Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

09.12.2020 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості просить суд: стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості за Кредитним договором № 840516418 в розмірі 6033, 61 грн, з яких: - 6033, 61 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; стягнути з відповідача на його користь понесені витрати. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Свою позовні вимоги представник обґрунтовує тим, що 01 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 840516418. 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 840516418. 3 січня 2019 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20190103 у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає, а ТОВ «ФК «ЕАПБ» за плату приймає належні йому права Вимоги, до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 30 січня 2019 року до Договору факторингу від 03 січня 2019 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги відповідача в сумі 6033, 61 грн, з яких: 6033, 61 грн сума заборгованості за основною сумою боргу. З метою досудового регулювання спору, у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов Кредитного договору, позивачем, який набув право грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено Повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних Відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 840516418 в розмірі 6033, 61 грн. Оскільки заборгованість не погашена, представник і вимушений звернутися з позовом до суду. Не погоджуючись з позовними вимогами від відповідача до суду 10 березня 2023 року надійшов відзив, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити повністю в задоволені позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свою незгоду з позовним вимогами обґрунтовує тим, що межами розгляду даної справи являється заявлена Позивачем основна вимога щодо стягнення з Відповідача суму заборгованості за кредитним договором №840516418 в розмірі 6 033 гри. 61 коп. В обґрунтування заявленої вище основної вимоги Позивач вказує, що 01.07.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Відповідачем був укладений кредитний договір №840516418. На переконання Позивача в межах вказаного вище кредитного договору №840516418 у Відповідача виникла заборгованість у розмірі 6 033 гри. 61 коп.. Дійсно у липні 2018 Відповідач скористалась послугою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та через Інтернет оформила отримання в кредит грошові кошти. При цьому Відповідач особисто жодних документів не підписувала, зі змістом договору кредитування ознайомлена не була. Оскільки оформлення через Інтернет отримання в кредит грошових коштів відбувалося ще у липні 2018, наразі Відповідач фізично не спроможна згадати точну грошову суму, яку брала в кредит, однак така сума була незначною. У Відповідача зберігались платіжні доручення: № 156-2 від 14/08/2018 на суму 11 090 грн. 00 коп; № 157-2 від 14/08/2018 на суму 4 025 грн. 00 коп. Вказані вище платіжні доручення є єдиними доказами, що збереглись у Відповідача, та змістовно підтверджують те, що взятий у липні 2018 кредит Відповідачем було повністю погашений. Після погашення Відповідачем вказаного вище кредиту, станом на 2018 рік та пізніше ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» жодних додаткових вимог до Відповідача не висувало, а від так після серпня 2018 року Відповідачем кредит був повністю погашений та за Відповідачем жодної заборгованості не існувало. У даній ж справі Позивач пояснює, що за відповідним договором факторингу набуло право вимоги, та стверджує про те, що за Відповідачем за кредитного договору №840516418 нібито виникла заборгованість у розмірі 6 033 грн. 61 коп.. На підтвердження вказаному вище Позивач долучив до позову сам договір кредиту та розрахунок, змістовно які не підписані Відповідачем, змістовно не підтверджують про донесення до відома Відповідача про їх зміст та умови тощо. Фактично Відповідач на підтвердження своїх позовних вимог надав суду пусті шаблони договору та розрахунку, що не є належними та допустими, тим паче достовірними доказами, що могли б входити до предмету доказування заявлених Позивачем позовних вимог. Крім того, Позивач вказує за Відповідачем виникла заборгованість у розмірі 6 033 грн. 61 коп., однак позивач не надав жодних розрахунків нарахування такої заборгованості, що унеможливлює у даній справі встановити графік, період тощо за які нарахована така заборгованість, та яким чином така сума Позивачем була вирахувана. 14 березня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначає, що із матеріалів справи вбачається, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті Первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого Первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно- цифрової послідовності), який Відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Таким чином, Законом України «Про електрону комерцію» визначено, що саме Договором оферти визначається технологію (порядок) укладення договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту), технічні засоби ідентифікації сторони. Саме у Договорі оферти Первісним кредитором було чітко визначено, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Саме Відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора. Індивідуальна частина оспорюваного договору про надання фінансового кредиту містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі та строк його повернення, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту. п.п. 1.2. Договору № 840516418 строк дії Договору починається з моменту його укладення та становить 30 (тридцять) днів. п.п. 1.3. Договору № 840516418 кредит надається строком на 30 (тридцять) днів. п.п. 3.1. Договору № 840516418 сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно з чинним законодавством України. п.п. 3.5. Договору №2840516418 у разі порушення Позичальником виконання зобов`язань щодо погашення Кредиту та/або сплати процентів за цим Договором та у разі, якщо встановлена п. 1.4. цього Договору Процентна ставка за користування Кредитом менша ніж 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, Товариство має право нарахувати Позичальнику пеню у розмірі різниці між 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків та Процентною ставкою, зазначеною в п.1.4. Договору, від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з першого дня користування Кредитом до першого дня порушення Позичальником умов Договору. Відповідно до даних наданих Відповідачем в Відзиві на позовну заяву, Позичальник сплатив грошові кошти в розмірі 11090 грн та 4025 грн з пропуском строків на повернення, а саме 14.08.2023 року, тобто прострочено на 14 днів. ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення Відповідачем кредитних коштів за укладеним з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», кредитних договорів, щодо яких виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 ПОЛОЖЕННЯ Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. У відповідності до умов кожного з укладених кредитних договорів, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану Позичальником при укладанні кредитного договору. Звертають увагу суду, що Відповідач, як тримач карткового рахунку на який було перераховано кредитні кошти може, власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження, або спростування факту перерахування кредитних коштів по вищенаведених договорах. Станом на 14.03.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідь від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», так і не було отримано. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі 11 грудня 2020 року Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазур Ю.Ю. вказана справа направлена за підсудністю до Печерського району м. Києва. (а.с. 25) 23 липня 2021 року Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва справа прийнята до провадження та призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с. 31) 28 лютого 2023 року суддею Печерського районного суду м. Києва відкрито провадження у цивільній справі. (а.с. 49) 24 березня 2023 року Ухвалою Печерського районного суду м. Києва цивільна справа передана за підсудністю до Білгород Дністровського міськрайонного суду. (а.с. 100-101) Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 19 липня 2023 року вказана справа надійшла до провадження судді Прийомової О.Ю. (а.с. 107) 24 липня 2023 року Ухвалою суду позовна заява призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні представник відповідача просив суд в задоволені позовних вимог позивачу відмовити у повному обсязі. Зі згоди представника відповідача, суд розглядає справу за відсутність належним чином повідомленого представника позивача. Фактичні обставини справи, встановлені судом Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши всі докази надані сторонами, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 01 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 840516418. 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 840516418. 3 січня 2019 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20190103 у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає, а ТОВ «ФК «ЕАПБ» за плату приймає належні йому права Вимоги, до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 30 січня 2019 року до Договору факторингу від 03 січня 2019 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги відповідача в сумі 6033, 61 грн, з яких: 6033, 61 грн сума заборгованості за основною сумою боргу. Відповідно до\~платіжних доручень: № 156-2\~від 14/08/2018\~на суму\~11\~090\~грн.\~00\~коп; № 157-2 від 14/08/2018 на суму 4 025 грн. 00 коп, відповідач перерахувала на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» заборгованість за кредитним договором. Представник відповідача зазначає, що вказані вище платіжні доручення є єдиними доказами, що збереглись у Відповідача, та змістовно підтверджують те, що взятий у липні 2018 кредит Відповідачем було повністю погашений. Після погашення Відповідачем вказаного вище кредиту, станом на 2018 рік та пізніше ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» жодних додаткових вимог до Відповідача не висувало, а від так після серпня 2018 року Відповідачем кредит був повністю погашений та за Відповідачем жодної заборгованості не існувало. Представник заперечує проти вказаних стверджень відповідача, зазначаючи у відповіді на відзив, що п.п. 1.2. Договору № 840516418, строк дії Договору починається з моменту його укладення та становить 30 (тридцять) днів. п.п. 1.3. Договору № 840516418 кредит надається строком на 30 (тридцять) днів. п.п. 3.1. Договору № 840516418 сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно з чинним законодавством України. п.п. 3.5. Договору №2840516418 у разі порушення Позичальником виконання зобов`язань щодо погашення Кредиту та/або сплати процентів за цим Договором та у разі, якщо встановлена п. 1.4. цього Договору Процентна ставка за користування Кредитом менша ніж 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, Товариство має право нарахувати Позичальнику пеню у розмірі різниці між 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків та Процентною ставкою, зазначеною в п.1.4. Договору, від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з першого дня користування Кредитом до першого дня порушення Позичальником умов Договору. Відповідно до даних наданих Відповідачем в Відзиві на позовну заяву, Позичальник сплатив грошові кошти в розмірі 11090 грн та 4025 грн з пропуском строків на повернення, а саме 14.08.2023 року, тобто прострочено на 14 днів. Нормативне обґрунтування, оцінка аргументів сторін. Висновки суду Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до\~платіжних доручень: № 156-2\~від 14/08/2018\~на суму\~11\~090\~грн.\~00\~коп; № 157-2 від 14/08/2018 на суму 4 025 грн. 00 коп, відповідач перерахувала на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» заборгованість за кредитним договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша\~статті 12 ЦПК України). Згідно з частиною першою\~статті 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. В постанові Верховного Суду від\~23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 вказано, що\~принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Згідно з частиною першою\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою\~статті 16 ЦК України. У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань). Ефективність захисту цивільного права залежить від характеру вимоги, що висувається до порушника та характеру правовідносин, які існують між позивачем та відповідачем. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам\~(пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18). Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам\~закону\~та є ефективними. На підтвердження позовних вимог позивач, надав до суду: договір кредиту та розрахунок за період з 30 січня 2019 року по 31.10.2020 року, де зазначено лише нарахування 6033, 61 грн, однак Позивач не надав жодних розрахунків нарахування такої заборгованості, що унеможливлює у даній справі встановити графік, період тощо за які нарахована така заборгованість, та яким чином така сума Позивачем була вирахувана. Відповідно до Постанови від 01 лютого 2023 року, справа № 199/7014/20, провадження № 61-17825св21, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, зазначив наступне: «При цьому, встановивши, що\~на підтвердження наявності в\~\~[PERSON]\~заборгованості за\~кредитним договором № 22039000092815 в сумі 170 425,15 грн банк надав лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту, відсотків та комісії, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту, відсотків та комісії по кожному платіжному періоду, що, з урахуванням задоволення вищевказаної вимоги зустрічного позову, фактично позбавляє суд можливості навести у рішенні свій розрахунок заборгованості, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення первісного позову в частині стягнення з відповідача боргу за спірним кредитним договором. Верховний Суд зауважує, що у справі, яка переглядається, на спростування відповідних висновків місцевого суду АТ «Банк Кредит Дніпро» мало можливість додати до апеляційної скарги\~документальне обґрунтування кредитної заборгованості, зокрема виписку по особовому рахунку позичальника та детальний розрахунок, на підставі яких суд апеляційної інстанції був би спроможний самостійно\~здійснити перерахунок кредитної заборгованості з огляду на недійсність умов спірного договору в частині сплати комісії за розрахунково-касове обслуговування (зменшити визначений банком обсяг заборгованості на суми погашеної позичальником та простроченої комісії). Проте під час розгляду справи банк не надав належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком в силу положень статей\~12,\~81 ЦПК України, на підтвердження визначеного ним у позовній заяві розміру заборгованості за кредитним договором № 22039000092815. В оцінці поведінки та способу ведення справ банком\~Верховний Суд враховує те, що він є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах.» З урахуванням усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, оцінивши їх належність, достатність, достовірність, прийнявши до уваги правовідносини, що випливають з фактичних обставин справи та норми Закону, що підлягають до його правозастосування, суд приходить до висновку, що позивач не надав належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком в силу положень статей\~12,\~81 ЦПК України, на підтвердження визначеного ним у позовній заяві розміру заборгованості за кредитним договором № 840516418 у розмірі 6033, 61 грн, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволенню не підлягають. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з недоведеністю позовних вимог позивача, також суд вважає за необхідне відмовити позивачу у його вимогах щодо стягнення з відповідача судового збору у розмірі 2102 грн.

Outcome: dismissed