Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

І. Описова частина Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 11.09.2023 надійшов позов зі змісту якого позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 41745,00 грн за кредитним договором № 29837-01/2022 від 31.01.2022. Свій позов ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" обґрунтовує тим, що 31.01.2022 між ТОВ "ФК"Інвеструм" та відповідачем укладено кредитний договір №29837-01/2022, підписанням якого акцептував публічну пропозицію банку та беззастережно приєднався до умов договору. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Між первісним кредитором та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 31.01.2023 укладено договір факторингу №31012023, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті відсотків, тому має заборгованість перед позивачем на загальну суму 41745,00 грн, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач подав в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також на підставі наявних у справі доказів, задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, відзив на позовну заяву підтримує. Представник відповідачки 24.10.2023 надав до суду відзив, згідно з яким позовні вимоги не визнала в повному обсязі і зазначила, що позивачем в якості доказів заборгованості відповідача долучено розрахунок заборгованості за кредитним договором від 31.01.2023, за період з 31.01.2023 по 31.07.2023, який не може бути належним та допустимим доказом підтвердження заборгованості, оскільки з інформації, яка приводиться в цьому розрахунку не можливо встановити з якого саме періоду виникла заборгованість за тілом кредиту, та нарахованими відсотками. В розрахунку, який є в позовній заяві табличної форми приводиться позивачем інформація загального характеру, але яким чином, і за який період виникла ця заборгованість інформація відсутня, також відсутня інформація стосовно оплат відповідача, які були здійснені через особистий кабінет на користь первісного кредитора ТОВ "ФК "Інвеструм". На виконання умов договору відповідачем було здійснено 3 платежі на суму 4221,00 грн та 386925 грн сплачені 02.02.2023, та 6612,50 грн, сплачені 16.02.2023. На цей час особистий кабінет відповідача на сайті первісного кредитора недоступний, тому надати докази не є можливим, окрім скріншота з додатку про проведення цих платежів. В розрахунку, який доданий в якості доказів по заборгованості відображається тільки загальна сума, яка не деталізована за який період вона нарахована та які оплати були здійснені по даному договору. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем не надані жодні первинні документи (їх засвідченні копії), що могли б підтвердити факт видачі кредиту та наявну суму заборгованості позичальника станом на дату подання позову. Таким чином, за наявними в матеріалах справи документами встановити та перевірити зазначену позивачем суму заборгованості неможливо. Крім того, відповідно до ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто строк виконання зобов`язання настав 01.03.2022, тому не зрозуміло, а матеріали справи не мітять доказів заявленої суми заборгованості з деталізацією цих розрахунків, починаючи з 01.03.2022. Представник позивача 02.11.2023 надав до суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що між сторонами укладено договір в електронній формі, тому він має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, а саме розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У відзиві на позовну заяву представник відповідача, а от же відповідач не заперечують, що дійсно оформлювався кредитний договір та отримано кошти в повному обсязі за кредитним договором. У відповідності до умов кредитного договору, кошти надаються позичальнику у безготівковій формі на банківську карту вказану позичальником при укладенні кредитного договору. Тому відповідач, як отримувач картки, на яку було перераховано кредитні кошти, може власноручно отримати виписки по рахунку для підтвердження та/або спростування факту перерахування кредитних коштів за вищевказаним договором. Твердження представника відповідача про сплату відповідачем 02.02.2023 - 4221, 00 грн та 3869,25 грн, 16.02.2023 - 6612,50 грн первісному кредитору не містить підтвердження, так як не надано доказів/ платіжних підтверджень перерахування коштів із зазначеними реквізитами. Додані до відзиву скріншоти не підтверджують будь-якого факту. Також зазначив, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Тому просив відзив на позовну заяву відповідача залишити без розгляду та задоволення, а також задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2023 у задоволенні відповідачу щодо витребування доказів відмовлено. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії ФК №1107 від 02.07.2019, встановлено, що ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" зареєстровано як фінансову установу ( а.с. 21). Відповідно до виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.07.2020 ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" зареєстроване як юридична особа 07.06.2018, види економічної діяльності, 64.92 - інші види кредитування (основний) (а.с.22). Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 624024 від 12.01.2010 встановлено, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 05.12.2007 зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ( а.с.17). Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 28.02.2012 та додатку до свідоцтва, встановлено, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" має право здійснювати фінансову компанію без отримання ліцензії та /або дозволів відповідно до законодавства: факторинг ( а.с. 18). Судом встановлено, що 31.01.2022 між ТОВ "ФК "Інвеструм" та [PERSON] було укладено договір про\~надання фінансового\~кредиту№29837-01/2022 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов зазначеного договору первісний кредитор надав відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти, в сумі 15000,00 гривень строком на 30 днів, тобто до 01.03.2022, зі сплатою 2,5 % від суми кредиту на добу (а.с.7). ТОВ " ФК "Інвеструм" виконало зобов`язання за договором, надавши відповідачу грошові кошти у позику, однак остання не виконала\~взятих на\~себе за\~договором зобов`язань,\~грошові кошти\~та відсотки\~за їх\~користування не\~повернула,\~у зв`язку\~з чим\~їй нарахована\~заборгованість,\~в розмірі\~41745,00\~грн.,\~яку за\~договором факторингу № 31012023 від 31 січня 2023 року було передано ТОВ "ФК\~"Інвеструм" (а.с.11-15). Згідно з наданим позивачем розрахунком, [PERSON] нарахована заборгованість за договором позики у розмірі 41745,00 грн., з яких: 15000,00 грн. заборгованість за основною сумою позики та 26745,00 грн. заборгованість за відсотками, однак за якою процентною ставкою вказані відсотки обраховані і за який період, вказаний розрахунок заборгованості не містить (а.с.16). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. При цьому, частиною 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Частиною 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. З наведених норм вбачається, що укладення договору про споживчий кредит у електронній формі не суперечить вимогам законодавства, за умови дотримання особливостей його укладення в такій формі. При цьому, згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Пунктом 12 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Частинами 1 та 2 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. З наведеного можливо дійти висновку, що дійсно 31.01.2022 між [PERSON] та ТОВ "ФК "Інвеструм" з дотриманням наведених норм законодавства було укладено договір про надання фінансового кредиту та відповідачка була ознайомлена з усіма його істотними умовами та прийняла їх. Вказане узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду викладеними, як приклад у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Згідно з ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору, отримання кредиту. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копія договору факторингу підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ "ФК" Інвеструм" за кредитними договорами, до позивача у справі. З огляду\~на викладене,\~враховуючи,\~що відповідач\~порушив умови\~договору про\~надання фінансового\~кредиту ,\~не розраховувалася\~за отримані\~в борг\~грошові кошти,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги позивача\~щодо стягнення\~з відповідача\~заборгованості за\~фінансовим кредитом,\~стосовно заборгованості\~за основним\~боргом,\~підлягають задоволенню,\~а саме:\~ -\~за договором\~про надання\~фінансового кредиту\~№29837-01/2022від 31.01.2022, в розмірі 15000,00 гривень. Щодо стягнення з відповідача щомісячних процентів за договором про\~надання фінансового\~кредиту №29837-01/2022від 31.01.2022, то частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Крім того, ч.2 вказаної статті передбачає, що у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З цього слідує, що відсотки за користування грошовими коштами виплачуються лише в межах дії договору як позики, так і кредитного договору. Аналогічний висновок було викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року №444/9519/12. За умовами кредитного договору за договором\~про надання\~фінансового кредиту\~№29837-01/2022,укладеного 31.13.2022,\~відповідач зобов`язався\~сплачувати 1,5\~%\~від суми\~позики за\~1\~день в\~період користування\~грошовими коштами,\~тобто за\~30\~днів,\~а тому\~її заборгованість\~за відсотками\~складає 6750,00 грн. (15000,00 грн. сума позики х 1,5 % х 30 днів). Доказів належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань по договору матеріали справи не містять. Додатки до відзиву також жодним чином не підтверджує погашення заборгованості за кредитом, оскільки не має жодних належних реквізитів. Тому суд не може їх прийняти як належними. З огляду на викладене, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову у розмірі 21750,00 грн, а саме стягнення з відповідача на користь позивача: - за договором про надання фінансового кредиту №29837-01/2022 від 31.01.2022, з яких: 15000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу та 6750,00 грн заборгованість за відсотками. Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 1398,42 гривень. На підставі\~викладеного,\~відповідно до\~ст.ст.11,\~207,\~256,\~258-259,\~261,\~267,\~526,\~549,\~629,\~634,\~638,\~1054,\~1077,\~1080,\~1082\~ЦК України,\~

Outcome: partial