Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

У серпні 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просила стягнути із відповідачів 10\~045,07 грн. боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, 701,87 грн. індекс інфляції, 292,51 грн. 3% річних та 2\~684,00 грн. судового збору. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.09.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В судове засідання представник позивача надала, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі до суду не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, правом подачі відзиву на позов не скористались. За таких обставин, згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог, виходячи\~з наступного. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~ст. 12 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (\~ст. 81 ЦПК України). Згідно\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ч.\~1,\~3\~ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~споживач здійснює\~оплату за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором.\~Споживач не\~звільняється від\~оплати житлово-комунальних\~послуг,\~отриманих ним\~до укладення\~відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 38, 39 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 р. № 690, передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення договору. Статтею 22\~Закону України\~«Про питну\~воду та\~питне водопостачання» передбачено обов`язок споживачів питної води своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 638/11034/15-ц від 10.12.2018 року. Відповідно до п.п.5, п. 47 Правил надання послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 року споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є власниками та споживачами послуг в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, а відтак є споживачами з централізованого водопостачання та водовідведення. Суд вважає, що відповідачі споживають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення які надає позивач, в зв`язку з чим між сторонами склалися фактичні договірні відносини і виникли взаємні права та обов`язки. У відповідності до ст.162 Житлового Кодексу України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. На адресу\~відповідачів підприємством\~було надано\~послугу з\~централізованого водопостачання,\~водовідведення \~за період\~з 01.10.2018\~року по\~01.06.2023\~року,\~за яку\~сплачено було\~частково,\~тому станом\~на липень\~2023\~року за\~відповідачами рахується\~заборгованість в\~розмірі 10\~045,07\~грн.\~боргу за\~послуги з\~централізованого водопостачання\~та водовідведення. Правовідносини, які склалися між сторонами у зв`язку з фактичними договірними відносинами щодо надання послуг з централізованого теплопостачання, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Частиною 2 ст.625 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, задоволенню підлягають і позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів на користь позивача 3% річних в розмірі 292,51 грн. та інфляційних витрат в сумі 701,87 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню - по 1 342,00 грн., з кожного, судового збору..

Outcome: approved