Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

[PERSON] у серпні 2020 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому уточнив та просив припинити право спільної часткової власності на житловий будинок, виділивши позивачу в натурі 69/300 (або 23/100) частину житлового будинку літ. «А-1» з житловою прибудовою «А1-1» з визначенням порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що вони з відповідачем є співвласниками даного домоволодіння і між ними виникають суперечки з приводу порядку користування домоволодінням. Згоду про спосіб виділу частки, яка належить [PERSON] , між співвласниками не досягнуто. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 31.07.2012 року державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори Лола Ю.В., йому на праві власності належать 69/300 (або 23/100) частини житлового будинку «А-1» з житловою прибудовою літ. «А-1» з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS] . Відповідачу [PERSON] на праві власності, належить 69/300 частин житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.08.2019 року Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою ХМНО, зареєстрованого в реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.08.2019 року державним нотаріусом Цукановою О.В. Позивач [PERSON] має наміри продати належну йому частину 69/300 (або 23/100) вказаного житлового будинку. Згоди між позивачем та відповідачем з приводу придбання відповідачем відповідної частки позивача не досягнуто. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова (головуючого судді Єжова В.А.) від 16.09.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 03.11.2021 року на підставі розпорядження № 02?13/126 «Щодо повторного автоматизованого розподілу невирішених судових справ, які перебували в провадженні судді Єжова В.А.» справа надійшла в провадження судді Благої І.С. 08.02.2023 року на підставі розпорядження № 02?13/25 «Щодо повторного автоматизованого розподілу невирішених судових справ, які перебували в провадженні судді Благої І.С.» справа надійшла в провадження судді Глоби М.М. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.02.2023 року вище зазначену цивільну справу було прийнято до розгляду та визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.08.2023 року закрито підготовче засідання по справі. Справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності та позивача. Заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Харківської міської ради в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст.\~191\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як встановлено під час розгляду справи, позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 31.07.2012 року державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори Лола Ю.В., на праві приватної власності належить 69/300 (або 23/100) частини житлового будинку «А-1» з житловою прибудовою літ. «А-1» з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS] (а.с.9). З витягу про державну реєстрацію прав та технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами вбачається, що власником 69/300 частин житлового будинку, з надвірними будівлями по [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 10-15). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 24.09.2019 року за № 182160167, від 25.09.2019 року за № 182313365 вбачається, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності, належить 69/300 частин житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.08.2019 року Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою ХМНО, зареєстрованого в реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.08.2019 року державним нотаріусом Цукановою О.В., 81/200 частин житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 2-358, виданого 23.05.2013 року Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою ХМНО, зареєстрованого в реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.05.2013 року державним нотаріусом Куксіним С.Ю., 27/200 частин житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстровий № 5-2464 від 30.11.2004 року ХДНК, зареєстрованого в реєстрі нерухомого майна 23.12.2004 року (а.с. 8, 17, 18). З копії довідки, виданої ТОВ «Інвентарбюро» № 1874/1 від 04.09.2019 року встановлено, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , літня кухня з тамбуром літ. «Б, б1», льох літ. «Г», вбиральня літ. «М», літня душова літ. «Л» знаходяться в стані руйнування (а.с.16). В ході судового розгляду, за клопотанням сторін, була призначена будівельно-технічна та земельна-технічна експертиза, проведення якої було доручено судовому експерту Пальченко О.Ю. Експертним висновком судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 320/1від 09.04.2021 року експертом зазначено, що запропонований позивачем варіант поділу житлового будинку літ. А-1 з житловою прибудовою «А1-1» та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідає правовстановлюючим документам та нормативним вимогам, діючого законодавства та на розгляд суду надано два варіанти розділу житлового будинку літ. А-1 з житловою прибудовою літ. А1-1 та порядку користування земельної ділянки, що знаходиться за адресою [ADDRESS] відповідно до часток сіввласників 23/100 та 77/100 та вимог нормативно-правових актів. (а.с. 75-103) Так, перший варіант запропонований позивачем передбачає передачу в користування співвласнику [PERSON] з часткою 23/100 в користування окрему ізольовану земельну ділянку загальною площею 242 кв.м. на якій розташовані частина житлового будинку літ. А-1 з житловою прибудовою літ. А1-1, що йому виділяється. Прохід на земельну ділянку передбачено з боку [ADDRESS] через існуючі ворота. Другому співвласнику [PERSON] з часткою 77/100 пропонується в користування окрема земельна ділянка площею 808 кв.м., на який розташована окрема земельна ділянка площею 808 кв.м., на який розташована частина житлового будинку літ. А-1 з житловою прибудовою літ. А1-1, що їй виділяється. Прохід на земельну ділянку передбачено з боку провулка Ремесленого через існуючі ворота. Другий варіант відповідає варіанту поділу житлового будинку літ. А-1 з житловою прибудовою літ. А1-1 та відповідає ідеальним часткам співвласників. Перший співвласник [PERSON] з часткою 23/100 пропонується в використання окрема ізольована земельна ділянка загальною площею 242 кв.м. на якій розташовані частина житлового будинку літ. А-1 з житловою прибудовою літ. А1-1, що йому виділяється. Прохід на земельну ділянку передбачено з боку [ADDRESS] через існуючі ворота. Другому співвласнику [PERSON] з часткою 77/100 пропонується в користування окрема земельна ділянка площею 808 кв.м., на який розташована окрема земельна ділянка площею 808 кв.м., на який розташована частина житлового будинку літ. А-1 з житловою прибудовою літ. А1-1, що їй виділяється. Прохід на земельну ділянку передбачено з боку провулка Ремесленого через існуючі ворота. Користування житловим будинком літ. «А-1» з житловою прибудовою «А1-1», було визначено за згодою інших власників вказаного житлового будинку, про те, на даний час частки у праві власності між співвласниками які успадкували даний житловий будинок змінились. За змістом статей 316, 317\~ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах норм чинного законодавства. Відповідно до ст.\~358\~ЦК України - кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно зі ст.\~364\~ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Статтями 363, 367\~ЦК України передбачено, що поділ (виділ частки) майна, що є об`єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників. Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку. Виходячи з положень ст. ст. 183, 367\~ЦК України та роз`яснень, що містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок", при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі те, якщо при цьому можливо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Зважаючи на вищевикладене, існує технічна можливість виділення в натурі частини житлового будинку літ. «А-1» з житловою прибудовою «А1-1» по [ADDRESS] між співвласниками. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Аналогічна позиція визначена ст.367 ЦК України. Згідно ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Щодо вимоги про визначення порядку користування земельною ділянкою, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст.\~88\~Земельного кодексу\~України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Згідно ч. 4 ст.\~88\~ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Частинами першою та другою статті 120\~ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст.\~152\~ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно наведених вище положень ЗК України, що закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. У зв`язку з цим передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88\~ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд (Постанова Верховного Суду України від 17.02.2016 року у справі №6-1500цс15). У постанові Верховного Суду України від 01.11.2017 року у справі №6-2454цс16 зроблено висновок, що «при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові №6-41цс16 від 15.05.2017 року. Згідно положень ч. 2 статті 89\~ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно положень статті 110\~ЦПК висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. За ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~95\~ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають Порядок користування земельною ділянкою між співвласниками не визначався і не визначений по теперішній час. Пунктом 21постанови №\~7\~Пленуму Верховного\~Суду України\~від 16\~квітня 2004\~року визначено наступне: виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88\~ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішені спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташований належний співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, то при застосуванні статті 88\~ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або жилий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі. Відповідно до ч. 1 ст.\~318\~ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою). Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України). Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Згідно висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 320/1, складеного 09.04.2021 року, експертом для забезпечення доступу кожного із співвласників до належної їм частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, виходячи із фактичного розміру земельної ділянки за спірною адресою було запропоновано два варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою, а саме: Перший варіант, висновку експерта (запропонований позивачем) відповідає варіанту поділу житлового будинку літ. А-1 з житловою прибудовою літ. А1-1 , та відповідає ідеальним часткам співвласників. Перший співвласник\~-\~ [PERSON] з часткою 23/100 пропонується в користування окрема ізольована земельна ділянка зальною площею 242 кв.м. на якій розташовані частина житлового будинку літ. А-1 з житловий прибудовою літ.А1-1, що йому виділяється На графічному додатку 4 та на зображенні № 15 ця ділянка позначена блакитним кольором, в тому числі під житловим будинком. Прохід на земельну ділянку передбачено з боку [ADDRESS] через існуючі ворота. Другий співвласник\~ [PERSON] з часткою 77/100 пропонується в користування окрема земельна ділянка площею 808 кв.м, на який розташована частина житлового будинку літ. А-1 з житловою прибудовою літ. А1-1, що їй виділяється. На зображенні №14 та графічному додатку 4 ця ділянка позначена І помаранчевим кольором, в тому числі під будівлями та спорудами. В тому числі частина земельної ділянки площею 4,26 кв.м (\~на зображенні\~№15\~та в\~додатку №4\~вказана жовтим\~кольором), яку пропонується обтяжити сервітутом при оформленні правовстановлюючих документів на цю земельну ділянки. Ця частина земельної ділянки площею 4,26 кв.м в вигляді прямокутника шириною 1м, довжиною 4,26 м, яка розташована вздовж зовнішньої стіни житлового будинку (прибудови літ. а7) та виділяється другому співвласнику для можливості відповідно до ст. 99 та ст. 100 Земельного Кодексу, - здійснювати право проходу першому співвласнику для виконання ремонтних робіт та догляду за зовнішньою стіною житлового будинку (прибудови літ.а7). Прохід на земельну ділянку передбачено з боку провулка Ремесленого через існуючі ворота. Опис межі: В описі меж термін «фасадна межа» означає межу, що виходить безпосередньо на [ADDRESS] , що розділятиме земельні ділянки площею 242 кв.м. та 808 кв.м. співвласників описується наступним чином: Вихідна точка розташована на фасадній межі земельної ділянки по [ADDRESS] на відстані 19,44 м від кута, та на відстані 12,69 від домоволодіння [ADDRESS] . Від вихідної точки під кутом 90° до фасадної межі земельної ділянки в глиб ділянки, довжиною 2,33 метра, В заданому напрямку вздовж внутрішньої стіни житлового будинку літ. «А-1» довжиною 6,43 м. Межа змінює\~напрямок на\~90°\~в сторону\~провулка Ремесленого\~довжиною 0,87 м. вздовж внутрішньої стіни житлового будинку між приміщенням №1-2 та №1-3. Межа змінює напрямок на 90° вглиб земельної ділянки довжиною 2,76 метрів; вздовж внутрішньої стіни житлового будинку літ. А-1, між приміщеннями №1-1 та №1-2. Межа змінює напрямок на 90° в сторону провулка Ремесленого довжиною 1,0 рів; вздовж зовнішньої стіни житлового будинку літ. А-1. Межа змінює напрямок на 90° в сторону вглиб земельної ділянки довжиною метрів; вздовж зовнішньої стіни житлового будинку літ. А-1. В заданому напрямку вздовж зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А-1» приибудови літ.а7) довжиною 4,26 м В заданому напрямку довжиною 2,12 м Межа, змінює напрямок на 90° та прямує в сторону домоволодіння [ADDRESS] довжиною 14,51 м до перетину з огорожею з домоволодінням [ADDRESS] до точці на огорожі на відстані 17,71м від вулиці Коновалова. Варіант другий ( зобр. № 16 Додаток № 5) відповідає варіанту поділу житлового будинку літ. А-1 з житловою ібудовою літ А1-1 та відповідає ідеальним часткам співвласників Перший співвласник\~-\~ [PERSON] з\~часткою 23/100 пропонується в користування окрема ізольована земельна ділянка зальною площею 242 кв.м. на якій розташовані частина житлового будинку літ. А-1 з житловий прибудовою літ.А1-1, що йому виділяється. На графічному додатку 5 та на зображенні №16 ця ділянка позначена блакитним кольором, в тому числі під житловим будинком. В тому числі частина земельної ділянки площею 1 кв.м (на\~зображенні №16\~та в\~додатку №5\~вказана жовтим\~кольором), яку пропонується обтяжити сервітутом при оформленні правовстановлюючих документів на цю земельну ділянки. Ця частина земельної ділянки площею 1 кв.м в вигляді квадрата зі стороною 1м, яка розташована в куту зовнішньої стіни житлового будинку та прибудови літ. а7 та виділяється першому співвласнику для можливості відповідно до ст.99 та ст. 100 Земельного Кодексу, - здійснювати право проходу другому співвласнику для виконання ремонтних робіт та догляду за зовнішньою стіною житлового будинку. Прохід на земельну ділянку передбачено з боку [ADDRESS] через існуючі ворота. Другий співвласник\~ [PERSON] з\~часткою 77/100 пропонується в користування окрема земельна ділянка площею 808 кв.м, на який розташована частина житлового будинку літ. А-1 з житловою прибудовою літ. А1-1, що їй виділяється. На зображенні №16 та графічному додатку 5 ця ділянка позначена помаранчевим кольором, в тому числі під будівлями та спорудами. Прохід на земельну ділянку передбачено з боку провулка Ремесленого через чуючі ворота. В описі меж термін «фасадна межа» означає межу, що виходить посередньо на [ADDRESS] , що розділятиме земельні ділянки площею 242 кв.м. та 808 кв.м. співвласників описується наступним чином: Вихідна точка розташована на фасадній межі земельної ділянки по [ADDRESS] на відстані 19,44 м від кута та на відстані 12,69 від домоволодіння [ADDRESS] . Від вихідної точки під кутом 90° до фасадної межі земельної ділянки в глиб ділянки, довжиною 2,33 метри. В заданому напрямку вздовж внутрішньої стіни житлового будинку літ. «А-1» довжиною 6,43 м. Межа змінює напрямок на 90° в сторону провулка Ремесленого довжиною 0,87м. вздовж внутрішньої стіни житлового будинку між приміщенням №1-2 та 1-3. Межа змінює напрямок на 90° вглиб земельної ділянки довжиною 2,76 метрів; вздовж внутрішньої стіни житлового будинку літ. А-1 , між приміщеннями №1-1 та 1-2. Межа змінює напрямок на 90° в сторону провулка Ремесленого довжиною 1,0 м. вздовж зовнішньої стіни житлового будинку. Межа змінює напрямок на 90° вглиб земельної ділянки довжиною 6,38,метрів; Межа, змінює напрямок на 86° та прямує в сторону домоволодіння [ADDRESS] довжиною 15,51 м до перетину з огорожею з домоволодінням [ADDRESS] в точці на огорожі відстані 17,метрів від [ADDRESS] . Усі варіанти, запропоновані експертом передбачають можливість передання сторонам частини земельної ділянки з забезпеченням повної ізоляції співвласників один від одного, проте, другий варіант не потребує ніяких переобладнань і передбачає можливість ізольованого використання належної кожному власнику частки домоволодіння. Суд також враховує правову позицію, викладену Постанові Верховного суду від 01.12.2022 року у справі № 201/10184/20, в якій зазначається про наступне. З огляду на викладене, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе встановити порядок користування земельною ділянкою саме за варіантом № 2, зображення 16, сторінка 95, відображеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи 320/1, складеного 09.04.2021 року. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved