Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява\~ [PERSON] , до [PERSON] , про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що\~рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2009 року по справі № 2-10982/09 позбавлено [PERSON] , батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнуто з нього аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з 11 серпня 2009 року по 01 жовтня 2025 року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 березня 2019 року по справі № 522/17814/18 змінено розмір аліментів, встановлений рішенням суду від 01 грудня 2009 року, стягнувши із відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2000 грн., на обох, щомісяця, починаючи з 09 жовтня 2018 року до досягненням дітьми повноліття, а саме до [INFO] . \~Позивач вважає, що сума стягнення відповідно до рішення Приморського суду від 12 березня 2019 року є недостатньою для утримання двух дітей відповідного віку, у зв`язку із чим вона звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі з 2000 гривень на 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісяця. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Свячена Ю.Б. Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси від 06 листопада 2023 року, прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. У судове засідання 05 грудня 2023 року з`явився відповідач, просив здійснити розгляд справи без фіксування технічними засобами, позовні вимоги визнав. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що сторони по справі є батьками\~неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії № [NUMBER] , актовий запис № 916, та серії [NUMBER] , актовий запис № 917. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2009 року по справі № 2-10982/09 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , кошти на утримання її та неповнолітніх дітей у розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з 11 серпня 2009 року до досягнення дітьми повноліття, а саме до [INFO] . Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 березня 2019 року по справі № 522/17814/18 змінено розмір аліментів встановлений рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2009 року, стягнувши з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2000 грн., щомісяця з дня пред`явлення позову, тобто з 09 жовтня 2018 року до досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] . Положеннями ч. 2\~ст. 51 Конституції Українизакріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя. Згідно з ч. 2\~ст. 150 СК Українибатьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом ч.ч. 1, 2ст. 155 СК Україниздійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно дост. 180 СК Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістомч.3ст.\~181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182СК України\~при визначенні розміру аліментів судвраховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей,непрацездатних чоловіка, дружини,батьків, дочки, сина; 3-1) наявність направі власності,володіння та/абокористування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік»\~прожитковий мінімум для дитини віком з 6 до 18 років з 01.01.2023 становить 2833,00 грн. Частиною 1ст. 192 СК Українипередбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, щоСімейний кодекс Українипередбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження,ст. 192 СК Українитільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.СК Українипередбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 192 СК Українитільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямистатті 192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тількистаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються\~ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.\~75,80,84,86,180-183,\~191 СК України. Статтею 51 Конституції України\~передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована\~Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно\~ст.180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.181 СК України\~в разі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з ким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів. Відповідно до\~ст.150 СК України\~визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 18 «Конвенції про права дитини» батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Отже утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги, є природним обов`язком батьків. Позовні вимоги [PERSON] , про збільшення розміру стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягнутих аліментів для забезпечення потреб обох дітей. Надавши належну оцінку зазначеним доводам позивача та поданим нею доказам, врахувавши визнання позову відповідачем з метою дотримання необхідності та достатності для забезпечення гармонійного розвитку дітей, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Як роз`яснено у пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно зі ст. 141 ЦПК Україниз відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена відповідно до положень п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved