Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] в якому просить стягувати з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною п`яти років, тобто до [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що від спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] , факт батьківства підтверджується свідоцтвом про народження. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 6-річного віку (до [INFO] ), у зв`язку з потребою дитини у домашньому догляді, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач надав до суду відзив, в якому просить у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що син має незадовільний стан здоров`я, але не має вад фізичного або психічного розвитку, що підтверджується наданими позивачем доказами, а також зазначає, що у нього немає можливості надавати позивачу допомогу, оскільки на підставі судового наказу з нього стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , проживає з іншою жінкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у якої троє дітей. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04.12.2023 відповідь на відзив залишено без розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку. Судом встановлено, що у сторін від спільного проживання народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 6-річного віку, а саме до [INFO] (а.с. 7). Дитина проживає з позивачем (а.с. 5). За нормами частин 1, 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 84 СК України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Частиною 4 ст. 84 СК України встановлено, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Зміст вказаної норми дає підстави для висновку, що у дружини виникає право на отримання аліментів за умови наявності сукупності таких обставин: наявність у дитини вад фізичного або психічного розвитку та доведення можливості відповідачем надавати таку матеріальну допомогу. [PERSON] в своєму позові вказує на наявність у сина [PERSON] вад розвитку, посилаючись на відомості, зазначені у довідці № 12 від 27.04.2023 про потребу дитини у домашньому догляді, захворювання на яке хворіє дитина - J 20 (а.с. 6). Однак в наданому документі відсутні відомості, що дитина сторін має вади фізичного або психічного розвитку. Наявність у дитини сторін частих захворювань може бути підставою в порядку ст. 185 СК України для стягнення додаткових витратах на дитину, що викликані хворобою дитини, проте не є підставою для стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною шестирічного віку в порядку ст. 84 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, які б поза розумним сумнівом вказували на те, що у дитини наявні вади фізичного або психічного розвитку, та дитина, в зв`язку з цим, потребує постійного догляду матері, а тому в даному випадку відсутні підстави, передбачені ч. 3 ст. 84 СК України, які дають право позивачу на її утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed