Березнівським ліцеєм №1 імені Миколи Буховича Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області 02.06.2023 року, [PERSON] виховується в неповній сім`ї, вихованням дитини займається мама, яка звертається до закладу освіти з усіма питаннями, що пов`язані з освітньою діяльністю сина. Дитина усіма засобами для навчання забезпечена. Частинами першою та другою ст.171 Сімейного кодексу України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й стаття 12 Конвенції про права дитини, в якій зазначено, що держави-учасниці зобов`язані забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю. В судовому засіданні була заслухана думка дитини [PERSON] , який пояснив, що зі своїм батьком він не спілкувався ніколи, мама одного разу показала йому [PERSON] , який йшов по вулиці. Батько жодного разу не приходив до школи, не телефонував. Він свого батька не знає. Татом він вважає чоловіка мами, з яким у нього гарні стосунки, який про нього турбується. На його думку, [PERSON] слід позбавити батьківських прав, так як він ніколи ним не цікавився і не дбав про нього. V.Норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно положень ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п.16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно положень ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази, суд дійшов до наступних висновків: -- відповідач [PERSON] з моменту народження дитини не бачився і не спілкувався з сином жодного разу протягом 12 років, вказану обставину відповідач не заперечив. Така поведінка відповідача свідчить про те, що батько дитини не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; -- відповідач покликався на те, що з колишньою дружиною у нього склались неприязні стосунки, і тому вона чинила йому перешкоди у тому, щоб бачитись з сином, проте будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини суду надано не було; -- на даний час позивач з сином мешкають за кордоном, проте дану обставину суд не може прийняти до уваги як таку, що є непереборною для батька, оскільки сторона відповідача не надала доказів, що хоча б намагалась через месенджери віднайти спілкування з дитиною; -- стосунки між [PERSON] та сином [PERSON] як між батьком та сином на час розгляду справи взагалі не сформувались, дитина не знає свого батька, не знає його турботи і піклування, батько не обізнаний із життям дитини, його інтересами, навчанням, внутрішнім світом тощо. Неповнолітня дитини сприймає як батька чоловіка матері; -- факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав з урахуванням його поведінки не свідчить про його інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку; -- суд вважає, що ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків є результатом його усвідомленої пасивної поведінки. Суд вважає, що відповідач фактично самоусунувся від виховання своєї дитини з моменту народження за відсутності будь-яких об`єктивних та доведених перешкод до цього. VІ. Висновок суду. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні було доведено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав

Outcome: approved