Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

03.10.2023 року Виконавчий комітет Звягельської міської ради як орган опіки та піклування звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] ; стягувати з відповідачів на користь дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1416 грн. 50 коп. щомісячно з дня подачі позовної заяви та до повноліття дитини. Свої вимоги орган опіки та піклування обґрунтував тим, що відповідачі є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , які ухиляються від обов"язку щодо його виховання та утримання. З 21.02.2022 року [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей Звягельської міської ради, як дитина, що опинилися у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що батьки дитини свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками: вихованням дитини не займаються, не утримують її, не піклуються про стан здоров`я сина, не вжили заходів щодо повернення малолітнього у свою сім`ю. За заявою відповідачки [PERSON] малолітню дитину [PERSON] з 26.04.2023 року влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] строком на три місяці. За час перебування дитини в сім`ї патронатного вихователя [PERSON] дитину не відвідала. Згідно заяви [PERSON] від 26.04.2023 року з`ясовано, що вона разом зі своїм співмешканцем [PERSON] їде до міста Києва. Сім`ю [PERSON] взято під соціальний супровід з 01.05.2023 року. Мета соціального супроводу: підвищення виховного потенціалу сім`ї. Основними ознаками та чинниками, що спричинили складні життєві обставини відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї є ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. Звягельський міський центр соціальних служб вважає, що повернення малолітньої дитини [PERSON] в біологічну сім`ю матері є недоцільним у зв`язку з тим, що [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки, та є доцільним позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини. Неодноразово з [PERSON] фахівцями служби у справах дітей проводилися профілактичні бесіди щодо належного виховання сина, однак відповідних висновків вона не зробила.. Також [PERSON] притягалася до адміністративної та кримінальної відповідальності. Батько дитини [PERSON] неодноразово притягався до кримінальної відповідальності у вигляді позбавлення волі. Вироком суду від 02.10.2020 року його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та засуджено до п`яти років позбавлення волі. Під час відбування покарання допускав порушення встановленого порядку відбування покарання за що притягався до дисциплінарної відповідальності. Також, застосовувалися стягнення: попередження, догани, суворі догани, двічі 7 діб ДІЗО. [PERSON] була написана заява від 18.07.2023 року на адресу служби у справах дітей Звягельської міської ради про те, що він не є біологічним батьком [PERSON] та не має претензій щодо позбавлення його батьківських прав. Ухилення відповідачами від виконання батьківських обов`язків - це акт їх свідомої поведінки, оскільки вони мають реальну можливість виконати його, але не вчиняють відповідних дій. Тому з метою захисту прав та інтересів дитини виникла необхідність позбавити відповідачів батьківських прав та стягувати з них аліменти на утримання дитини. 06.10.2023 року після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, даний позов прийнято судом до розгляду у порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 07.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони та їх представники не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, які просила задовольнити. Від третьої особи надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, які просила задовольнити. Причини неявки відповідачки [PERSON] суду невідомі, відзиву на позов від неї не надходило. Відповідач [PERSON] будь-яких клопотань не заявляв, зокрема не подав до суду клопотання про прийняття участі у справі у режимі відеоконференції, відзиву на позов від якого не надходило. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовні вимоги та матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження встановлено, що відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] /а.с.15/. З 21.02.2022 року [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей Звягельської міської ради, як дитина, що опинилися у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що батьки дитини [PERSON] та [PERSON] свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками: вихованням дитини не займаються, не утримують її, не піклуються про стан здоров`я сина, не вжили заходів щодо повернення малолітнього у свою сім`ю, не працюють, зловживають алкогольними напоями, засуджені вироками суду за вчинення кримінальних правопорушень. З актів обстеження матеріально-побутових умов проживання від 14.02.2022 року, від 15.02.2022 року, від 15.06.2022 року, від 17.04.2023 року, від 20.04.2023 року, від 21.04.2023 року, від 24.04.2023 року, встановлено, що відповідач [PERSON] проживала разом зі співмешканцем [PERSON] за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] . В даних житлових приміщеннях панує антисанітарія, повсюди розкидані речі. В кімнатах відчувався запах від куріння цигарок, а на підлозі наявний попіл від цигарок, в кутках кімнати пліснява, мати дитини перебувала в стані схожому на стан алкогольного сп`яніння. Зі слів сусудів дані квартири орендовані, власник квартири вигнав [PERSON] за постійне розпивання алкогольних напоїв у його помешканні із сумнівними особами. [PERSON] не створені умови для проживання малолітньої дитини [PERSON] /а.с.19,20,21,22,23,24,2526,27,28,29/. Так, 14.02.2022 року близько 13 години 50 хвилин головним спеціалістом служби у справах дітей Звягельської міської ради відвідано за місцем проживання малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який виховується матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Під час перевірки встановлено, що в квартирі не прибрано, панує важке повітря, всюди неприємний запах тютюну, розкидані речі. Дитина спить на дивані, біля якого стоять склянки наповнені спиртними напоями та недопалками. У дитини відсутнє ліжечко. На кухні гори немитого посуду, порожні пляшки з-під спиртних напоїв, запас продуктів харчування мінімальний, для хлопчика є півпачки дитячої суміші. Із зовнішнього вигляду [PERSON] вбачається , що вона перебуває в стані схожому на алкогольне сп`яніння/а.с.20/. [PERSON] неодноразово було роз`яснено чинне законодавство щодо належного виконання батьківських обов`язків та попереджено про відповідальність згідно чинного законодавства. Згідно до повідомлення Звягельського міського центру соціальних служб від 19.04.2023 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , померла дитина [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , причина її смерті: синдром раптової смерті. Під час відвідування було встановлено в квартирі відсутні умови для проживання дитини/а.с.34/. У зв`язку з складними життєвими обставинами, в яких опинилася [PERSON] , за її заявою, малолітню дитину [PERSON] згідно до розпорядженням міського голови від 26.04.20223 №103 (о) "Про влаштування дитини" влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , строком на три місяці. За час перебування дитини в сім`ї патронатного вихователя [PERSON] дитину не відвідала/а.с.42,43/. Згідно заяви [PERSON] від 26.04.2023 року з`ясовано, що вона разом зі своїм співмешканцем [PERSON] їде до міста Києва/а.с.40/. Службою у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві Державної адміністрації 10.08.2023 року повідомлено, що з [PERSON] за адресою проживання : [ADDRESS] проведено профілактичну бесіду щодо виконання нею батьківських обов`язків. Під час огляду помешкання встановлено, що дитині не створені належні умови для її проживання та виховання/а.с.46/. Відповідно до повідомлення відділу ведення реєстру територіальної громади центру надання адміністративних послуг міської ради Житомирської області від 12.07.2022 року №1521 з`ясовано, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с. 17/. Згідно інформацій комунального некомерційного підприємства „Центр первинної медико-санітарної допомоги" міської ради від 12.07.2022 №482 з`ясовано, що [PERSON] не уклала декларацію з лікарем-педіатром відносно малолітньої дитини [PERSON] /а.с.18/. Відповідно до повідомлення Звягельської філії Житомирського обласного центру зайнятості від 17.07.2023 року №1076/03-23, з`ясовано, що [PERSON] на обліку в Звягельській філії Житомирського обласного центру зайнятості як безробітня не перебуває/а.с.44/. Згідно повідомлень Звягельського міського центру соціальних служб від 05.05.2023 №223, від 20.07.2023 №333 слідує, що сім`ю [PERSON] взято під соціальний супровід з 01.05.2023 року. Мета соціального супроводу: підвищення виховного потенціалу сім`ї. Основними ознаками та чинниками, що спричинили складні життєві обставини відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] є її ухилення від виконання батьківських обов`язків/а.с.30,31-33,34,35,36,37,38/. Звягельський міський центр соціальних служб вважає, що повернення малолітньої дитини [PERSON] в біологічну сім`ю матері є недоцільним у зв`язку з тим, що матір не виконує свої батьківські обов`язки, та є доцільним позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини. Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24.06.2021 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] /а.с.51-53/. Згідно до повідомлення Звягельського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Житомирській області від 18.04.2023 №9134/220/03-2023 [PERSON] притягалася до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 178, частиною 1 статті 175-1 Кодексу України про адміністративну відповідальність. 17.04.2023 року на [PERSON] працівником поліції складено адміністративний протокол за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративну відповідальність, який направлений на розгляд до суду. 17.04.2023 року за пунктом 2 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України до єдиного реєстру досудових розслідувань №120230060530000431 внесено інформацію щодо факту смерті малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] /а.с.39/. З вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області встановлено, що [PERSON] 27.11.2019 року визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та призначено їй покарання у виді штрафу/а.с.50/. Відповідно до характеристики, складеної державною установою Коростенською виправною колонією № 71 від 20.07.2023 року відносно відповідача [PERSON] , з`ясовано, що батько [PERSON] , засуджений 02.10.2021 року до 5 років позбавлення волі. Під час відбування покарання допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності. До нього застосовувалися такі стягнення : попередження, догани, суворі догани, двічі 7 діб ДІЗО. На запропонованих роботах [PERSON] працювати не бажає. За характером хитрий, схильний до обману, намагається контролювати свої емоції та почуття, має пристосовницьку цілеспрямованість. [PERSON] повагою та авторитетом серед засуджених не користується. Він перебуває в установі на профілактичному обліку, як схильний до суїциду. Вину у скоєному злочині визнав, але каяття з приводу вчиненого не проявляє. Соціально-корисні зв`язки на волі збережені. Стосунки [PERSON] з рідними підтримує шляхом телефонних розмов. Кінець строку відбування покарання [PERSON] - 09.12.2023 року /а.с.56-57,58/. Відповідачем [PERSON] була написана заява від 18.07.2023 року на адресу служби у справах дітей Звягельської міської ради про те, що він не є біологічним батьком [PERSON] та не має претензій щодо позбавлення його батьківських прав/а.с.59/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 13.09.2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав, з метою захисту законних прав та інтересів дитини, відповідний орган вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] /а.с.7-13/. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона ( він ) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. З наданих суду доказів встановлено, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, а саме : вихованням малолітнього сина не займаються, не утримують його, не піклуються про стан його здоров`я, з дитиною не проживають, ні усно ні письмово не спілкуються, не вживають заходів щодо його повернення в сім`ю. Так, мати [PERSON] зловживає спиртними напоями та часто змінює місця проживання, притягувалася до адміністративної та кримінальної відповідальності. Батько дитини неодноразово був засуджений до позбавлення волі за вчинення злочинів та перебуває на профілактичному обліку як схильний до самогубства. Згідно до ч. 4 ст.164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї(особи) у разі здійснення такого супроводу. Перебуваючи під соціальним супроводом відповідач [PERSON] , незважаючи на вжиті заходи щодо соціальної роботи, не виправляється, матеріально- побутові умови проживання не покращує, рекомендації фахівців соціальної роботи не виконує. Таким чином фахівцями соціального супроводу було встановлено, що повернення дитини в біологічну сім`ю матері є недоцільним. Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеним у судовому засіданні факт ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманні сина. Ураховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дитини [PERSON] слід задовольнити. Крім цього, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України), який є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві (ст.180 СК України). Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Згідно зі ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст.181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного їх розвитку, вимоги закону щодо мінімального розміру аліментів, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідачів аліментів на користь дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 1416 грн 50 коп. щомісячно з кожного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, перерахувавши кошти на особистий рахунок дитини. Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 04.02.2021 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, слід допустити до негайного виконання. Також відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідачів в дольовому порядку в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved