Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним вище позовом, мотивованим тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на нежитлове приміщення магазину, який розташований в [ADDRESS] , загальною площею 218,7 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,0132 га., для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за тією ж адресою. Спадкоємцями після померлого батька залишились позивач та відповідач. Інших спадкоємців у померлого немає. 24.05.2021 позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину вказаного майна. На даний час [PERSON] бажає використовувати належну їй частину нерухомого майна, але відповідач [PERSON] закрив приміщення своїми ключами та не допускає позивача до нього. У добровільному порядку розділити приміщення відповідач не погоджується. 15.08.2023 позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, враховуючи один із запропонованих експертом варіантів розподілу спірного приміщення. Враховуючи викладене вище, позивач просить суд ухвалити рішення, яким провести розподіл нежитлового приміщення магазину по [ADDRESS] по другому варіанту експертизи, виділивши їй у власність: частину торгового залу 1-1 площею 28,1 кв.м., вартістю 499792,00 грн., частину торгового залу 1-4 площею 24,7 кв.м. вартістю 439319,00 грн., частину побутового приміщення 1-5 площею 56,5 кв.м. вартістю 908364 грн., а всього площу 109,3 кв.м. вартістю 1847475,00 грн. з відповідною частиною земельної ділянки, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.09.2021 було відкрито загальне позовне провадження та розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21.10.2021 витребувано докази та призначено у справі комплексну будівельно-земельно-технічну експертизу, зупинено підготовче провадження до отримання висновку експерта. 14.03.2023 судом отримано висновок №ОС-440 від 27.02.2023 експерта Вінницької торгово-промислової палати за результатами проведення судової будвільно-технічної та земельно-технічної експертизи. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.03.2023 було поновлено підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25.04.2023 продовжено строк проведення підготовчого провадження. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.08.2023 відмовлено у задоволенні клопотанні представника відповідача про призначення повторної експертизи та закрито підготовче провадження у справі і призначено справу до судового розгляду. 30.08.2023 до суду надійшов відзив з приводу уточнення позовних вимог, який мотивований тим, що відповідач заперечує стосовно запропонованого розподілу спірного спадкового майна, зважаючи на те, що він користується даним об`єктом нерухомості вже досить тривалий час, почав користуватись даним майном ще за життя батька, а тому твердження позивача, що такий варіант розподілу, який вона пропонує, був озвучений ще батьком, є неправдивим. Зі слів батька звучало бажання, щоб вони самі встановили та визначились з варіантами поділу даного нежитлового приміщення. Відповідачем було вкладено чималі кошти в реконструкцію та облаштування даного магазину, а тому вважає справедливим визначити саме за ним право власності на ту частину магазину, про яку вказує в своїй позовній заяві позивач. Позивач та її представник в судовому засідання позовні вимоги підтримали. Надали суду пояснення, зокрема, про те, що протягом тривалого часу [PERSON] проживає в м.Могилів-Подільський та здійснювала підприємницьку діяльність у спірному приміщенні магазину, проте у зв`язку з народженням дитини та потребою у її догляді припинила здійснювати таку діяльність ще до смерті батька і, за погодженням з батьком, надала відповідачу в користування ту частину приміщення, яку вона просить виділити їй у власність. За те, що він користувався цією частиною приміщення він сплачував їй орендну плату. Разом з тим, після смерті батька відповідач перестав платити їй оренду не зважаючи на те, що продовжував користуватись усім приміщенням магазину, розпоряджаючись ним на свій власний розсуд та не допускаючи позивача до користування приміщенням. Відповідач здійснив заміну старих вікон і дверей в магазині без погодження з позивачем. У добровільному порядку поділити спірне майно сторонам спору не вдалося та зважаючи на це позивач змушена була звернутись до суду з метою реального розподілу спадкового майна. Зважаючи на запропоновані експертом варіанти поділу приміщення, а також те, що позивач раніше користувалась тією частиною приміщення, якою на даний час користується відповідач, займалась її ремонтом та покращенням, а також те, що за життя батько виділив ту частину приміщення саме їй, вона просить суд виділити їй у власність частину нежитлового приміщення магазину згідно варіанту №2 висновку експерта, а саме частину, яка позначена рожевим кольором, з відповідною частиною земельної ділянки. Також, просила стягнути з відповідача понесені судові витрати у виді судового збору та оплати експертизи. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що відповідач є співвласником спірного приміщення, однак він заперечує проти того, щоб позивачу суд виділив у власність саме ту сторону магазину про яку вона клопоче, оскільки відповідач фактично користувався обома частинами приміщення, які він самостійно облаштував, ще до смерті батька. Сторона позивача не надала жодного належного доказу на підтвердження тієї обставини, що відповідач сплачував оренду позивачу за користування приміщенням, як і не надано доказів того, що саме ту частину приміщення, про яку просить позивач, слід виділити їй. Крім того, доказів твердження позивача про те, що вона витрачала кошти на благоустрій даного приміщення матеріали справи не містять та як сама зазначали позивач, спірне приміщення було надано у користування відповідачу ще за життя батька. Відповідач вважає, що було б доцільно виділити у власність саме йому ту частину приміщення про яку просить позивач, оскільки ним витрачались кошти на його покращення, він зберігав цей об`єкт і користувався ним ще за життя батька. Враховуючи викладене, просив залишити у власності відповідача частину нежитлового приміщення магазину згідно варіанту №2 висновку експерта, які зафарбовані рожевим коліром, з відповідною частиною земельної ділянки, а позивачу виділити іншу частину зазначеного майна. Заслухавши думку позивача та представників сторін спору, дослідивши матеріали справи та відзив на уточнюючий позов, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (т.1, а.с.7). [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Дана обставина підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (т.1, а.с.8). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (т.1, а.с.65). В позові зазначено, що після померлого [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з нежитлового приміщення магазину, яке розташоване в [ADDRESS] , загальною площею 218,7 кв.м. та земельної ділянки площею 0,0132 га. для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за тією ж адресою. Так, в матеріалах спадкової справи №88/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] наявне свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 01.12.2009 на житловий об`єкт нерухомого майна зі змісту якого, зокрема, слідує, що йому на праві приватної власності належало нежитлове приміщення, яке розташоване по [ADDRESS] , а саме нежитлове приміщення магазину, загальною площею 218,7 кв.м., розташоване в двоповерховій будівлі літ. «А2» (т.1, а.с.96). Крім того, також у вказаних матеріалах наявний державний акт на право власності на землю серії ВН №004078 зі змісту якого, зокрема, слідує, що померлому [PERSON] належала земельна ділянка для зайняття підприємницькою діяльністю площею 0,0132 га., кадастровий номер 0510400000:00:004:1430. Дана обставина також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0521713492021 (т.1, а.с. 101, 105-107). З наданих суду матеріалів спадкової справи до майна померлого слідує, що спадщину після його смерті прийняли [PERSON] та [PERSON] (т.1, а.с.60-115). Так, [PERSON] є власником частини земельної ділянки площею 0,0132 га., кадастровий номер якої 0510400000:00:004:1430, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, місце розташування: [ADDRESS] , а також власником частини нежитлового приміщення магазину, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана обставина підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 24.05.2021 НМС 920293 та НМС 920294, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №258033974 від 24.05.2021 та №258033789 від 24.05.2021. Крім того, іншим власником частини вказаного вище майна є [PERSON] (т.1, а.с.9-12). Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, передбачено статтею 364 ЦК України. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша-третя статті 364 ЦК України). При виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має виділятися окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Системний аналіз статей 181, 183, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено відокремлений об`єкт нерухомого майна, який за розміром відповідатиме розміру частки співвласника у праві власності. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція). Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм. Висновком експерта Вінницької торгово-промислової палати №ОС-440 від 27.02.2023 визначена технічна можливість виділення кожному із співвласників частин нежитлового приміщення та земельної ділянки у відповідності до розміру часток із незначним відхиленням, що вказує на можливість виділення співвласникам в натурі приміщень відповідно до належних їм часток у спірному нерухомому майні. Суд, враховуючи запропоновані висновком експерта варіанти поділу вказаного вище майна, зважаючи на те, що сторони обрали варіант №2 вказаного висновку вважає, що розподіл майна слід здійснити згідно обраного варіанту та виділити позивачу частку нежитлового приміщення магазину, а саме частину торгового залу 1-1 площею 13,6 кв.м, торговий зал 1-2 площею 12,4 кв.м., побутове приміщення 1-3 площею 14,7 кв.м., частина торгового залу 1-4 площею 12,2 кв.м., частина побутового приміщення 1-5 площею 26,2 кв.м., побутове приміщення 1-6 площею 13,5 кв.м., побутове приміщення 1-7 площею 16,8 кв.м., всього 109,4 кв.м, загальною вартістю 1849252,00 копійок, як другому співвласнику частини (додаток №13,14), з відповідною частиною земельної ділянки, а відповідачу відповідно іншу частину, оскільки саме цей варіант буде відповідати справедливому поділу спільного майна, так як у відповідача залишається та частина нерухомого майна, якою він користується та у якій він вже тривалий час проводить свою підприємницьку діяльність, де в нього облаштовані торгові прилавки та розміщено товар, тоді як інша частина нерухомого майна, яка згідно матеріалів справи використовується відповідачем, як складське приміщення, після запропонованих експертом перепланувань, може бути використана позивачем на свій власний розсуд. Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем не доведено жодними доказами те, що вона була підприємцем та здійснювала підприємницьку діяльність саме у тій частині магазину про яку вона вказувала та те, що вона робила в цьому магазині будь-які ремонтні роботи чи поліпшення. Варіант поділу, який обраний судом не порушить її права та інтереси, тоді як надання їй у власність тієї частини приміщення де фактично здійснює свою підприємницьку діяльність відповідач, змусить останнього демонтувати облаштування торговельних меблів та іншого устаткування і фактично повторно облаштовувати свою підприємницьку діяльність в тому самому магазині. Та обставина, що відповідач облаштував свою підприємницьку діяльність у тій частині магазину, яка позначена рожевим кольором у 2 варіанті висновку експерта підтверджується фото загального вигляду та фрагментами внутрішнього оздоблення магазину наявними у додатках до висновку експерта, а також була визнана самою позивачем. Враховуючи викладене вище, слід також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 888 (вісімсот вісімдесят вісім) гривень 50 копійок за відступ від ідеальних часток по вартості земельних поліпшень, відповідно до другого варіанту висновку експерта Вінницької торгово-промислової палати №ОС-440 від 27.02.2023. У частині другій статті 367 ЦК України визначено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено частково, то слід стягнути з відповідача 50% понесених позивачем судових витрат у виді судового збору та оплати за проведення комплексної будівельно-земельно-технічної експертизи, що становить 963 (дев`ятсот шістдесят три) гривні 34 копійки та 9249 (дев`ять тисяч двісті сорок дев`ять) гривень 75 копійок відповідно.

Outcome: partial