Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

ТзОВ "Коллект Центр" звернулося до суду з позовною заявою, згідно якої просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь товариства заборгованість за кредитним договором №010/0024/82/0342836 від 09.06.2015 року в розмірі 125 450,73 грн., судові витрати в розмірі 2684,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 25000 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.06.2015 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0024/82/0342836, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок з кредитним лімітом в розмірі 19000 грн., а позичальник зобов`язалася повернути використану суму в строк до 09.06.2019 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 45 %. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Кредитного договору. 20.09.2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-19-F, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Банк відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 28-12/2022 від 28.12.2022, у т.ч. за кредитним договором № 010/0024/82/0342836 від 09.06.2015, який укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] . Внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованість у розмірі 125 450,73 грн, яка складається з 54 858,01 грн - заборгованості за тілом кредиту, 59 568, 52 грн - заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 11 024,20 грн - заборгованості за нарахованими відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості. Зазначені суми заборгованості позивач просить стягнути на свою користь з відповідачки разом із судовими витрати, які становлять 2684,00 грн та витратами на правничу допомогу, які становлять 25 000 грн. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 16.11.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін ( а.с. 54-55). Відповідачка повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення матеріалів позовної заяви та ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця її проживання, який повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідачки відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, прийшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.06.2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0024/82/0342836, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок з кредитним лімітом в розмірі 19000 грн., а позичальник зобов`язалася повернути використану суму в строк до 09.06.2019 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 45 % (а.с.9-10) 30.11.2021 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-47, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»/Банк відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами (а.с.21-26). Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 26.12.2022 року за період з 16.01.2020 по 24.02.2022 відповідачу [PERSON] нараховано відсотки за користування грошовими коштами з дати відступлення права вимоги в сумі 11024,20 грн. (а.с.19-20). ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №010/0024/82/0342836 від 09.06.2015 Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», відповідно до Договору відступлення права вимоги №28-12/2022 від 28.12.2022 (а.с.27-32). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Коллект Центр» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Таким чином, оскільки за Договором про відступлення права вимоги №28-12/2022 від 28.12.2022, укладеному між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», ТОВ «Коллект Центр» набуло майнові права вимоги до боржника [PERSON] за договором №010/0024/82/0342836 від 09.06.2015 на суму 114426,53 грн., суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в межах набутих за договором майнових прав в розмірі 114426,53 грн, тим самим задовольнивши позов в даній частині (а.с.18). Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору з моменту відступлення права вимоги 28.12.2022 по 28.09.2023 в сумі 11024,20 грн., суд виходить з наступного. За умовами укладеного між сторонами Договору №010/0024/82/0342836 від 09.06.2015, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надало відповідачу кредит в розмірі 19000,00 грн., на строк до 09.06.2019 включно. Відповідно до усталеної судової практики після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ст.1050 ч.2 ЦК України (шляхом направлення позичальнику відповідної вимоги або шляхом подання відповідного позову до суду) припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом, а також неустойку. В таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування. Зазначена вище правова позиція суду підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі №310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року по справі №916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі №127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі №536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі №522/1528/15-ц. Отже, відсотки за користування кредитними коштами, нараховані ТОВ «Коллект Центр» за період з 28.12.2022 (дата відступлення права вимоги) по 28.09.2023 року в сумі 11024,20 грн., не підлягають стягненню, оскільки вони нараховані поза межами строку кредитування, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення позову в даній частині. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу та судового збору суд виходить з наступного. При звернені до суду ТОВ «Коллект Центр» було сплачено 2684 грн. судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог, тому суд стягує з [PERSON] судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, що становить 2 448,14 грн. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 25 000 грн, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 02.01.2023 був укладений Договір про надання правової допомоги №02-01/2023. До позову додано копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс»; копію заявки на надання юридичної допомоги №84 від 28.07.2023 про погодження наданих правових (юридичних) послуг на суму 25000 грн.; копію витягу з акту №2 про надання юридичної допомоги на суму 25000 грн ( а.с 43-зворот - 45,47-48). Також до матеріалів справи долучено копію платіжної інструкції № 38304001 від 04.08.2023, згідно якого від імені ТОВ «Коллект Центр» на рахунок отримувача АО «Лігал Ассістанс» була проведена оплата, призначення платежу: оплата згідно договору про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023, сума 75000,00 грн. ( а.с. 46). Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Коллект Центр» витрат на професійну правничу допомогу. Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без сторін, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 5000 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 5 000,00 грн, тим самим частково задовольнивши дану вимогу.

Outcome: partial