Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Позивач 25 липня 2023 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх синів з урахуванням уточнених вимог просила стягувати аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи із дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей до суду, тобто з 08 червня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 08.06.2023 зверталась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей, 03 липня 2023 року у видачі судового наказу було відмовлено. 09.09.2019 року уклала шлюб з відповідачем від спільного проживання мають трьох синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач є працездатним чоловіком, маж добрий стан здоров`я, не працює та добровільно кошти на утримання спільних дітей не надає, хоча має таку можливість. Вважає, що батько має сплачувати грошові кошти на утримання дітей в розмірі половини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Ухвалою від 31 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав. За таких обставин, відповідно до ст.223, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та постановити заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Сторони є батьками: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.05.2010 року, виданим Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.08.2013 року, виданим виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.11.2014 року, виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. З\~09\~вересня 2019\~року сторони\~перебувають в\~зареєстрованому шлюбі,шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09 вересня 2019 року. Згідно довідок про реєстрацію місця проживання позивач разом з синами зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно відомостей Солонянської селищної ради відповідач [PERSON] , [INFO] також зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 14.07.2023 №187 позивач разом з синами: [PERSON] , 2010 р.н., [PERSON] , 2013 р.н. та [PERSON] , 2014 р.н. та з дочкою, 2006 року народження мешкають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Частина 1 та 2 ст. 141 СК України зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно зі\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181, 183 СК України\~за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з ч.3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно\~ст.182 СК України\~ мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У пункті 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого\~ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2\~ст.191\~СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що позивач просить стягувати аліменти на утримання\~трьох синів у єдиній частці від заробітку (доходу)\~батька до\~досягнення всіма\~дітьми повноліття,\~суд вважає,\~що вимоги\~ [PERSON] про\~стягнення з\~відповідача аліментів\~підлягають задоволенню\~в частині\~стягнення аліментів\~в розмірі\~половини заробітку (доходу) відповідача до досягнення [PERSON] повноліття. Якщо після досягнення [PERSON] повноліття ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON] , аліменти на їх утримання будуть стягуватися за вирахуванням рівної частки, що припадала на [PERSON] . Суд також враховує, що у видачі судового наказу [PERSON] було відмовлено у зв`язку зі зверненням з вимогою, яка не відповідає ст.161 ЦПК України, доказів на підтвердження неможливості одержати аліменти на утримання синів у зв`язку з ухиленням відповідача батька дітей від їх сплати суду не надано, тому аліменти присуджуються з дня пред`явлення даного позову до суду, а не з дня подачі до суду заяви про видачу судового наказу. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, суд вважає, що з [PERSON] слід стягувати щомісячно аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову та до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 183 СК України,

Outcome: partial