Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради коштів, надміру виплачених за призначеною житловою субсидією, у сумі 5594,77 грн., а також сплаченого судового збору у розмірі 2684 грн. Позов мотивує тим, що Личаківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, яке є структурним підрозділом даного, на підставі заяви [PERSON] від 4 грудня 2018 року призначено останній житлову субсидію на оплату комунальних послуг на період з 1 грудня 2018 року по 30 квітня 2019 року. При поданні заяви для призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії [PERSON] , заповнюючи графу «Сімейний стан», розділу 1 Декларації, зазначила: «розлучена». При наступному зверненні 3 лютого 2022 року відповідачем було додано копію свідоцтва про розірвання шлюбу між нею та чоловіком [PERSON] . В результаті перевірки, проведеної спеціалістами Личаківського відділу соціального захисту управління встановлено, що шлюб між [PERSON] та її чоловіком [PERSON] було розірвано 12 січня 2019 року, а відтак на момент звернення для призначення житлової субсидії 4 грудня 2018 року відповідач була заміжня, однак через подання недостовірних даних житлова субсидія була призначена без врахування доходів її чоловіка. В результаті вищенаведеного, виникла переплата бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії за період з 1 грудня 2018 року по 30 квітня 2019 року в сумі 5594,77 грн. Позивач вказує, що з метою досудового врегулювання даного спору 11 лютого 2022 року, 24 травня 2022 року, 15 серпня 2022 року, 14 жовтня 2022 року заявнику скеровані повідомлення про повернення надміру виплачених коштів та запропоновано повернути її добровільно в установлений строк, однак на момент звернення до суду належна до повернення надміру виплачена субсидія залишається непогашеною, відтак просить стягнути таку в судовому порядку. Матеріали позову були подані до Личаківського районного суду м. Львова 14 серпня 2023 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких визначено суддю Стрепка Н.Л. У відповідності до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом в порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України 15 серпня 2023 року було отримано витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо відповідача [PERSON] з якого вбачалось, що в реєстрі відсутні відомості про останню. У зв`язку з наведеним 15 серпня 2023 року судом також було скеровано запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи. 1 вересня 2023 року судом було отримано відповідь на вказаний вище запит щодо зареєстрованого місце проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 1 вересня 2023 року дану справу прийнято до розгляду, відкрито у ній провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в ній матеріалами. При цьому даною ухвалою сторонам було встановлено строк для подання заяв по суті, зокрема визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію вказаної вище ухвали, а також копію позовної заяви з додатками того ж дня - 1 вересня 2023 року було скеровано сторонам для відома, 8 вересня 2023 року зазначене поштове відправлення отримано представником позивача, а 10 жовтня 2023 року поштове відправлення, що скеровувалось відповідачу, повернулось до суду без вручення за закінченням терміну зберігання, що з врахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України слід вважати днем вручення судової повістки (повідомлення про дату, час та місце розгляду справи у даному випадку). З метою дотримання прав відповідача судом 10 жовтня 2023 року було повторно скеровано останній копію ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками для відома, однак, як вбачається з відстеження поштового відправлення, 13 листопада 2023 року зазначене відправлення не було вручено відповідачу під час доставки та станом на даний час таке залишається не врученим, хоч і прибуло у точку видачі/доставки (поштове відділення відповідача) ще 11 листопада 2023 року. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Подібні за змістом правові позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-6. З врахуванням положень ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд даної справи по суті розпочався. З наведеного вище вбачається, що учасники справи повідомлені про розгляд такої належним чином, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні не подали, а також відповідачем не подавалось до суду відзиву на позов, строк для подання такого сплив. Відтак з врахуванням того, що відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, з метою дотримання розумного строку розгляду справи суд згідно з ч.ч. 1, 2, 5, 8 ст. 279 ЦПК України вважає за можливе завершити розгляд справи та ухвалити рішення за наявними у такій матеріалами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому у відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А згідно з ч.ч. 1-4 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Суд у відповідності до вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Разом з тим, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків. Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. В судовому засіданні встановлено, що Личаківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради відповідно до ухвали Львівської міської ради №32 від 4 лютого 2021 року «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів» є структурним підрозділом управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, виконавчого органу Львівської міської ради. 6 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до Личаківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради з заявою, зареєстрованою за №2572, про призначення житлової субсидії (а.с. 3). При цьому разом з заявою [PERSON] подала декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в пункті 3. розділу І якої зазначаючи дані осіб, які входять до складу домогосподарства, вказала себе [PERSON] , вказавши свій сімейний стан як «розлучена», двох доньок - [PERSON] та [PERSON] , а також [PERSON] , з приміткою що такі фактично не проживають в будинку. В розділі ІІІ. декларації вказуючи дані про види та суми доходів осіб, які входять до складу домогосподарства, а також членів сім`ї даних осіб, вказала лише себе [PERSON] , вид доходу - пенсія (а.с. 3-4). Порядок призначення житлової субсидії визначається Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848. Так п. 4 даного Положення в редакції, чинній на момент звернення відповідача з заявою, передбачено, що житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, визначеного в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 9 Положення житлова субсидія розраховувалась на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включалися всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії. Під час призначення житлової субсидії враховувались також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені). Кількість членів домогосподарства визначалась на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія. Пунктом 13. Положення було передбачено, що для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання зокрема: заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики; декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики; довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру. Також даним пунктом Положення було визначено, що громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру. При цьому відповідно до п. 14. Положення для призначення житлових субсидій на запит структурних підрозділів з питань соціального захисту населення у п`ятиденний строк з дня його отримання мали бути подані відомості про: доходи осіб та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійним фондом України у порядку, встановленому Фондом та Мінсоцполітики; доходи осіб з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, а також групу платників єдиного податку, до якої належить фізична особа - підприємець, що обрала спрощену систему оподаткування, - ДФС у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном; перетин державного кордону особами, у яких обов`язково зазначаються дати перетину державного кордону, - Держприкордонслужбою; наявність в осіб транспортних засобів - уповноваженими органами МВС у порядку, встановленому Мінсоцполітики та МВС; реквізити документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство або право іноземця або особи без громадянства на законних підставах перебувати на території України, - ДМС у порядку, встановленому Мінсоцполітики та МВС; наявність у осіб заборгованості за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів із Єдиного реєстру боржників - Мін`юстом у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мін`юстом; склад зареєстрованих у житлових приміщеннях (будинках) осіб - органами місцевого самоврядування або уповноваженими ними органами; забезпеченість громадян житловою площею та комунальними послугами - управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг, у яких зазначається: розмір платежів за житлово-комунальні послуги у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів житлово-комунального обслуговування; розмір внесків/платежів об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів житлово-комунального обслуговування; сума простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, а також сума простроченої понад два місяці заборгованості з оплати обов`язкової частки платежу за житлово-комунальні послуги, обов`язкової частки внеску/платежу на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, внеску за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами. Як вбачається з розрахунку субсидії на житлово-комунальні послуги відділом соцзахисту було прийнято рішення про призначення [PERSON] субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з грудня 2018 року по квітень 2019 року включно щомісячно. При призначенні такої було враховано доходи [PERSON] за період з квітня 2018 року до вересня 2018 року (а.с. 7). При цьому у вказаній вище декларації відповідач [PERSON] розписалась про те, що вона усвідомлює, що в разі подання нею неповних або недостовірних відомостей про осіб, які входять до складу домогосподарства, та членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання), їхні доходи, майновий стан і витрати, їй може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинення її надання. У такому разі вона зобов`язалась повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії. (а.с. 3-4). Водночас, згідно з актом №7 від 3 лютого 2022 року про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками при призначенні житлових субсидій, складеним Личаківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, таким в результаті проведеної перевірки правильності та повноти інформації, наданої на призначення житлових субсидій (соціальної допомоги) [PERSON] було виявлено порушення, передбачене п. 119 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848, а саме зазначення громадянином у заяві та/або декларації недостовірних даних, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії (а.с. 10). Так з наявної в матеріалах справи копії паспорту громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що 7 червня 1995 року нею було зареєстровано шлюб з [PERSON] (а.с. 5). При цьому як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 12 січня 2019 року Личаківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Львівській області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 12 січня 2019 року (а.с. 5). Відтак станом на день подання заяви про призначення їй житлової субсидії 6 грудня 2018 року [PERSON] ще перебувала в шлюбі з [PERSON] та нею було недостовірно зазначено в декларації свій сімейний стан та не вказано в такій дані про види та суми доходів свого чоловіка. Як вбачається з розрахунку від 11 лютого 2022 року суми призначених та перерахованих субсидій [PERSON] за період 1 грудня 2018 року - 30 квітня 2019 року, сума призначеної останній субсидії становила 9348,08 грн., з яких було повернуто в державний бюджет за послугу з газопостачання 3753,31 грн. (а.с. 10). Матеріали справи містять копії повідомлень про повернення надміру виплачених коштів, що скеровувались Личаківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на адресу [PERSON] 11 лютого 2022 року, 24 травня 2022 року, 15 серпня 2022 року та 14 жовтня 2022 року, в яких останню було повідомлено про обов`язок повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії у розмірі 5594,77 грн. до державного бюджету на рахунок управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (а.с. 11-14). В таких [PERSON] було попереджено, що у разі відмови добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення буде вирішуватись у судовому порядку, однак згідно з позовом такі останньою добровільно не було повернуто, доказів на спростування цього відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ст.ст. 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно з абз. 4 п. 119 чинного на даний час Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848, передбачено, що за рішенням уповноваженого органу надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється, у тому числі за поданням управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг у разі, коли у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії. Пунктом 125 такого передбачено, що у випадках, зазначених в абзацах четвертому - дев`ятому пункту 119 цього Положення, на вимогу уповноваженого органу, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином. При цьому згідно з п. 127 Положення у разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується у судовому порядку. Відтак оскільки з наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач звертаючись з заявою про призначення їй житлової субсидії зазначила в декларації недостовірну інформації щодо свого сімейного стану, через що при призначенні такої не були враховані доходи її чоловіка, внаслідок чого виникла переплата бюджетних коштів у вигляді призначеної відповідачу субсидії за період з 1 грудня 2018 року по 30 квітня 2019 року, надміру виплачені кошти добровільно на підстав повідомлень позивача відповідач не повернула, а відтак такі підлягають стягненню в судовому порядку. У справі, яка розглядається ніщо не свідчить про те, що проведений позивачем розрахунок надміру виплачених коштів є невірним, оскільки доказів протилежного відповідачем не представлено. Таким чином, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення в повному обсязі. При цьому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме на оплату судового збору в розмірі 2684 грн., сплата якого підтверджується наданою позивачем квитанцією та випискою про зарахування таких (а.с. 17). На підставі наведеного та

Outcome: approved