Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Чубик Богдан Григорович, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме встановити, що [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Львові є його троюрідною сестрою, а також просить суд визначити йому додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини. В обґрунтування позову покликається на те, що він є троюрідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] , до смерті проживала одна, одруженою не була, рідних братів та сестер не мала. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а сааме квартиру [ADDRESS] . Позивач повідомив, що він звернувся до державного нотаріуса П`ятої Львівської держаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину як троюрідний брат померлої, оскільки інших спадкоємців за законом після її смерті немає. Позивач зазначив, що підтвердити факт родинних відносин з померлою [PERSON] в позасудовому порядку не можливо, оскільки документи, які підтверджують їх родинні зв`язки в повній мірі не збереглися. Окрім того, [PERSON] повідомив, що ним було пропущено строк для прийняття спадщини оскільки про смерть сестри він дізнався від працівників поліції, які розшукували родичів померлої. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 10.08.2023 відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження. Окрім того, ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 10.08.2023 витребувано у П`ятої Львівської держаної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] . Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 12.10.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. 14.11.2023 представник відповідача [PERSON] - адвокат Фецяк В.Я. подав клопотання про закриття провадження у справі. Окрім того, Фецяк В.Я. подав письмові пояснення щодо поданого позову, у яких зазначив, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Представник позивача Чубик Б.Г. в судовому засіданні просив суд задоволити позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Фецяк В.Я. в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову. Окрім того, Фецяк В.Я. в судовому засіданні просив суд не розглядати його клопотання про закриття провадження у справі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Представник П`ятої Львівської державної нотаріальної контори - Зубашевський Н.П. в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку смс - повідомлення. Заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /а.с.7/. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.18/. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - квартира [ADDRESS] /а.с.8/. [PERSON] народився [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] /а.с.17/. Згідно відповідей начальника Володимир - Волинського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Войтюк А. №875/20.15-06-101 від 04.09.2020 та №1553/20.15-04-27 від 17.10.2020 вбачається, що: [PERSON] (батько померлої [PERSON] ), 1924 року народження, помер [INFO] у м. Володимир - Волинський у віці 70 років, актовий запис №377; [PERSON] (дід померлої [PERSON] зі слів позивача), 1894 року народження, помер [INFO] у м. Львів у віці 84 роки, актовий запис №221; [PERSON] (мати позивача - [PERSON] ) [INFO] , померла [INFO] у м. Володимир - Волинський у віці 52 роки, актовий запис №106. Дошлюбне прізвище [PERSON] - [PERSON] ; [PERSON] (дід [PERSON] , батько [PERSON] та брат [PERSON] зі слів позивача) помер [INFO] у віці 89 років, актовий запис №95 /а.с.32-33/. Як вбачається з матеріалів справи, 21.08.2020 [PERSON] звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом та 25.09.2020 листом завідувача П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кірілової Т.М. йому було повідомлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] вилучена на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова про тимчасовий доступ до речей і документів /а.с.12, 34/. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, що підтверджують наявність: родинних відносин (певний ступінь споріднення зі спадкодавцем); сімейних відносин; відносин із утримання (перебування на утриманні спадкодавця спадкоємцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини). Позитивні юридичні факти, тобто ті, які повинні існувати на час відкриття спадщини і можуть зумовлювати, за передбачених у ЦК України умов, виникнення права на спадкування за законом. Аналіз положень глави 68 ЦК України дозволяє стверджувати, що для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, що підтверджують наявність: родинних відносин (певний ступінь споріднення зі спадкодавцем); квазіродинних відносин (усиновлення спадкоємця чи спадкодавця); сімейних відносин (шлюб зі спадкодавцем; проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини); відносин із утримання (перебування на утриманні спадкодавця спадкоємцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини). Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Відповідно до частин першої-другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з частинами першою-другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини другої статті 77, частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження № 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підтвердження факту, що він є троюрідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] , надав до суду копію свідоцтва про народження та копію свідоцтва про смерть [PERSON] , копію свідоцтва про своє народження, копію свідоцтва про смерть батька померлої - [PERSON] , копії відповідей начальника Володимир - Волинського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Войтюк А. №875/20.15-06-101 від 04.09.2020 та №1553/20.15-04-27 від 17.10.2020, а також фотокартки. Окрім того, з метою встановлення обставин справи в судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , яка повідомила, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братами. [PERSON] є батьком [PERSON] . [PERSON] - це донька [PERSON] . Свідок повідомила, що [PERSON] проживав у м.Львові та помер у 1994 році. Свідок зазначила, що [PERSON] є її двоюрідним братом, сином [PERSON] , яка є донькою [PERSON] (її діда). Підтвердила, що на долучених до позовної заяви позивачем фотознімках знаходяться [PERSON] та його рідні - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] . Проте, на переконання суду факт перебування [PERSON] у родинних стосунках з [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме, що [PERSON] є троюрідним братом [PERSON] , не може підтверджуватися самими лише показами свідка. Покази свідка не можуть вважатися достатніми та достовірними доказами наявності між особами певних родинних відносин. Інші надані позивачем докази на думку суду не підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , з огляду на наступне. Наявні в матеріалах справи фотокартки можуть підтверджувати той факт, що [PERSON] та [PERSON] були знайомі між собою. Однак, сама лише наявність взаємовідносин між особами не може свідчити про те, що вони є родичами та підтверджувати ступінь споріднення. Крім того, за відсутності в матеріалах справи будь-яких офіційних документів із фото [PERSON] (копія паспорта, пенсійного посвідчення тощо) можна лише припускати, що особа, яка зображена на наданих суду позивачем фотокартках, є [PERSON] . Однак, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданої суду копії відповіді начальника Володимир - Волинського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Войтюк А. №875/20.15-06-101 від 04.09.2020 вбачається, що дошлюбне прізвище матері позивача [PERSON] - [PERSON] , а не [PERSON] як зазначає [PERSON] /а.с.32/. Отже, відповідні доводи позивача є не обґрунтованими та не підтвердженими належними доказами. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, [PERSON] не було надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження того факту, що він є троюрідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] . Щодо вимоги позивача про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суд зазначає наступне. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, однак позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що у нього були об`єктивні перешкоди для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Окрім того, враховуючи те, що вимога [PERSON] про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] є похідною від позовної вимоги про встановлення факту родинних відносин з померлою, яку суд визначає недоведеною та такою, що задоволенню не підлягає, отже позивач не належить до спадкоємців померлої за законом, тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині, оскільки в силу вимог ч.3 ст.1272 ЦК України такий строк може бути визначений лише за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони покликались як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на недоведеність обставин, на які посилається позивач. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Outcome: dismissed