Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

04.08.2023р. Акціонерне товариство Універсал Банк (далі - позивач, АТ Універсал Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 25.11.2019р., станом на 17.05.2023р., в сумі 35 261 грн. 61 коп. загального залишку заборгованості за наданим кредитом. Позов обґрунтований тим, що Мonobank - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobanк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobanк є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг monobank/Universal Bank опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https:www.monobank.ua/terms. 25.11.2019р. [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 25.11.2019р. Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники вказаних документів у мобільному додатку. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100 000 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних) зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом до 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8%річних). У відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на, підставі положення п.п.4.16 п.4 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення зобов`язань, та вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк, 27.02.2023р., направив повідомлення пуш про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.4.18, 4.19 кредит став у формі на вимогу та на залишок простроченої заборгованості банк нарахував останньому неустойку, передбачену Тарифами. Пославшись на положення частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України позивач вказав на наявність у нього права достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 17.05.2023р., загальний розмір заборгованості відповідача перед АТ Універсал Банк становить 35 261 грн. 61 коп., з яких 35 261 грн. 61 коп. (загальний залишок заборгованості за наданим кредитом). Ухвалою суду від 01.09.2023р. від позивача було витребувано: 1) первинні документи бухгалтерського обліку на підтвердження факту та сум отриманих і повернутих відповідачем кредитних коштів та розрахунку позовних вимог за весь період існування кредитних відносин з відповідачем щодо кредитного договору від 25.11.2019р., а саме за період з 25.11.2019р. по 17.05.2023р. (дату, станом на яку позивачем визначена заборгованість); 2) розрахунок позовних вимог в частині нарахування заборгованості за кредитом, відповідно до умов, зазначеним у Анкеті-заяві підписаної відповідачем 26.06.2019р. за період з 25.11.2019р. по 17.05.2023р. (дату, станом на яку позивачем визначена заборгованість), з вказанням: - окремим рядком суми фактично отриманих відповідачкою кредитних коштів та суми коштів зарахованих позивачем на погашення тіла кредиту без урахування комісій, відсотків, штрафних санкцій та інших платежів; - окремими рядками суми нарахованих комісій, відсотків, штрафних санкцій та інших платежів та суми коштів зарахованих позивачем по вказаним платежам, окремо по кожному із виду платежів, не залежно від заявлених позовних вимог;- докази підписання відповідачем Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку. 21.09.2023р. позивачем надано на виконання ухвали суду від 01.09.2023р. заяву про доручення доказів, з довідкою про наявність рахунку від 11.09.2023р., довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту, деталізованою випискою про рух коштів по картковому рахунку. До цієї ж заяви представницею позивача Старомінською І. надано додаткові пояснення по справі, в яких вона, окрім обставин викладених у позовній заяві, додатково посилається на те, що Умови та правилами надання банківських послуг опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні до ознайомлення, та включають тарифи, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank. Правила в редакції 25.11.2019р. булт дійсні в період з 08.11.2019р. по 27.11.2019р., а анкету-заяву відповідачем було підписано 25.11.2019р., тобто під час чинності Умов у вказаній редакції, а тому відповідач не міг бути ознайомлений на момент підписання анкети-заяви з іншими Умовами. Крім того, в цих же умовах і правилах банк не змінював відсоткової ставки за користування кредитними коштами, штрафні санкції. Крім того в самому мобільному додатку на постійній основі містяться тарифи, до яких відповідач, з використанням власного ПІН-коду, має цілодобовий доступ. Підписанням анкети-заяви відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку. Платежі щодо перерахування коштів за договором та користування рахунком здійснювалося дистанційно, за допомогою мобільного додатку з використанням фінансового номеру телефону, зазначеного в анкеті-заяві, ОТП-пароля надісланого на цей номер, пін коду до мобільного додатку та з використанням електронного цифрового підпису. Вказувала, що баланс по картці відповідача складає 64 грн. 08 коп., та заборгованість становить 35 261 грн. 61 коп., і складається з використаного відповідачем кредитного ліміту в розмірі 30 000 грн. 00 коп. та додаткових коштів, що надавалися для оплати платежів визначених Умовами в розмірі 5 261 грн. 61 коп. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами. Представниці позивача Сербіна А., [PERSON] в судові засідання 03.10.2023р., 16.11.2023р. та 06.12.2023р. не з`явилися, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомили. Водночас, у прохальній частині позовної заяви, представниця Сербіна А. клопотала про розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідач в судові засідання 03.10.2023р., 16.11.2023р. та 06.12.2023р. не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, а також не подав до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 06.12.2023р. судом, в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників сторін за наявними у справі доказами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. 25.11.2019р. між АТ Універсал Банк, в рамках проекту monobank, та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг, який представляє собою анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Вказана анкета - заява підписана відповідачем та представником банку. В анкеті - заяві до Договору про надання банківських послуг від 25.11.2019р. зазначено, що [PERSON] просить відкрити на його ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановити кредитний ліміт на суму вказану в додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Проставлянням, власноруч, свого підпису під цією заявою, підтверджує, що він погоджується з тим, що анкета - заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Згідно п. 3 Анкети-заяви, відповідач підписанням цього договору підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, примірники яких отримав у мобільному додатку, вони йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення. Крім цього, беззастережно погоджується з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. У п. 6 анкети - заяви відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. Та засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (027F52074B8DC57208387BD95CAA89D700BED9643E1678969796146B2D9FAD08 73), яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Також визнав, що удосконалений електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Пунктом 11 анкети-заяви визначено, що усе листування щодо цього Договору відповідач просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору. Будь-яких інших умов кредитування (термін повернення кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості, тощо) в анкеті-заяві не зазначено. До анкети - заяви банк додав Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів мonobank|Universal Bank, затверджені протоколом Правління АТ Універсал Банк № 45 від 07.11.2019р. та набирають чинності з 08.11.2019р., а також Тарифи Чорна картка monobank та Паспорт споживчого кредиту Картка monobank, які не підписані позичальником. Відповідно до довідки про наявність рахунку від 11.09.2023р. клієнта [PERSON] йому було відкрито рахунок [NUMBER] , картка № [NUMBER] типу Чорна Картка, у валюті гривні, зі статусом - активна. За довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту від 11.09.2023р. відповідачу була встановлена сума кредитного ліміту: 25.11.2019р. о 11 год. 20 хв. - 2 000 грн.; 01.02.2020р. о 20 год. 48 хв. - 8 000 грн.; 07.03.2021р. о 09 год. 35 хв. - 30 000 грн. Згідно з наданим банком розрахунком та деталізованою випискою про рух коштів по картковому рахунку за період з 25.11.2019р. по 10.12.2022р., детальною випискою про рух коштів по картці станом на 17.05.2023р. за період з 07.10.2021р. по 17.05.2023р., вбачається, що за весь час користування карткою, відповідачем було проведено витрат по картці на суму 177 485 грн. 50 коп. та проведено поповнень карткового рахунку на суму 172 223 грн. 89 коп. Та, що заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 11.09.2023р. становить 35 261 грн. 61 коп. (визначено відповідачем як загальна заборгованість по кредиту). З цих коштів: 30 000 грн. 00 коп. - повністю використаний відповідачем кредитний ліміт та 5 261 грн. 61 коп. - додаткові кошти, що надавалися для оплати платежів визначених умовами (списані відсотки за період з лютого 2022р. по 10.12.2022р.). Позивачем також було нараховано та списано відсотки розраховані за ставкою 37,2% річних, починаючи з 01.04.2020р. по 01.11.2022р., на загальну суму 13 217 грн. 96 коп., а також було нараховано та стягнуто, починаючи з 02.12.2019р. по 10.01.2022р. комісію в сумі 4 311 грн. 43 коп. Розмір заборгованості відповідачем не спростовано. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частина друга статті 15 ЦК України). Так, за ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. За правилом частини першої ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020р. у справі № 732/670/19, від 23.03.2020р. у справі № 404/502/18, від 07.10.2020р. № 127/33824/19, від 16.12.2020р. у справі № 561/77/19, від 12.01.2021р. у справі № 524/5556/19. Законом України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: - у паперовому вигляді; - у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України Про електронні документи та електронний документообіг; - шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; - в порядку, передбаченому Законом України Про електронну комерцію. Відповідно до положень ст.ст. 5, 15 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг, електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Зі змісту ст.ст. 11, 12 Закону України Про електронну комерцію (далі Закон) електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Ст. 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ Універсал Банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Заявляючи позовні вимоги, АТ Універсал Банк посилалося на те, що 25.11.2019р. між АТ Універсал Банк та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг, шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до якого АТ Універсал Банк надало відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. При цьому, Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 25.11.2019р. містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. В ній зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, а також що він отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Жодні дані про умови кредитування, в тому числі і щодо розміру процентів за користування кредитними коштами, комісії, анкета заява не містить. На підтвердження умов договору АТ Універсал Банк також надало суду копію анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 25.11.2019р., Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів мonobank|Universal Bank, затверджені протоколом Правління АТ Універсал Банк № 45 від 07.11.2019р., які набирають чинності з 08.11.2019р., а також Тарифи та Паспорт споживчого кредиту Чорна картка monobank. Однак, як вбачається із матеріалів справи ні Умови і правила обслуговування в АТ Універсал Банк при при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів мonobank|Universal Bank, ні Тарифи та Паспорт споживчого кредиту Чорна картка monobank, не містять підпису позичальника. Відсутні в матеріалах справи і підтвердження, що саме ці Умови і правила обслуговування в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank|Universal Bank, які містять Тарифи та Паспорт споживчого кредиту "Чорна картка monobank, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору надання банківських послуг 25.11.2019р., а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів, комісії, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015р. (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і правила обслуговування в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank|Universal Bank позивача могли неодноразово змінюватися самим АТ Універсал Банк в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови і правила у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. А посилання позивача на факт ознайомлення відповідача з Умовами і правила обслуговування в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank|Universal Bank, Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що підтверджується тим, що на підставі анкети-заяви відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку Monobank шляхом застосування електронного цифрового підпису не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank|Universal Bank, Умов і правил надання банківських послуг, Таблиці обчислення вартості кредиту, Паспорту споживчого кредиту Чорна картка Monobank, та Тарифів Чорна картка Monobank. Щодо наданого позивачем паспорту споживчого кредиту, не підписаного відповідачем, то він є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 23.05.2022р. у справі № 393/126/20. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір процентів, комісії, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною четвертою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Умови і правила обслуговування в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank|Universal Bank з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17). Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду № 697/302/20 від 18.05.2022р. у справі за позовом акціонерного товариства Універсал Банк про стягнення заборгованості. До того ж у цій же постанові Верховний суд зазначив, що оскільки в анкеті-заяві позичальника процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, то в стягненні процентів за користування кредитом, пені, комісії суд першої інстанції відмовив вірно. При цьому поповнення, які здійснював відповідач свідчать про те, що він усвідомлював, що зобов`язаний повернути банку кошти, які використав з кредитного ліміту, а отже розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання наданих йому коштів. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ Універсал Банк не повернуті, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення загального залишку заборгованості за наданим кредитом яка утворилась в зв`язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань. Як вбачається з наданого Банком розрахунку заборгованості за кредитним договором від 25.11.2019р. відповідачу нараховані та списані проценти за користування кредитними коштами на загальну суму 13 217 грн. 96 коп. та комісія в розмірі 4 311 грн. 43 коп., які не передбачені умовами договору. Оскільки сторони у кредитному договорі не передбачили нарахування та стягнення з позичальника процентів, комісії, то дії Банку щодо їх нарахування та стягнення є такими, що порушили умови договору. А тому вказана сума повинна бути зарахована на погашення тіла кредиту. За вказаний період було використано 177 485 грн. 50 коп. коштів та було внесено на погашення кредиту кошти на загальну суму 172 223 грн. 89 коп., які позивачем також було зараховано, зокрема, на погашення відсотків за користування кредитом та комісії, нарахування яких кредитним договором не передбачено. З огляду на вищевикладене слід також зазначити, що оскільки кредитним договором укладеним між позивачем та відповідачем не передбачено нарахування відсотків за користування кредитом, комісії, то кошти, які були зараховані позивачем на погашення вказаних платежів, підлягають зарахуванню на погашення грошових зобов`язань в порядку, визначеному ст. 534 ЦК України. Так, ст. 534 ЦК України визначено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Отже, з урахуванням умов кредитного договору, грошові кошти, які зараховані на погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом, комісії підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за основною сумою заборгованості за кредитом. Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 35 261 грн. 61 коп. підлягають частковому задоволенню в сумі 17 732 грн. 22 коп., оскільки кошти в розмірі 17 529 грн. 39 коп. (відсотки та комісія), які були спрямовані на сплату заборгованості за кредитним договором, були фактично зараховані на вказані види витрат. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, - з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 334 грн. 22 коп. (49,71%)

Outcome: partial