Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Позиція позивача, відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначає, що заочним рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 10.08.2012 року (справа 1628/1588/12) з позивача [PERSON] , [INFO] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 всіх його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 06.09.2022 року (справа №548/238/21) з позивача [PERSON] , [INFO] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 всіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку . На сьогодні, склалася ситуація, коли позивач не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, а саме 1/4 та 1/6 всіх доходів на дітей, тобто 5/12 всіх своїх доходів в сумі. Весь час позивач намагався виконувати аліментні зобов`язання вчасно та навіть надавав матеріальну допомогу добровільно, але його матеріальний стан значно погіршився. 06.08.2021 року позивач зареєструвався як фізична особа-підприємець. З цього часу позивач надавав послуги з транспортного перевезення особам та мав достатній дохід. Проте, з 22 лютого 2022 року Україна зазнала повномасштабного вторгнення з боку російської федерації. У зв`язку з погіршенням економічної ситуації в країни, позивач втратив старих клієнтів, а нові клієнти наразі не зацікавлені в замовленні його послуг. Таким чином позивач фактично втратив єдиний заробіток та вже більше року не отримує доходу. Єдиним джерелом для існування є власні заощадження, які майже закінчилися. Крім того, на даний момент позивач проживає разом з дружиною [PERSON] , [INFO] та дочкою [PERSON] . [INFO] . Отже, на утриманні позивача знаходиться донька, дружина та ще 2 дитини, на користь яких він сплачує аліменти. Оскільки позивач не отримує дохід, то державною виконавчою службою з позивача стягують аліменти в розмірі 1/4 та 1/6 середньої заробітної плати по регіону, що становить близько 18 261/4=4 565,25 грн та 18 261/6=3 043,50 грн. Така загальна сума на двох дітей в розмірі 7 608,75 грн. для позивача на даний момент є непосильною та позбавляє його можливості забезпечувати гармонійний розвиток третьої дитини, [PERSON] . Ухвалою суду від 29.06.2023 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с.34-35). Відповідачі в судове засідання не з"явилися, але подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступних підстав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що заочним рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 10.08.2012 року (справа 1628/1588/12) з [PERSON] , [INFO] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 всіх його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 06.09.2022 року (справа №548/238/21) з позивача [PERSON] , [INFO] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 всіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку . На сьогодні, склалася ситуація, коли позивач не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, а саме 1/4 та 1/6 всіх доходів на дітей, тобто 5/12 всіх своїх доходів в сумі. Весь час позивач намагався виконувати аліментні зобов`язання вчасно та навіть надавав матеріальну допомогу добровільно, але його матеріальний стан значно погіршився. Крім того, на даний момент позивач проживає разом з дружиною [PERSON] , [INFO] та дочкою [PERSON] . [INFO] . Отже, на утриманні позивача знаходиться донька, дружина та ще 2 дитини, на користь яких він сплачує аліменти. Норми права, застосовані судом. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181 , 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 всіх його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 всіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, у сім"ї позивача [PERSON] народилася, ще одна дитина, саме донька [PERSON] , [INFO] . Статтею 183 СК України визначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вказані обставини свідчать про те, що позивач на своєму утримання має трьох неповнолітніх дітей, що вказує про наявність суттєвих, істотних змін майнового та сімейного стану у позивача. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідачів аліментів у розмірі 1/4 частини та 16/ частини від усіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, з огляду на наведені вище обставини суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Outcome: approved