Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

25.09.2023 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшла вказана позовна заява. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.07.2021 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 23495. Згідно з умовами кредитного договору відповідачу було надано кредит в розмірі 55000 грн. на споживчі потреби строком на 60 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 40,00 % річних. Відповідно до Договору відповідач зобов`язався повертати кредит рівними частинами по 916,67 грн. та сплатою процентів нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, чим порушує умови договору, у зв`язку з чим станом на 07.07.2023 у нього перед банком виникла заборгованість у сумі 52622,71 грн.За таких підстав позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про споживчий кредит № 23495 від 30.07.2021 в розмірі 52622,71 грн. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 02.10.2023 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Суд встановив, що 30.07.2021 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 23495 (а.с. 17-23). Згідно з п.п. 2.2, 2.3 Договору кредит надається в загальному розмірі 55000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 30 липня 2026 року, кредит надається на споживчі цілі. Відповідно до п. 2.4 Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку плату (проценти) в розмірі 40 % річних, процентна ставка є фіксованою. Пунктом 3.3.2 визначено, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку визначеного договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту встановленого згідно з цим договором. Відповідно до п. 3.3.3 позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 916,67 грн. та сплату процентів нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 30 числа місяця наступного за звітним, починаючи з серпня 2021 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Згідно п. 3.9.1 договору банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором, вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом, строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив умови зазначеного кредитного договору допустивши прострочену заборгованість зі сплати основного боргу та відсотків, у зв`язку з чим станом на 07.07.2023 загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 52622,71 грн., з яких: 45304,57 грн. - заборгованість за кредитом (основним боргом); 7005,40 грн. - проценти за користування кредитом; 99,56 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 35,37 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів; 35,75 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 142,06 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів. (а.с.15-16). Факт користування кредитними коштами підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку відповідача станом на 07.07.2023 (а.с. 7-14). Отже, суд встановив, що відповідачу [PERSON] на підставі кредитного договору було надано кредит в розмірі 55000 грн. зі сплатою процентів в розмірі 40 % річних, які відповідач зобов`язався сплачувати щомісячно рівними частинами в сумі 916,67 грн. та процентів, але відповідач взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків не виконує, чим істотно порушує умови укладеного договору. Вимогу позивача повернути усю суму кредиту та здійснити платежі за нарахованими процентами за користування кредитом та інші платежі (лист № 101.20-11/279 від 18.03.2022) (а.с. 30) відповідач не виконав та продовжує порушувати зобов`язання за кредитним договором. Станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплатив. Зважаючи на викладене вище та враховуючи те, що кредитний договір, укладений між сторонами, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а у випадку порушення умов цього договору, достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, а також сплатити втрати від інфляції за несвоєчасне погашення боргу та відсотків, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved