Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суми боргу\~внаслідок боргового\~зобов`язання по\~борговій розписці\~від 09.06.2017\~року,\~з яких:\~4350,00\~доларів США\~ сума\~основного боргу,\~89610,00\~доларів США\~ 2,5%\~за користування\~коштами в\~день,\~3120,68\~доларів США\~ пеня,\~972,23\~доларів США\~-\~інфляційних втрат. Заочним рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 03.03.2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 97080,68 доларів США (дев`яносто сім тисяч вісімдесят доларів США шістдесят вісім центів), з яких: 4350,00 доларів США сума основного боргу, 89610,00 доларів США 2,5% за користування коштами в день, 3120,68 доларів США пеня. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 9801,02 грн. (дев`ять тисяч вісімсот одна грн. дві коп.) судових витрат. В решті\~вимоги залишено\~без задоволення\~за безпідставністю. УхвалоюЛичаківського районного суду м.Львова від 26.08.2022 року заяву представників\~відповідачапро перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03.03.2020 року у даній справі скасовано. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. До закриття підготовчого провадження позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог. Зазначає, що з відповідача слід стягнути суму основного боргу в розмірі 4350, 00 доларів США, 2,5 проценти від суми позики за кожен день за період з 09.06.2017 року по 30.06.2017 року в сумі 2392,50 доларів США та 3 відсотки річних з 01.07.2017 року по 10.05.2023 року в сумі 765,00 доларів США. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 16.11.2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] : - 4350, 00 доларів США - основного боргу; - 2392, 50 доларів США 2,5 проценти за користування коштами в день; В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 705 грн. 26 коп. судового збору. Після ухвалення рішення суду відповідачем [PERSON] подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, разом з договором про надання правової допомоги №11-05/22 від 16.05.2022 року, додатковою угодою від 27.05.2022 року до даного договору, актом наданих послуг від 17.11.2023 року. Згідно\~зі заявою\~про ухвалення\~додаткового рішення\~відповідач просить\~стягнути з\~позивача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 4565, 35 доларів США фіксованого гонорару та 7449, 60 грн. гонорару за участь в судових засіданнях. Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. В судове засідання з`явився представник відповідача адвокат Заремба В.В., інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду заяви були повідомлені. За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд зави про ухвалення додаткового рішення суду за їхньої відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з огляду на таке. Згідно зі ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. ч. 4-6 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Під час розгляду цивільної справи № 753/15687/15-ц (постанова від 14.11.2018р.) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36),\~від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При цьому з огляду на положення ч. ч. 3 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження). Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. За своєю юридичною природою, договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, зміст якого розкривається главою 63 ЦК України і за загальним правилом, перед його укладенням сторони користуються свободою розсуду щодо визначення його умов, однак з врахуванням, серед іншого, вимог розумності та справедливості (ст. ст. 6, 627 ЦК України). Процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, відтак, навіть фіксованість гонорару у договорі не є безумовним обов`язком суду стягнути такий. Згідно з матеріалами справи професійна правнича допомога надана позивачу на підставі договору про надання правової допомоги №11-05/22 від 16.05.2022 року, додаткової угоди від 27.05.2022 року до даного договору, акту наданих послуг від 17.11.2023 року. Суд частково погоджується з доводами представника відповідача про те, що критерій розумності розміру наданих адвокатський послуг дотриманий в повній мірі. Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи те, що позивач зменшив розмір позовних вимог, враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт і наданих послуг, час, витрачений адвокатами на надання послуг та обсяг таких послуг, а також значення справи для позивача, з врахуванням таких засад цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає до задоволення частково - у розмірі 10000,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed