Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд із даним позовом до відповідача та просить визнати протиправним та скасувати акт про порушення та акт розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу від 13.04.2023р. обсягом 7152,68куб.м. на суму 253282,32грн. та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що є фактичним споживачем послуг із газопостачання яке здійснює АТ «Львівгаз». Протягом дії типового договору про надання послуг з газопостачання за особовим рахунком № [NUMBER] позивачем належним чином виконувались зобов`язання, покладені на нього як на споживача за договором, так і чинним законодавством України, яке регулює відносини в сфері газопостачання. 13.04.2023 року працівниками АТ «Львівгаз» при огляді лічильника газу за адресою: [ADDRESS] , було заявлено підозру на несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ було виявлено обірваний пломбувальний дріт з пломбою №7173287 та складане Акт про виявлення порушення №LV003215. 23.03.2023 року працівники АТ «Львівгаз» повторно прибули до помешкання позивача, було знято лічильник газу марки «Октава» №237867, складено акт про розпломбування та демонтовано його на повірку. В акті зазначено, що взамін демонтованого лічильника було встановлено заглушку та пломбу, однак дана інформація не відповідає дійсності, оскільки працівники газової служби встановили інший лічильник та здійснили опломбування, демонтований лічильник помістили в багажне відділення автомобіля без належного маркування чи опломбування пакета. Вже 13.04.2023 року відбулося засідання центральної комісії АТ «Львівгаз» на якому було розглянуто Акт про порушення №LV003215, після чого прийнято рішення про донарахування позивачу об`єму природного газу обсягом 7152,68куб.м. на суму 253282,32грн. та повідомлення про припинення позивачу газопостачання до погашення простроченої заборгованості. Позивач вважає, що дії відповідача в частині нарахування та вимоги про сплату вартості необлікованого об`єму природного газу є неправомірними, оскільки за період розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, а саме із 14.09.2022р. по 14.03.2023р. фактично спожитий об`єм газу в середньому складає 300-350куб.м. за які стабільно було сплачено, що свідчить про роботу газового лічильника та належне виконанням споживачем своїх обов`язків. Зазначає, що відповідачем не було доведено наявність факту втручання позивача в конструкцію лічильника газу, сам факт пошкодження дроту не може вважатися втручанням в роботу лічильника газу, оскільки пломби на лічильнику порушенні не були, лічильник фіксував стабільні показники газу. В судове засідання позивач не прибув, його представник адвокат Матвійчук Г.М. подала клопотання про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, відзиву на позов не надходило, попередньо неодноразово клопотав про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником 2/3 частини житлового будинку в [ADDRESS] . Судом встановлено, та не оспорюється ніким із її учасників, що АТ «Львівгаз» є оператором газорозподільної системи і здійснює розподіл природного газу у Львівській області та на підставі заяв-приєднання до умов договорів розподілу природного газу (для побутового споживача) а також виходячи із обставини фактичного споживання природного газу [PERSON] є споживачем природного газу, який постачається до його домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . 13.03.2023 року працівниками АТ «Львівгаз», які прибули до вказаного домоволодіння з метою контрольного огляду вузла обліку виявили обірваний пломбувальний дріт з пломбою та опломбували лічильник номерною пломбою (Акт LVП 027591). Також 13.03.2023 року складено акт про порушення № LV 003215,\~ відповідно до п.2 зазначено, що пошкоджений\~ пломбувальний дріт на номерній пломбі Оператора ГРМ №7173287. 23.03.2023 року працівниками АТ «Львівгаз» здійснено розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку, про що складено відповідний Акт. 02.05.2023 року за рішенням комісії АТ «Львівгаз» прийнято рішення про задоволення Акту про порушення від 13.03.2023р., долучено рахунок на оплату, акт-розрахунок обсягу газу та повідомлення про припинення газопостачання. З оглянутого акту-розрахунку [PERSON] донараховано об`єми природного газу 7152,68куб.м на суму 253282,32грн., Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст.ст.12, 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. З огляду на вказані норми закону позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що надані підприємствами - виробниками/виконавцями житлово-комунальних послуг відомості про заборгованість є неправомірними, які порушують, не визнають або оспорюють охоронювані законом його цивільні права. Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Згідно з п. п.2, 5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування, а також на відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Відповідно до умов Типового договору споживач зобов`язується, зокрема: дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 5 глави 5 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824, власник комерційного ВОГ або сторона, відповідальна за збереження комерційного ВОГ, згідно з відповідним договором про відповідальне зберігання та/або актом про пломбування чи іншим документом, який був оформлений при встановленні пломб/магнітних індикаторів, відповідає за збереження і цілісність пломб (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), та гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал. Відповідно до пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: 1)пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проєктній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7)несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу). Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу. При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. При виявленні ознак пошкодження ЗВТ (лічильника газу) за умови відсутності ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована його позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом. До отримання результатів експертизи або позачергової чи експертної повірки розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється. Якщо за результатами експертизи та/або позачергової чи експертної повірки порушень не виявлено, у всіх випадках за відсутності дублюючого/тимчасового ВОГ (ЗВТ) або заходів з припинення газопостачання на період відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) розраховується за середньодобовими (для неповної доби за середнього динними) значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання природного газу. При цьому витрати, пов`язані з проведенням експертизи та/або позачергової чи експертної повірки, мають бути компенсовані Оператором ГРМ. Якщо за результатами експертизи та/або позачергової чи експертної повірки підтверджено наявність порушення, у всіх випадках за відсутності дублюючого ВОГ (ЗВТ) об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період порушення та відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) розраховується у порядку, визначеному розділом XI цього Кодексу, зі складанням акта про порушення. При цьому витрати, пов`язані з проведенням експертизи та/або позачергової чи експертної повірки, мають бути компенсовані власником комерційного ВОГ/ЗВТ (крім факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ). Крім того, власник впродовж двомісячного строку здійснює заходи щодо приведення комерційного ВОГ (ЗВТ) в точці вимірювання у відповідність до вимог розділу X цього Кодексу, за винятком лічильників газу побутових споживачів. У разі невідповідності лічильників газу побутових споживачів нормативним документам у сфері метрології (за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ) об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період відсутності лічильника газу та приведення точки вимірювання у відповідність до вимог цього Кодексу забезпечуються відповідно до вимог пункту 5 глави 8 цього розділу, а витрати, пов`язані з позачерговою чи експертною повіркою, компенсуються за рахунок Оператора ГРМ. На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби, повноваження тощо) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується актом про усунення порушення. Згідно з підпунктом 1 пункту 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належить пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. Згідно з нормами пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем пошкодження пломбце відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля (далімагнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на зберігання ЗВТ/лічильника газу та встановлених пломб і магнітних індикаторів); несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газуце втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Згідно з нормами пунктів 8,12 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення, Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Відповідно до абзацу 3 пункту 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем регламентовано, що у разі своєчасного (до виявлення порушення представником Оператора ГРМ) письмового повідомлення споживачем Оператора ГРМ про позаштатний режим роботи лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу процедура, передбачена абзацом другим цього пункту, не застосовується, а визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється залежно від середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він становить менше шести місяців за період з дня письмового повідомлення споживачем Оператора ГРМ про позаштатний режим роботи лічильника газу та з урахуванням строку на його усунення. Суд, дослідивши та оцінивши надані сторонами пояснення, письмові та інші докази, достовірно встановив, зокрема, такі обставини. Працівники АТ «Львівгаз» прибули до [PERSON] для контрольного огляду вузла обліку 13.03.2023р.\~ та того ж дня склали акт про порушення № LV 003215, в якому вказано про виявлене порушення Кодексу газорозподільних систем (розділ ХІ, глава 9, п. 7 п.п.1.), а саме пошкоджено пломбувальний дріт на номерній пломбі Оператора ГРМ №7173287. в якому вказано, зокрема, що лічильник перепломбовано а споживачу необхідно з`явитись на засідання комісії, про дату та час повідомлять додатково. 23.03.2023р. працівники Червоноградського відділення АТ «Львівгаз» у присутності споживача здійснили демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку та замість нього встановили заглушку. Експертизи вилученого у [PERSON] засобу вимірювальної техніки проведено не було. Оцінюючи наведені факти в їх сукупності і взаємному зв`язку, а також разом з іншими встановленими в ході розгляду справи обставинами і матеріалами справи, суд зазначає таке. Як вбачається з протоколу від 02.05.2023 засідання комісії АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу ГРМ, яким вирішено задовольнити акт про порушення №003215 від 13.03.2023р. по споживачу [PERSON] . Таке рішення комісія прийняла на підставі акту про порушення, якій містить недостовірні дані, не відображено пояснень [PERSON] та не надано їм будь-якої оцінки, а лише враховано без жодних обґрунтувань акт про порушення. Зміст цього проколу свідчить про формальний підхід комісії до розгляду і вирішення питання щодо вчинення порушення [PERSON] , вказаного в акті вимог Кодексу газорозподільних систем і дане рішення є нічим обґрунтованим. Підсумовуючи наведене вище, суд наголошує, що комісія не проводила експертизу лічильника газу, при\~ розгляді актів про порушення споживачами природного газу ГРС вимог Кодексу, яка приймала оскаржуване рішення, діяли формально, без дотримання вимог щодо обґрунтованості, справедливості, добросовісності, розумності. Так, дані комісії АТ «Львівгаз» не лише розглядали питання та приймали відповідні рішення на підставі документів, які містили неповні відомості, про що вказано вище, а й не вжили жодних заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, зокрема, не перевірили і не надали будь-якої оцінки поясненням [PERSON] , а також не намагались з`ясувати і не вживали будь-яких заходів для встановлення причин виникнення описаних пошкоджень газового лічильника, зокрема, часу, способу виникнення, з чиєї вини вони виникли, обмежившись лише формальним посилання на наявність самих пошкоджень. Крім того, суд зазначає, що АТ «Львівгаз» кваліфікує дії [PERSON] , як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ з метою несанкціонованого відбору (крадіжки) природного газу (чи здійснення такого відбору). Відповідно до визначень, що містяться в пункті 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу; несанкціонований відбір природного газу це відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу. Виходячи із змісту наведених законодавчих визначень, а також загальноприйнятого розуміння протиправних дій з метою отримання певної вигоди, суд вважає, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ та несанкціонований відбір природного газу це певні умисні, свідомі та активні дії, які вчиняє особа з метою отримання такої вигоди (в даному випадку споживач природного газу з метою його споживання без здійснення встановленої оплати). Тобто, у спірному випадку правопорушення характеризується прямим умислом та вчиненням конкретних дій для досягнення певної неправомірної мети. Суд звертає увагу на те, що згідно нормами статей 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до вимог частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як роз`яснено в постанові Великої Палати Верховного суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Зважаючи на встановлені судом обставини, суд вважає, що АТ «Львівгаз» не надало жодних належних, допустимих і достатніх доказів, які б підтверджували факт вчинення [PERSON] вказаних у цих документах порушень та, як наслідок, здійснення ним несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та несанкціонованого відбору (крадіжки) природного газу. Також, суд зазначає, що відповідно до змісту норм глави 9 розділу Х та глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, зміст яких наведено вище, пошкодження чи позаштатний режиму роботи комерційного ВОГ, саме по собі не свідчить про несанкціоноване втручання в ГРМ або роботу ЗВТ, а у випадку виявлення певного пошкодження лічильника (у спірному випадку порушення пломби), вимагає необхідність встановлення чи було здійснено несанкціоноване втручання, чи таке втручання відсутнє і пошкодження сталося не з вини споживача, оскільки ці дві обставини передбачають різні правові наслідки для споживача. При цьому, доводити наявність факт несанкціонованого втручання саме споживача, на думку суду, є обов`язком Оператор газорозподільної системи в порядку та за процедурою, встановленою Кодексом газорозподільних систем та іншими спеціальними нормативно-правовими актами, зокрема, шляхом проведення об`єктивної експертизи, з`ясування та перевірки позиції споживача тощо. Однак у спірному випадку АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» такого обов`язку не виконало і не вчинило всіх необхідних дій в межах своїх повноважень для встановлення зазначених фактів, а навпаки виконувало свої функції та обов`язки формально. Також, суд враховує висновки щодо застосування норм права, висловлені в постанові Верховного Суду від 19.05.2022 у справі № 478/1433/19 про те, що установивши, що відповідач Оператор ГРМ порушив процедуру проведення експертизи лічильника газу та не довів вину позивача в пошкодженні пломби заводу-виробника та його втручання в роботу відлікового механізму лічильника газу, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову споживача та, відповідно, відмову в задоволенні зустрічного позову Оператора ГРМ. Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. За приписами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позивач звільнений від сплати судових витрат відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», тому судовий збір має компенсувати відповідач на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved