Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

20.10.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду від 18.08.2015 року розірвано. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що самостійно займається вихованням дітей, піклується про їх фізичний та духовний розвиток, а також купляє продукти харчування та одяг. Відповідач не бере участі в утриманні їхніх дітей, не займається вихованням, не цікавиться їх станом здоров`я. Зазначає, що працює ,однак отримає заробітну плату яка є незначною, тому не може самотужки забезпечити фізичний та духовний розвиток дітей. На підставі викладеного, просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Просив зменшити суму аліментів, оскільки отримує незначну заробітну плату. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Луцького мсіькрайонного суду від 18.08.2015 року було розірвано. В шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] виданого 13.08.2008 року та серії [NUMBER] виданого 11.09.2012 року (а.с. 6,7). З матеріалів справи судом встановлено, що діти проживають разом з матір`ю, остання дбає про їх фізичний та духовний розвиток, забезпечує продуктами харчування, одягом. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо порядку участі відповідача в матеріальному утриманні їх дітей, які проживають разом з позивачкою, тобто між ними існує спір з цього питання. Статтею 8\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до положень\~Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Згідно ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює у ПП «Мідас-Трейд» на посаді розкрійника матеріалів та з 01.01.2023 року по листопад 2023 року отримав заробітну плату в розмірі 75724,08 грн. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на їх утримання. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років -2833 гривні. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дітей повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~ 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи з вищевикладеного, засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а тому слід стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1416,50 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім та справедливим, а також таким, що відповідає потребам дітей. У свою чергу, жодних доказів того, що відповідач [PERSON] має можливості сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, останньою в ході розгляду справи не надано. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. З даною позовною заявою позивач [PERSON] звернулася до суду 20.10.2023 року (а.с. 1), отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі ст.ст. 84, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial