Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області, Орган опіки і піклування - виконавчий комітет Канівської міської ради Черкаської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу до 19.03.2020. Від спільного проживання мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2019 року відповідач залишив сім`ю та свою малолітню дитину [PERSON] і зник у невідомому напрямку. З цього часу відповідач перестав проявляти турботу про дитину, самоусунувся від виховання та утримання дочки, жодного разу не бачив її, ухиляється від своїх обов`язків по її вихованню, не цікавиться її здоров`ям, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться її здоров`ям. Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/2989/19 від 03.03.2020 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного до віку, щомісячно починаючи з 22.11.2019 і до її повноліття. Відповідач аліменти не сплачує, заборгованість по сплаті аліментів становить 110027,20 грн. Оскільки батько дитини протягом тривалого часу злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання своєї дитини, передбачених ст. 150 СК України, просить суд позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги підтримає повністю, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційному веб-порталі Судова влада України. Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради Гусарова А.В. за довіреністю в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник органу опіки та піклування - начальник служби у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради Костенко Н.Г. за довіреністю в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з 06.06.2018 сторони перебували у зареєстрованому шлюбу. 19 березня 2020 року заочним рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/2988/19 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 20). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.08.2018, виданого Канівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Черкаській області (а.с. 18). Відповідач [PERSON] , [INFO] , є громадянином Азербайджанської Республіки, що підтверджується копією його паспорту та посвідкою на тимчасове проживання (а. с. 9-11, 12). Згідно довідки № 1035 від 19.08.2022, виданої Ліпявською сільською радою Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 10.09.2018 по 30.08.2019 (а.с. 17). З довідки № 1060 від 17.01.2023, виданої Канівським відділом державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), вбачається, що згідно виконавчого листа № 697/2989/19 від 16.06.2022, виданого Канівським міськрайонним судом Черкаської області з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на доньку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного до віку, щомісячно починаючи з 22.11.2019 і до повноліття дитини. Станом на 17.01.2023 заборгованість по аліментам становить 110027,20 грн. ( а.с. 26). Згідно з довідкою № 26 від 27.09.2022, виданої Канівським комунальним закладом дошкільної освіти (ясла -садочок) № 6 «Теремок», [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує ЗДО № 6 «Теремок» з 01 вересня 2021. За час перебування дитини в установі вихованням дитини повністю займається мама [PERSON] : відвідує батьківські збори, свята, загальні заходи. Уваги від батька адміністрація та вихователі групи не спостерігали (а.с. 25) . Згідно з ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків, як позбавлення батьківських прав. Так, згідно з ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Канівської міської ради № 01-01-23/556 від 07.03.2023, на підставі наданих матеріалів, орган опіки і піклування Виконавчого комітету Канівської міської ради вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його доньки [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 47) . Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). Верховний Суд у постанові від 24.10.2018 по справі № 761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] жодних спроб на відновлення відносин зі своєю малолітньою дитиною [PERSON] не зробив та самоусунувся від її виховання та утримання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів, які могли б спростувати вказані вище обставини відповідачем до суду надано не було, факти створення будь-ким перепон у спілкуванні відповідача зі своєю дочкою судом не встановлені та відповідачем про таке не повідомлено. Таким чином, під час розгляду справи було достовірно встановлено, що відповідач вихованням та утриманням дочки не займається, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, не спілкується з нею, не цікавиться її дитячим життям, що в сукупності суд розцінює як ухилення від виконання батьківських обов`язків, а надані по справі докази вказують насвідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про дочку та займатись її вихованням. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved