Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про визнання недійсним кредитного договору, в якій просила визнати недійсним договір про відкриття кредитної лінії №0735-8192 від 28.06.2021 між [PERSON] та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та зобов`язати ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» видалити персональні дані позивача та договору про відкриття кредитної лінії №0735-8192 від 28.06.2021 з бази даних ТОВ «Українське бюро кредитних історій», а також власних електронних баз, серверів, припинити їх збір, обробку, систематизацію, накопичення, зберігання, використання, розповсюдження та передачу кредитної історії. В обґрунтування позовних вимог вказала, що нею подано вказаний позов через шахрайські дії невідомих третіх осіб, оскільки кредитний договір з відповідачем вона не укладала. Позивач з 2005 року користується абонентським номером «Водафон» [NUMBER] . У період з 09.05.2021 по 27.06.2021 включно позивачу надходили дзвінки з невідомих їй телефонних номерів. Вночі 28.06.2021 року невідомі особи шляхом блокування її сім картки «Водафон» [NUMBER] заволоділи нею шляхом перевипуску у сервісному центрі та здійснили від її імені реєстрацію на онлайн-сервісах, належних ТОВ «ВЕЛЛФІН», ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», ТОВ «СЛУЖБА МИТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ». У подальшому вдень 28.06.2021, незаконно використавши персональні дані позивача та вказаний абонентський номер телефону, невідомою особою було оформлено три онлайн-кредити на ім`я позивача, за якими переведено кредитні кошти на невідомий для неї рахунок. При цьому, позивач ніколи не укладала договори онлайн-кредитування, кредитних коштів за цими чи іншими договорами вона не отримувала та умови договорів їй невідомі. У зв`язку з чим, позивач негайно звернулася до Октябрського відділення поліції ГУНП в Полтавській області із заявою про злочин щодо блокування сім карти, заволодіння абонентським номером та незаконного оформлення кредитів на її ім`я. За її заявою 08.07.2021 було зареєстровано кримінальне провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12021175420000637 за ст. 190 КК України. Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що в момент оформлення кредитних договорів її сім картка «Водафон» [NUMBER] була в розпорядженні невідомих осіб, які використали її для здійснення ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційних системах фінансових компаній шляхом вводу цифрових кодів, направлених смс-повідомленнями на вказаний номер та вчинили інші дії, направлені на отримання грошових коштів від відповідача та їх привласнення. На підставі викладеного, позивач звернулася до суду з даним позовом. 15.09.2021 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави дану позовну заяву було залишено без руху. 22.09.2021 року на виконання ухвали Октябрського районного суду усунуто недоліки позовної заяви та відкрито провадження у справі, у якій призначено підготовче судове засідання. 21.04.2022 року від позивача надійшла заява про зміну позовних вимог, в якому позивач просила визнати неукладеним договір про відкриття кредитної лінії №0735-8192 від 28.06.2021 між [PERSON] та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та зобов`язати ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» видалити персональні дані позивача та договору про відкриття кредитної лінії №0735-8192 від 28.06.2021, а також власних електронних баз, серверів, припинити їх збір, обробку, систематизацію, накопичення, зберігання, використання, розповсюдження та передачу кредитної історії (а.с. 132). 02.11.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що позивачем не надано доказів того, що кредитний договір був укладений саме не позивачем у справі, а іншими особами. Звертає увагу те, що позивач доводить, що вона не укладала кредитний договір, у зв`язку з цим просить визнати його недійсним. Проте вказаний договір, який не укладено, не може бути визнаний недійсним. Тому позивачем обрано неналежний спосіб захисту. Товариство «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою компанією, яка здійснює свою діяльність на ринку фінансових послуг щодо надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ІК № 116 від 01.08.2013 року та ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, згідно розпорядження № 2401 від 08.07.2017. Укладення кредитних договорів здійснюється відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір укладений у спосіб визначений чинним законодавством з повним дотриманням вимог щодо його укладення (а.с. 66-71). 19.11.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що відповідач так і не надав суду та позивачу копії документів, що витребувані ухвалою суду, а тому неможливо встановити, на який саме рахунок згідно Договору були перераховані кредитні кошти, хто саме повідомив відповідача про номер рахунку, кому належить цей рахунок, тобто відповідачем перераховані кошти невстановленій особі. Позивач стверджує, що в АТ «ПУМБ» вона не мала та не має будь-яких відкритих рахунків. Відповідач у своєму відзив не спростував доводів та аргументів, наведених у позовній заяві, необхідних документів не надав (а.с.106-109). 17.01.2023 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до суду направив письмові пояснення з приводу позовних вимог. Вказав, що вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Товариством винесено наказ, яким сторнували зобов`язання за неукладеним [PERSON] кредитним договором (наказ № 55-СП від 25.11.2022 року). Після чого відповідачем були здійснені дії щодо виключення інформації з Українського бюро кредитних історій щодо зобов`язань між позивачем та відповідачем за кредитним договором № 0735-8192 від 28.06.2021 року, а також здійснено дії щодо видалення інформації стосовно вказаного кредитного договору. У зв`язку з цим, відповідач вважає щодо позовних вимог про зобов`язання вчинити певні дії (щодо видалення персональних даних) предмет спору відсутній, а стосовно позовної вимоги про визнання угоди неукладеною слід відмовити. Ухвалою суду від 12.12.2023 закрите провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про зобов`язання вчинити певні дії у зв`язку з відсутністю предмету спору. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з такого. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що у період з 09.05.2021 по 27.06.2021 [PERSON] надходили дзвінки з невідомих їй телефонних номерів. Вночі 28.06.2021 року невідомі особи шляхом блокування сім картки «Водафон» [NUMBER] заволоділи нею шляхом перевипуску у сервісному центрі та здійснили від імені позивача реєстрацію на онлайн-сервісі кредитування, належних ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». 28.06.2021 незаконно використавши персональні дані позивача та абонентський номер телефону [NUMBER] невідома особа оформила Договір про відкриття кредитної лінії № 0735-8192 від 28.06.2021 у ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на ім`я [PERSON] , за якими переведено кредитні кошти в розмірі 20000 на невідомий для позивача рахунок, картка [NUMBER] . За заявою позивача 08.07.2021 було зареєстровано кримінальне провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12021175420000637 за ст. 190 КК України (а.с. 26). У рамках кримінального провадження встановлено, що вказаний картковий рахунок, відкритий на ім`я [PERSON] , який отримав 28.06.2021 року суму 20 000 грн. (а.с.140-145). Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що в момент оформлення кредитних договорів сім картка «Водафон» [NUMBER] , належна позивачу, була в розпорядженні невідомих осіб, які використали її для здійснення ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційних системах фінансових компаній шляхом вводу цифрових кодів, направлених смс-повідомленнями на вказаний номер та вчинили інші дії, направлені на отримання грошових коштів від відповідача та їх привласнення, що підтверджується належними та допустимими доказами. Як встановлено статтею 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Умови вчинення договорів визначені Главою 52 ЦК України. Так, за змістом статей 626-627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує, що вона кредитний договір не укладала. Вирішуючи даний спір, суд приходить до висновку що вимога про визнання правочину неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.06.2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) дійшла висновку про те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 року у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 року у справі № 569/17272/15-ц. Отже суд вважає, що вимоги про визнання кредитного договору не укладеним, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом, оскільки правочин, який не вчинено не тягне ніяких правових наслідків для сторін. За таких обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору, то судові витрати покласти на державу.

Outcome: dismissed