Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. \~ \~ \~ \~Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договором позики №4989269 в розмірі 20580 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13580 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою та за договором позики №72116935 в розмірі 20625 грн., з яких: 5500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15125 грн. сума заборгованості за відсотками. Свої вимоги мотивує тим, що 31.12.2022 між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики №4989269. Згідно п.п.2.1, 9.1 договору позики, позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти, а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів та сплати. Позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Договір позики укладається в інформаційно-телекомунікаційній системі. Позикодавець в порядку передбаченому Законом України «Про електрону комерцію» шляхом попереднього розміщення позикодавцем в особистому кабінеті позичальника договору позики для вивчення та прийняття його умов позичальником шляхом введення одноразового ідентифікатора з метою підписання запропонованого позикодавцем договору у відповідне поле. 11.05.2023 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №11-05/2023. Відповідно до якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 11.05.2023 до договору факторингу ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20580 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13580 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою. 17.01.2023 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №72116935. Згідно п.1 договору позики, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позивальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі, опубліковані на сайті www.mycredit.ua. П.20 договору зазначає, що договір укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно Законом України «Про електрону комерцію». 14.06.2023 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №14/06/21. Відповідно до якого ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №8 від 26.07.2023 до договору факторингу ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20625 грн., з яких: 5500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15125 грн. - сума заборгованості за процентами за відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Представник відповідача адвокат Рудейчук Я.В. у відзиві на позов просить суд відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що позивачем не надано суду доказів того, що паперові копії кредитних договорів створені в порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а саме з використанням електронних цифрових підписів. З наданих позивачем договорів факторингу не вбачається, що до позивача перейшло відповідне право вимоги, оскільки позивачем не надано доказів визначення одиничної ціни придбання фактором у клієнта права грошової вимоги заборгованості [PERSON] . Також посилається на відсутність первинних документів на підтвердження заборгованості відповідача (а.с. 63-65). \~ \~ \~ \~ ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 жовтня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві прохає розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат Рудейчук Я.В., будучи належним чином повідомленими, до суду не з`явилися. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Судом на підставі частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ.\~Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 31 грудня 2022 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики № 4989269 за яким надано в позику 7000 грн. строком до 11 березня 2023 року шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника (п. 2.3.3 2.3.5., 2.5). Акційна процентна ставка 2,20000%, основна процентна ставка фіксована 3,00000% (п.2.4.2 2.4.3). Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільний телефону [PERSON] (а.с. 7-11). \~ \~ \~ \~Заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 7000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 13580 грн. проценти за користування позикою. 11 травня 2023 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Маніфою» (клієнт) укладено договір факторингу № 11-05/2023 укладено договір факторингу за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб (п.1.1.). Загальна сума прав вимоги, що відступаються за цим договором визначається в день передачі по Акту прийому-передачі реєстру боржників, який підписується в день укладення даного договору (п.3.1.) (а.с. 17-19). Згідно Акту прийому-передачі від 11.05.2023 року реєстр боржників передано в повному обсязі (а.с. 20). Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу № 11.05.2023, в наявності заборгованість [PERSON] за договором позики № 4989269 становить 20580,00 грн, з яких 7000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 13580 грн. проценти за користування позикою (а.с. 21). 17 січня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 72116935 за яким перераховано позичальнику [PERSON] на банківський рахунок із використанням електронного платіжного засобу 5500,00 грн з датою повернення 06.02.2023, знижена процентна ставка 2,5%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70%. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (а.с. 27-28). 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (клієнт) було укладено договір факторингу№ 14/06/21 за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб (п.1.1.). Загальна сума прав вимоги, що відступаються за цим договором визначається в день передачі по Акту прийому-передачі реєстру боржників, який підписується в день укладення даного договору (п.3.1.) (а.с. 30-31). 28 липня 2021 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (клієнт) було укладено додаткову угоду № 2 (а.с. 32). 26 липня 2023 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (клієнт) укладено додаткову угоду № 9 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021, за якою в якості ціни продажу згідно реєстру боржників № 8 від 26 липня 2023 фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, яка становить 7% від основної суми заборгованості (тіло кредиту) (а.с. 33). Згідно Акту прийому-передачі від 26.07.2023 року реєстр боржників № 8 від 26 липня 2023 року передано в повному обсязі (а.с. 20). Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників № 8 до договору факторингу № 14/06/21 заборгованість [PERSON] за договором № 72116935 становить 20625,00 грн, з яких 5500 грн заборгованість за основною сумою боргу, 15125,00грн. проценти за користування позикою (а.с. 35). ІV. Норми права. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1\~ст. 1077 ЦК України). За приписами ч. 1\~ст. 1080 ЦК України\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору...., неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. V. Оцінка суду. Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,\~\~суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог. Із системного аналізу Закону України «Про електронну комерцію вбачається, що з урахуванням особливостей договорів, щодо дійсності яких заперечує відповідач, їх укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] було укладено договір позики № 4989269 від 31.12.2022 року та договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 72116935 від 17.01.2023 року, за умовами яких відповідачка отримала грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківські карткові рахунки, зазначені у вказаних договорах. Зазначені договори було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону [PERSON] (договір від 31.12.2022 року) та на вказану позивачем електронну пошту (договір від 17.01.2023). Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладених в письмовій формі. Так, суд враховує, що вказані договори підписані електронними підписами, використання яких не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. У свою чергу, доказів того, що її персональні дані (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариствами для укладення кредитних договорів від її імені, відповідачем до суду не надані. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій відповідач не зверталася, як і не оскаржувала правомірність укладених договорів. Договір позики № 4989269 від 31.12.2022 року та договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 72116935 від 17.01.2023 року відповідачем оспорені не були. Відтак, заперечуючи проти позову [PERSON] не спростовувала того факту, що вона є держателем банківських карткових рахунків, зазначених у вищевказаних договорах, на які первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів. Суд зауважує, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорах, і має можливість надати суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів. Договір факторингу № 11-05/2023 від 11 травня 2023 року відповідає вимогам законодавства. У реєстрі боржників до вказаного договору міститься інформація щодо інших (окрім [PERSON] ) боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку, тому належним чином засвідчений Витяг з електронного Реєстру до договору факторингу № 11-05/2023 в якому відображена заборгованість відповідача за кредитним договором № 4989269 в розмірі 20580,00 грн. є допустимим доказом (а.с. 21). Договір факторингу № 14/06/21 укладений 14 червня 2021 року, з додатковими угодами № 2 від 28 липня 2021 року та № 9 від 26 липня 2023 року відповідає вимогам законодавства. При цьому у реєстрі боржників № 8 до вказаного договору факторингу з додатковими угодами міститься інформація щодо інших (окрім [PERSON] ) боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку. За таких обставин, належним чином засвідчений Витяг з електронного Реєстру боржників № 8 до договору факторингу № 14.06.2021 в якому відображена заборгованість відповідача за кредитним договором № 72116935 в розмірі 20625,00 грн є допустимим доказом (а.с. 35). Суд зауважує, що на час укладення додаткової угоди № 9 від 26 липня 2023 року настав строк виконання зобов`язань за кредитним договором № № 72116935 від 17.01.2023 року. Доводи щодо ненадання до суду реєстру боржників, суд вважає безпідставними, оскільки наявність у позивача документів кредитної справи відповідача, копії яких додані ним до позовної заяви, свідчить про фактичне переуступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція» з повернення боргів». Крім того, оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитними договорами, а договори факторингу відповідачем не оспорювалися, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України). З огляду на викладене, позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved