Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON] , в якому просили припинити право власності [PERSON] на квартири [ADDRESS] , визнати право власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS] за кожним. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, [PERSON] , являється особою, яка неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, внаслідок чого спільне проживання з ним є неможливим. Належна йому частка квартири є незначною в порівнянні з частками інших співвласників, квартира не може бути поділена або виділена частка відповідача. Позивачі посилаються на статтю в\~ст. 365 ЦК України, яка визначає підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Ухвалою суду від 06.09.2021 року відкрите провадження в справі, та вирішено справу розглянути в порядку загального позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання. Відповідач взяв участь в судовому засіданні 20.03.2023 р., в якому висловися про невизнання позову. Відзиву не надавав, в інші судові засідання не з`являвся, причини неявки суду не повідомив, заяв про суті справи та про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Костюченко В.К., вимоги підтримав, заявив про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Повідомив, що відповідач тривалий час в квартирі не проживає, а саме з квітня 2021 року, коли йому був винесений обмежувальний припис строком на 6 місяців, отже він адаптувався до нових умов і припинення права власності на частку в квартирі не завдають йому істотної шкоди. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, \~дослідивши та оцінивши докази по справі, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав:\~ Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що позивачам та відповідачеві на праві власності квартира [ADDRESS] , частка кожного з співвласників становить квартири (а.с. 9). Квартира має загальну площу 66 кв. м., знаходиться в багатоповерховому (двоповерховому) будинку, складається з трьох житлових кімнат, кухні, допоміжних приміщень (а.с. 10- 45). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] припинений згідно з рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернівської області від 23 червня 2021 року (а.с.50). \~ \~ \~ \~ [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП - за вчинення сімейного насильства відносно [PERSON] (а.с.46,47). Рішенням Новгород-Сіверського районного суду від 29.04.2021 року в зв`язку з вчиненням систематичного сімейного насильства йому був виданий обмежувальний припис строком на шість місяців щодо заборони перебування в спірній квартирі (а.с. 48-49). \~ \~ \~ \~Сторона позивача підтвердила, що після видання обмежувального припису від 29.04. 2021 року відповідач спірною квартирою не користувався. Згідно з статтею ст. 365 ЦК України, яка регулює підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі: 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти висновку про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбачених пунктами 13 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Відповідний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року в справі № 6-81 цс 11 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року в справі № 908/1754/17. При цьому, висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном (постанова Верховного Суду від 18 липня 2019 року по справі № 210/2236/15-ц, провадження № 61-33924св18. З врахуванням наведених доказів суд вважає, що спільне користування спірною квартирою за протиправної поведінки відповідача по відношенню до позивачки [PERSON] є неможливим, неможливість спільного користування квартирою підтверджується належними та допустимими доказами. Суд також вважає, що 1/4 частки в квартирі є незначною в порівнянні з частками інших співвласників, які наполягають на припиненні права власності на частку відповідача (позивачі в сукупності володіють 3/4 часткою квартири). Суд також вважає, що частка відповідача не може бути виділена в натурі в багатоквартирному будинку (виділення часток\~в\~натурі\~на\~\~квартиру\~ згідно із законодавством можливе, якщо поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами; кожному співвласнику може бути виділено відокремлене приміщення з власним входом). Суд враховує, що припинення права на частку може відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. При цьому висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки мається на увазі недопущення порушення прав інтересів співвласника, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку (постанова Верховного Суду від 9 жовтня 2019 р. у справі\~№ 750/11178/17). З огляду на неспростоване повідомлення сторони позивача про те, що відповідач з квітня 2021 року не користується спірною квартирою, суд вважає, що інтереси відповідача, які полягають в користуванні спірною квартирою, не будуть порушені внаслідок припинення належної йому частки. За\~частиною другою статті 365 ЦК України суд\~постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Судом встановлено, що вартість 1/4 частки квартири відповідно до Звіту про оцінку нерухомого майна (виконавець ПП «Десна-Експерт -М», Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 391/20 від 19 травня 2020 року, експерт Молот Геннадій Миколайович, сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 1936 від 26 жовтня 2000 року, Свідоцтво про державну реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 11.02.2005 р. № 2283, згідно з яким оцінювачі мають право здійснювати оцінку нерухомих речей, становить 66408 грн.. 03.11.2023 року грошові кошти в сумі 66408 грн. були внесені стороною позивачів на депозитний рахунок суду згідно з квитанцією до платіжної інструкції про переказ готівки 0.0.3284897179.1 Таким чином, суд вважає що дотримані всі умови, з яким законодавство пов`язує можливість припинення права власності на частку в спільному майні одного з співвласників. Відповідно до ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задовольняється повністю, судовий збір в сумі 908, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved