Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] є рідною тіткою позивачки [PERSON] та рідною сестрою батька позивачки (відповідача у справі) [PERSON] . Після смерті [INFO] тітки позивачки [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги за законом. При зверненні позивачки до нотаріуса з питання оформлення спадкових прав, їй було відмовлено в зв`язку з пропущенням шестимісячного строку встановленого ст. 1270 ЦК України. Позивач мотивує пропущений строк тим, що наприкінці лютого 2023 року вона звернулася до нотконтори з питання щодо подачі заяви про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] та їй було роз`яснено, що строк для прийняття спадщини є обмежений 10 місяцями під час воєнного стану. При зверненні позивачки до нотаріуса в межах даного строку, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв`язку з пропущенням 6-ти місячного строку. 09 листопада 2023 року провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судове засідання сторони не з`явилися, про день слухання справи повідомлялися судом належним чином. Позивач [PERSON] до канцелярії суду подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] поштовим зв`язком направив письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.27). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] позивач [PERSON] народилася [INFO] , та її батьками є: [PERSON] і [PERSON] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] та свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25 січня 1997 року по 27 липня 1999 року (а.с.11-12). А 05.12.2003 позивачка одружилася з [PERSON] та взяла його прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.13). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00041192929 спадкодавиця [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Після реєстрації шлюбу 11.11.1968 [PERSON] взяла прізвище чоловіка « [PERSON] », після реєстрації шлюбу 20.03.1975 [PERSON] взяла прізвище чоловіка « [PERSON] », та 07.07.1976 вони розлучилися, і прізвище дружини після розірвання шлюбу « [PERSON] ». 14.08.1978 [PERSON] після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка « [PERSON] ». 30.12.1983 [PERSON] після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка « [PERSON] », всі ці факти встановлено на підставі Витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с.19-24). Відповідач [PERSON] народився [INFO] та його батьками є: [PERSON] і [PERSON] (а.с.15-17). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою. Спадкоємців першої черги спадкування у [PERSON] немає. Відповідач [PERSON] не вчиняв жодної з передбачених законом дій щодо прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] : заяву нотаріусу не подавав, із спадкодавицею на час відкриття спадщини не проживав, а тому є таким, що від спадщини відмовився. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею п`ятої черги спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] . Згідно ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Після звернення позивачки до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини після померлої [PERSON] , Постановою державного нотаріуса Першої фастівської нотаріальної контори від 25 серпня 2023, позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 4/7 частини житлового будинку та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , відмовлено (а.с.28). Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Аналогічна норма міститься в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. за №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. А Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» визначено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Отже, позивачці нотаріусом було роз`яснено, що строк для прийняття спадщини є обмеженим 10 місяцями і подати заяву та документи для оформлення спадщини можливо в будь-який час в межах цього строку. Наприкінці червня 2023 року (в межах визначеного законодавством строку 10 місяців) позивач звернулась до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено та роз`яснено, що з 19 червня 2023 року в зв`язку із набранням чинності Постанови КМ України від 09.05.2023 року № 469, строки прийняття спадщини в Україні повернулись до довоєнних норм, тобто - надається шість місяців для того, щоб прийняти спадщину. Про той факт, що вказані в постановах КМУ №164 від 28.02.2022 року та №719 від 24.06.2022 року строки для подання заяви нотаріусу знову обмежені 6 місяцями, позивачці відомо не було. Отже, із-за повномасштабної агресії російської федерації проти України і введенням, в зв`язку з цим, в Україні воєнного стану (Указ Президента України за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), внаслідок чого постійно змінювались умови і вимоги щодо оформлення спадкових прав, що стало об`єктивними, непереборними і істотними труднощами для позивачки, як для спадкоємця, на вчинення дій щодо подання заяви до нотаріальної контори саме в строк до 6 місяців з дня відкриття спадщини після смерті тітки. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved