Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивачка просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 22\~674, 00 грн., посилаючись на те, що в неї та відповідача [PERSON] , є спільна дитина син, [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини відносини в них не склалися, тому наприкінці 2013 року вони стали жити окремо. Син залишився мешкати разом з позивачкою. Дитина має захворювання з дитинства, а саме вроджену аномалію розвитку головного мозку Денді-Уокера, судинно-лікворну дисфункцію, синкопальні стани. Також було встановлено діагноз рубцевий фімоз І ст, що потребувало оперативне лікування дитячого хірурга. Так нею було здійснено витрати на лікування дитини на загальну суму 45\~348 (сорок п`ять тисяч триста сорок вісім) грн. Згідно розрахунку державного виконавця, заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 30.04.2023 року становить 173 553 (сто сімдесят три тисячі п`ятсот п`ятдесят три) гривні 48 копійок. Відповідно до статті 141 СК та враховуючи рівність обов`язків батька та матері дитини щодо дитини, вважає, що підлягає стягненню з [PERSON] сума додаткових витрат на лікування дитини в розмірі 22 674 (двадцять дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 00 копійок Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2023 року відкрито провадження по справі, призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивачки надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. З`ясувавши позицію позивачки, представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 30 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, позивачка [PERSON] є матір`ю, а відповідач [PERSON] - батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини відносини у сторін не склалися, тому наприкінці 2013 року сторони стали жити окремо. Дитина залишилася мешкати разом зі позивачкою. На теперішній дитина мешкає разом з позивачкою [PERSON] , що встановлено Рішенням Виконавчого комітету Костянтинівської міської Ради №462 від 26 червня 2019 року. Дитина, [PERSON] , [INFO] , має захворювання з дитинства, а саме вроджену аномалію розвитку головного мозку Денді-Уокера, судинно-лікворну дисфункцію, синкопальні стани, що підтверджується виписками з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] . Також був встановлений діагноз рубцевий фімоз І ст, що потребувало оперативне лікування дитячого хірурга. Позивачкою [PERSON] було здійснено витрати на лікування дитини на загальну суму 45\~348 (сорок п`ять тисяч триста сорок вісім) грн., в тому числі - згідно чеку №30572 на суму 15600 (п`ятнадцять тисяч шістсот) грн., згідно квитанції 100698903 на суму 17185 (сімнадцять тисяч сто вісімдесят п`ять) грн., 00 копійок; згідно квитанції 100699747 на суму 1585 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят п`ять) грн., 00 копійок; згідно чеку №000030389612 на суму 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. згідно чеку №16196 на суму 1560 (одна тисяча п`ятсот шістдесят) грн.; згідно чеку №10768 на суму 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн.; згідно чеку №157745 на суму 560 (п`ятсот шістдесят) грн.; згідно чеку №158764 на суму 3748 (три тисячі сімсот сорок вісім). На підставі статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із вимогами частини першої статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Тобто, поряд із аліментами на дитину батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Відповідно до вимог частини другої статті 185 Сімейного кодексу України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. Тобто, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину і обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Обов`язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обов`язку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб. Інтереси дитини при вирішенні вказаного спору є більш важливими за інші обставини, тому що стягнення додаткових коштів призначена саме для дитини та її потреб, а не для матері. Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси та обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково, враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи, що необхідність у додаткових витратах на дитину викликана особливими обставинами, а саме, незадовільним станом здоров`я дитини, необхідним лікуванням, купівлею медикаментів та оптичних пристроїв, виходячи з наданих платіжних документів, які є належними доказами у справі, а також з рівності участі батьків у таких витратах, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки додаткові витрати на дитину, у розмірі 22\~674, 00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved