Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з відповідною заявою та просить суд видати обмежувальний припис про заборону [PERSON] перебувати у місці її проживання, наближатись на відстань ближче 100 (ста) метрів до місця її проживання (перебування) та роботи; заборони вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб та заборони [PERSON] особисто чи через третіх осіб переслідувати її та у будь який спосіб спілкуватися з нею особисто чи через третіх осіб, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику. В обґрунтування вимог заявником зазначено, що з 31 травня 2023 року вони з [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі та з того часу мешкали у належній їй квартирі по [ADDRESS] . Під час спільного проживання [PERSON] постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію та фіксувала ці події. Постійні побиття її з боку [PERSON] стали підставою розриву їх відносин, втім він усе одно її переслідує, ходить за нею на роботу та у місця, які вона відвідує. Кривдник постійно пише їй повідомлення з погрозами. Тому оскільки дії [PERSON] підпадають під ознаки психологічного та фізичного домашнього насилля відносно неї, просить винести обмежувальний припис. Ухвалою суду від 30 листопада 2023 року заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 05 грудня 2023 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованої особи. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених в заяві. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у поряду, передбаченому статтею 128 ЦПК України шляхом направлення смс-повідомлення враховуючи строки розгляду справи. Вислухавши заявника, представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Як встановлено судом, [PERSON] перебуває з 31 травня 2023 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , 29 листопада 2023 року нею подано позов до суду про розірвання шлюбу. Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII (далі Закон № 2229-VIII) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство\~-\~це форма\~домашнього насильства,\~що включає\~ляпаси,\~стусани,\~штовхання,\~щипання,\~шмагання,\~кусання,\~а також\~незаконне позбавлення\~волі,\~нанесення побоїв,\~мордування,\~заподіяння тілесних\~ушкоджень різного\~ступеня тяжкості,\~залишення в\~небезпеці,\~ненадання допомоги\~особі,\~яка перебуває\~в небезпечному\~для життя\~стані,\~заподіяння смерті,\~вчинення інших\~правопорушень насильницького\~характеру. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина 4 статті 26 Закону № 2229-VIII ). Згідно з частиною третьою статті 26 Закону № 2229-VIII рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Частиною другою статті 26 даного Закону № 2229-VIII також передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. До таких обмежень, зокрема, законодавець відніс заборону наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування) постраждалої особи; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи. тощо. У постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19, зазначено, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~Кодексі України про адміністративні правопорушення та Кримінальному кодексі України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. У постанові Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 404/5203/19, зазначено, що «доводи заінтересованої особи відносно того, що він не набув статусу «кривдника», оскільки не притягувався до відповідальності за вчинення домашнього насильства, попри наявні факти звернень до правоохоронних органів з заявами про вчинення насильства у сім`ї, зареєстрованих у Єдиному реєстрі досудових розслідувань (далі - ЄРДР), не є обґрунтованими, оскільки сам по собі факт того, що особа не притягалась до юридичної відповідальності, не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи заявника». У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону № 2229-VIII оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Зважаючи на наведені правил Закону № 2229-VIII, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини і, перш за все, прав жінок. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушенням прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства. Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї. Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів членів сім`ї. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Наявність між сторонами неприязних відносин та спору щодо поділу майна не може саме по собі розцінюватись як насильство в сім`ї. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61 19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18), від 02 листопада 2020 року у справі № 336/3551/18-ц (провадження № 61-1693св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 766/13927/20-ц (провадження № 61-17471св20), від 28 червня 2022 року у справі № 466/180/22 (провадження № 61-4104св22), від 25 липня 2023 року у справі № 344/1732/23 (провадження № 61-6759св23), від 08 вересня 2023 року у справі № 752/1390/22 (провадження № 61-10045св23), від 25 вересня 2023 року у справі № 760/34690/21 (провадження № 61-1315св23), від 30 жовтня 2023 року у справі № 161/6055/23 (провадження № 61-13613св23). За правилами доказування, визначеними статтями12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, [PERSON] посилається на вчинення [PERSON] психологічного насильства щодо неї за місцем її проживання та реєстрації, що підтвердила в судовому засіданні. За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. На підставі частини 7 статті 81 ЦПК України судом здійснено пошук в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення відносно [PERSON] домашнього насилля. Указані заявником факти знайшли своє підтвердження у постанові судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2023 року у справі № 214/1550/23, постановах суддів Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2022 року у справі № 215/950/22, від 14 березня 2022 року у справі № 215/950/22, від 14 березня 2022 року у справі № 215/883/22, та підтверджуються також вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 вересня 2021 року відносно [PERSON] за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, зі змісту яких убачається наявність фактів вчинення домашнього насилля психологічного та фізичного характеру [PERSON] відносно [PERSON] . Тому суд\~погоджується щодо\~доведеності підстав\~для застосування\~тимчасових обмежувальних\~заходів щодо\~кривдника,\~враховуючи наявність\~триваючого конфлікту\~між подружжям,\~доведення фактів\~вчинення психологічного\~та фізичного\~насильства в\~сім`ї,\~що підтверджується\~вищезазначеними письмовими\~доказами. Установивши, що [PERSON] чинить психологічне насильство відносно [PERSON] суд вважає необхідним видати обмежувальний припис, оскільки зазначені порушення з боку кривдника мають всі ознаки домашнього насильства. Крім того, на виконання вимог частини 2 статті 3508 ЦПК України, суд вважає необхідним повідомити про видачу обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган районної у місті ради за місцем проживання (перебування) заявника. Судові витрати, відповідно до частини 3 статті 3505 ЦПК України, відносяться за рахунок держави.

Outcome: approved