Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

05 квітня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що 06 жовтня 2007 р. [PERSON] уклав шлюб в Кубряцькій сільській раді Веселинівського району Миколаївської області з [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про одруження від 06 жовтня 2007 року зроблено запис за №03. Від шлюбу із відповідачкою мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації народжень від 10 жовтня 2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 14 Виконавчим комітетом Криничанської сільської ради Миколаївської області та сина - [PERSON] , [INFO] про що в книзі реєстрації народжень від 11 квітня 2013 року зроблено відповідний актовий запис за №1173 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. До 23 травня 2022 року між позивачем та відповідачкою все було добре. Позивач повністю утримував свою сім`ю, офіційно працевлаштований. Син та донька навчалися в школі №18 міста Миколаєва. Діти проживали разом з батьками до 23 травня 2022 року, але коли почалося повномасштабне вторгнення до України російської федерації відповідачка за узгодженням з позивачем вивезла дітей до Республіки Польщі (місто Валбжих), де перебувала з ними до червня 2022 року. Позивач повністю утримував сім`ю за кордоном. Але в середні червня 2022 року у відповідачки була спроба самогубства, після чого вона в розпал щоденного обстрілу Миколаївської області, незважаючи на вмовини позивача привезла дітей до міста Миколаєва та залишила дітей у батьків позивача: [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] , а сама повернулася без будь-яких пояснень до Польщі. Весь цей час вихованням дітей займалися батьки позивача, оскільки позивач працював за кордоном, утримував дітей також позивач, натомість відповідачка жодного інтересу до життя дітей не виявляла, а лише отримуючи пенсію на сина [PERSON] . 20 березня 2023 року відповідачка приїхала до Миколаєва та забрала в батьків позивача сина [PERSON] , донька залишалася проживати з батьками позивача. На сьогоднішній день відповідачка заблокувала позивача та не бажає розмовляти з позивачем, повністю заблокувавши його. Позивач вважає, що проживання сина [PERSON] з відповідачкою є вкрай небезпечним, оскільки дитина є інвалідом з народження і страждає на генетичне захворювання, за дитиною необхідний постійний догляд, особливе виховання, зайняття, навчання та періодичне лікування. Відповідачка має нестійку психіку і це підтверджується її спробою суїциду, за кордоном вона не має ані житла, ані доходів, ані роботи. При цьому майже на рік відповідачка взагалі забула, що в неї є діти, покинувши усі на позивача, який дуже любить дітей і вони є сенсом його життя. Враховуючи те, що відповідачка неправильно ставилась до процесу виховання дітей, не проявляла інтересу до їх життя, навчання, не турбувалася про їх здоров`я доньки, жила своїм життям не звертаючи увагу на дітей, саме тому вона і залишила їх з червня 2022 року у батьків позивача, фактично самоусунулась від їх виховання та визначивши місце проживання дітей з позивачем. Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 березня 2023 року шлюб між сторонами був розірваний. Документ сформований в системі «Електронний суд» 04.04.2023 3 позивач бажає, щоб діти проживали разом з ним, оскільки саме він в змозі виховувати їх, забезпечувати усім необхідним, надати належну увагу та піклування, займатися їх освітою, піклуватися про стан здоров`я своїх дітей. 06 квітня 2023 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. 04.10.2023 року до суду надійшла від представника позивача [PERSON] заява про зменшення розміру позовних вимог, а саме в позовній заяві [PERSON] просив суд визначити місце визначити місцем проживання сина - [PERSON] , [INFO] , місцем проживання з батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до наданого висновку органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради про визначення місця проживання дітей від 20.09.2023 року №3807/02.02.01-22/03/14/23, стосовно визначення місця проживання неповнолітньої, [PERSON] , [INFO] , то відповідно до ст. ст. 160, 161 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою, а оскільки [PERSON] вже виповнилось 14 років, тому дитина має право самостійно обрати своє місце проживання. Щодо дитини [PERSON] , [INFO] , у висновку зазначено наступне:

Outcome: approved