Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Сумський обласний центр зайнятості в особі Конотопської філії Сумського обласного центру зайнятості звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що [PERSON] за поданою нею заявою 24.03.2023 року було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю. 23.06.2023 року [PERSON] припинено реєстрацію безробітного на підставі заяви про відмову від послуг зайнятості. За період з 03.05.2023 по 23.06.2023 року [PERSON] була виплачена допомога по безробіттю у сумі 5471, 79 грн. В результаті обміну інформацією з Пенсійним фондом України працівниками центру зайнятості було встановлено факт працевлаштування відповідача у ТОВ «АНТАРКС-2050» з 03.05.2023 року, а саме у період перебування на обліку у статусі зареєстрованої безробітної. 18.08.2023 року Сумським обласним центром зайнятості був виданий наказ №277 «Про повернення коштів», копію якого з проханням добровільного повернення коштів в 15-денний термін з дати отримання листа було рекомендованим листом направлено на адресу [PERSON] , яка 25.08.2023 року отримала лист. Проте, станом на 09.10.2023 року відповідачем заборгованість не погашена. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача на свою користь кошти в сумі 5471,79 грн. неправомірно отриманої допомоги на випадок безробіття, виплачені як допомога по безробіттю, а також 2684 грн. судових витрат. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 19.10.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав до суду заява про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] жодного разу в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалася та заяву про відкладення судового розгляду не подавала. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути за відсутності відповідача. Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 24.03.2023 року [PERSON] звернулася до Буринського відділу Конотопської філії Сумського обласного центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с.4, 5). У заяві про надання статусу безробітного [PERSON] вказала, що не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст.4 ЗУ «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших, передбачених законодавством, доходів, а також підтвердила, що з правами та обов`язками безробітного ознайомлена та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. Відповідно до наказів від 24.03.2023, 27.03.2023 року відповідачу [PERSON] надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 25.03.2023 року по 20.09.2023 року, що підтверджується витягом із наказів про прийняті рішення по особі від 22.08.2023 (а.с.6). Статтею 1 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ст.ст.3, 4 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. До зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Статусу безробітного може набути зокрема особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи (п.1 ч.1 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення»). Частинами 2 та 3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно п.4 ч.2 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані: протягом трьох робочих днів інформувати кар`єрного радника про обставини, які є підставою для припинення реєстрації, визначені частиною першою статті 45 цього Закону. Відповідно до п.п. 1, 9 ч.1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється, зокрема, у разі: зайнятості особи та встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), крім виконання оплачуваних робіт під час проходження зареєстрованим безробітним виробничого навчання та виробничої практики на підприємстві, в установі, організації, індивідуального навчання на робочому місці (на виробництві) або стажування, участі у громадських роботах або інших роботах тимчасового характеру, виконання оплачуваної роботи, пов`язаної з організацією підготовки та проведення виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів. Частиною 3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до п.6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року №60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 року №7-1, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з п.7 Порядку рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. З даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування вбачається в травні місяці 2023 року [PERSON] була працевлаштована до ТОВ «АНТАРЕС-2500» (а.с.7). Відповідно до акту №2 про встановлення факту неправомірного отримання допомоги по безробіттю працевлаштування безробітною [PERSON] під час перебування на обліку в Буринському відділі Конотопської філії Сумського ОЦЗ від 17.08.2023 року 11.08.2023 р., під час опрацювання пам`ятки «Працевлаштування в період СБ» встановлено, що [PERSON] , перебуваючи на обліку як безробітна, працевлаштована до ТОВ «АНТАРЕС-2500» з 03.05.2023 року (а.с.8). Згідно наказу №НТ230623 від 23.06.2023 року [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю (а.с.6 зворот). Крім того, наказом директора Сумського обласного центру зайнятості №277 від 18.08.2023 року наказано заступнику директора Конотопської філії Сумського ОЦЗ В. Липовецькій направити [PERSON] письмове повідомлення про повернення коштів з копією цього наказу, вжити всіх необхідних правових заходів для стягнення заборгованості з [PERSON] за період з 03.05.2023 року по 23.06.2023 року в сумі 5471,79 грн. в порядку досудового врегулювання спору, в разі необхідності направити матеріали до суду (а.с.9). Згідно листа від 23.08.2023 року №01-04/409-11.4/23 [PERSON] було направлено копію наказу Сумського ОЦЗ від 18.08.2023 №277 та повідомлено про те, що кошти отримані нею, як допомога по безробіттю, в сумі 5471,79 грн. підлягають поверненню протягом п`ятнадцяти календарних днів від дня отримання повідомлення (а.с.11-12). Однак відповідачем в добровільному порядку не було повернуто центру зайнятості кошти отримані нею, як допомога по безробіттю, в сумі 5471,79 грн. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ст.1212 ЦК України). На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що виконання оплачуваної роботи (надання послуг) відповідачем є обставиною, яка впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення нею центру зайнятості про таку обставину свідчить про невиконання останньою своїх обов`язків та є підставою для стягнення з неї суми виплаченої допомоги по безробіттю в розмірі 5471,79 грн. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов підлягає повному задоволенню, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути, понесені ним судові витрати у розмірі 2684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved