Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

01.08.2023р. [PERSON] (прізвище до реєстрації шлюбу [PERSON] ), зареєстроване місце проживання якої в с.Концеба, Подільського району, Одеської області, та яка має на утриманні малолітню дитину, звернулася до суду в порядку ч.2 ст.28 ЦПК України з вказаною позовною заявою до [PERSON] , місце проживання якого зареєстровано в м.Одеса, обґрунтовуючи вимоги тим, що 25.09.2021р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем, за час якого [INFO] у них народився син [PERSON] , але під час подружнього життя з`ясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, між ними відсутнє взаєморозуміння, в результаті чого вони стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, син проживає біля позивачки. З огляду на зазначене, позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, на примирення вона не згодна, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб, та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати по справі. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, після розірвання шлюбу прізвище просила залишити незмінним, а справу розглянути за її відсутності (а.с.23). Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечує, справу просив розглянути без його участі (а.с.19). Як зазначено у ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, а в силу ч.3 ст.211 цього Кодексу особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 цього Кодексу). Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, син проживає біля позивачки, остання на примирення не згодна і відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивачки про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи положення ч.1 ст.113 СК України та ч.8 ст.294 ЦПК України щодо права особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, на вибір прізвища після розірвання шлюбу, та вимоги позивачки залишити після розірвання шлюбу її прізвище незмінним, вважає їх такими, що підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що судові витрати по справі, які понесла позивачка, складаються з судового збору в сумі 1073,60грн.; витрати, пов`язані з розглядом справи, відсутні, у зв`язку з чим суд відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір. Суд також роз`яснює, що згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті; той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved