Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 03 квітня 2023 року поданий позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Ухвалою суду від 26 квітня 2023 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання. 17 травня 2023 року представником відповідача було подано відзив, в якому представник просить позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання- задовольнити частково; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову на період навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку, тобто до [INFO] ; судові витрати розподілити на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; витребувати у позивача паспорт або належним чином завірену його копію на ім`я [PERSON] , [INFO] ; витребувати у позивача довідку, яка підтвердить проходження навчання [PERSON] , [INFO] на момент подання позовної заяви. 07 червня 2023 року було подано клопотання, яким долучено довідку з Пенсійного фонду України та довідку про проходження навчання [PERSON] . Згідно з розпорядженням керівника апарату\~Малиновського районного суду міста Одеси\~№800 від 03 жовтня 2023 року, у зв`язку з Рішенням ВРП від 26 вересня 2023 року, яким достроково закінчено відрядження судді Рядчої Т.І. до Малиновського районного суду м. Одеси, призначено повторний автоматизований розподіл справи №521/8851/23. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 жовтня 2023 року справу передано на розгляд судді Роїк Д.Я. 07 грудня 2023 року представник позивача надав до суду письмові пояснення, в яких просить у позові відмовити. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Позивач з відповідачем мають спільного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. До повноліття сина, відповідач згідно Виконавчого листа Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2013 року, справа №521/2229/13-ц, сплачував аліменти на його утримання у розмірі 1800 грн. щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [INFO] [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~виповнилося 18 років. Згідно довідки ВСГТ «Одеський фаховий коледж комп`ютерних технологій Одеського державного екологічного університету №949 від 14 вересня 2022 року [PERSON] є студентом 3-го курсу денної форми навчання Одеський фаховий коледж комп`ютерних технологій; термін навчання: з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року. Оскільки син\~продовжує навчатися,\~здобуває професію,\~він обмежений\~у можливості\~працевлаштування та\~забезпечення своїх\~потреб. Самостійно позивачу складно утримувати сина. Відповідач за фахом є поваром, має можливість працювати, отримувати дохід не менший від середнього та допомагати мені з утриманням сина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Одночасно, частиною другою зазначеної статті СК України в редакції від 08 липня 2017 року встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для; забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~27\~Конвенції Організації\~Об`єднаних\~Націй про\~права дитини\~від 20\~листопада 1989\~року батьки\~або інші\~особи,\~які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних пра*в; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні суми, яку потребує син відповідача на період навчання необхідно врахувати обставини, визначені в ст. 182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення. Також необхідно врахувати розмір ймовірної вартості витрат на навчання, оплату проїзду до місця навчання та у зворотному напрямку; на засоби індивідуальної гігієни, на харчування та на одяг дитини, ту обставину, що син відповідача, як повнолітня особа, повинен і самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не надано доказів стосовно спроможності відповідача, виходячи з його матеріального становища, щомісячно сплачувати аліменти на повнолітнього сина у більшому розмірі, ніж ним визнається. Також відповідач з 2018 року перебуває у шлюбі та має доньку [INFO] . Дружина відповідача наразі не працює, оскільки займається вихованням та навчанням дитини, оскільки наразі навчання відбувається дистанційно і дитина тривалий час перебуває дома, що позбавляє можливості працевлаштуватися її матері. Окрім цього, позивачем не надано першочерговий доказ, на якому повинен ґрунтуватись позов, а саме: доказ проживання дитини разом із матір`ю. За таких\~обставин,\~суд вважає,\~що позов\~підлягає частковому\~задоволенню у\~розмірі 1/5 частини\~з усіх\~видів його\~заробітку (доходу)\~на місяць,\~починаючи з\~дня подання\~позову й\~до досягнення\~сином 23-х\~років,\~тобто до\~ [INFO] . Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У зв`язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору, позовні вимоги задоволено, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: partial