Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Позивач у січні 2023 року звернулась до Дніпровського районного суду м.Києва з вищевказаним позовом до відповідача та просить суд скасувати арешт коштів [PERSON] накладений постановою від 10.12.2018р. в рамках ВП [NUMBER]; скасувати арешт майна [PERSON] накладений постановою від 10.12.2018р. в рамках ВП [NUMBER]; виключити відомості про [PERSON] з Єдиного реєстру боржників. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 17.12.2009 року у справі №2-9442/1/09 постановлено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Універсал банк" по кредитному договору № 003-2008-1151 від 11.04.2008 року заборгованість в розмірі 1 026 290,53 грн. 10.12.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17.12.2009 року про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості в розмірі в розмірі 1 026 290,53 грн. Крім того, 10.12.2018 року в рамках виконавчого провадження [NUMBER] приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Телявським А.М. було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] та постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках та належать [PERSON] 06.06.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ПАТ "Універсал банк", однак арешти на майно та грошові кошти приватним виконавцем знято не було. 23.09.2020 р. між АТ "Універсал банк" (Первісним Кредитором) та ТОВ «Фінансова компанія «Карточка плюс» (Новим Кредитором) був укладений договір №104/20 про відступлення права вимоги за кредитним договором №003-2008-1151 від 11.04.2008 року. 23.09.2020 р. ТОВ «Фінансова компанія «Карточка плюс» та [PERSON] був укладений Договір № 23/09/20-У про відступлення права вимоги за кредитним договором №003-2008-1151 від 11.04.2008 року. Згідно заяви [PERSON] від 12.01.2023 р., як нового кредитора, він немає претензій згідно Кредитного договору №003-2008-1151 від 11.04.2008 року до [PERSON] , а заборгованість перед ним погашена. З урахуванням викладеного, станом на час розгляду справи в суді, будь-які зобов`язання позивача за Кредитним договором № 003-2008-1151 від 11.04.2008 року відсутні. Крім того, згідно повідомлення АТ «Універсал банк» від 23.09.2020 р. №001/0651 банк не має претензій до [PERSON] . Також, того, згідно повідомленням від 23.09.2020 р. № 23-09-1 ТОВ «Фінансова компанія «Карточка плюс» повідомляє про припинення зобов?язань [PERSON] та відсутність до неї будь - яких претензій. Тобто, правові підстави збереження арешту на майно та грошові кошти [PERSON] відсутні. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 20.01.2023 р. вищевказану справу направлено за підсудністю до Оболонського районного суду м.Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 13.02.2023 року головуючим у справі визначено суддю Яценко Н.О. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 21.02.2023 року року по справі відкрито загальне позовне провадження. 27.03.2023 р. відповідач - АТ «Універсал Банк» подав до суду відзив на позовну заяву в порядку ст. 178 ЦПК України, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування поданого відзиву зазначає, що АТ «Універсал Банк» є неналежним відповідачем у даній справі, а позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки з 23.09.2020 року новим кредитором за Кредитним договором №003-2008/1151 від 11.04.2008 р. укладеним між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є А «Універсал Банк») та [PERSON] , є [PERSON] на підставі укладеного Договору про відступлення права вимоги №104/20 від 23.09.2020 року та Договору про відступлення права вимоги №23/09/20-У від 23.09.2020 року. Ухвалою від 27.04.2023 року з занесенням до протоколу судового засідання залучено в якості відповідача [PERSON] , змінивши його процесуальний статус з третьої особи на відповідача. 21.06.2023 року по справі проведено підготовче засідання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував стосовно задоволення позову. Представник АТ «Універсал Банк» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Подав заяву про розгляд справи без його участі , просив відмовити в задоволенні позову до АТ «Універсал Банк». Суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Третя особа в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином та своєчасно, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності третьої особи. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.12.2009 року рішенням Дніпровського районного суду м.Києва по справі №2-9442/09 було задоволено позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за Кредитним договором № 003-2008-1151 від 11.04.2008 року в розмірі 1 026 290,53 грн. 10.12.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17.12.2009 року про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості в розмірі в розмірі 1 026 290,53 грн. Крім того, 10.12.2018 року в рамках виконавчого провадження [NUMBER] приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Телявським А.М. було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] та постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках та належать [PERSON] 06.06.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ПАТ "Універсал банк", однак арешти на майно та грошові кошти приватним виконавцем знято не було. 23.09.2020 року між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Карточка Плюс» було укладено Договір про відступлення права вимоги №104/20, відповідно до умов якого Первісний кредитор передав (відступив) належне йому Право Вимоги до Боржника - [PERSON] , що виникло з Кредитного договору №003-2008/1151 від 11.04.2008р., а Новий Кредитор прийняв Право Вимоги та зобов?явся сплатити Новому кредитору оплату в розмірах, порядку та строки/терміни, вказані цьому Договорі. Після чого, того ж дня, 23.09.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Карточка Плюс» (надалі - Цедент) та [PERSON] (надалі - [PERSON] ) було укладено Договір про відступлення права вимоги №23/09/20-У, відповідно до умов якого Цедент передав (відступив), а Цесіонарій набув (прийняв) право вимоги за Кредитним договором №003-2008/1151 від 11.04.2008 р., укладений між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] . Згідно заяви [PERSON] від 12.01.2023 р., як нового кредитора, останній немає претензій згідно Кредитного договору №003-2008-1151 від 11.04.2008 року до [PERSON] , а заборгованість перед ним погашена. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.317, 319, 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). За правилами, встановленими частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх випадках не передбачених ч.ч. 1-4 ст. 59 цього за Закону арешт майна може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, зважаючи на відсутність підстав для обмеження права власності позивача, наявність арешту майна, що перешкоджає їй вільно розпоряджатися таким майном, приймаючи до уваги, що іншого способу захисту порушеного права власності позивача, аніж того, що нею обрано, за наявних обставин не вбачається, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги [PERSON] та скасувати арешт коштів [PERSON] накладений постановою від 10.12.2018 року в рамках виконавчого провадження № [NUMBER], скасувати арешт майна [PERSON] накладений постановою від 10.12.2018 року в рамках виконавчого провадження № [NUMBER] та виключити відомості про [PERSON] з Єдиного реєстру боржників в рамках виконавчого провадження [NUMBER]. В свою чергу судом не встановлено порушення прав позивача зі сторони АТ «Універсал Банк», оскільки з 23.09.2020 року новим кредитором за Кредитним договором №003-2008/1151 від 11.04.2008 р. укладеним між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є А «Універсал Банк») та [PERSON] є [PERSON] , який також має статус відповідача у даній справі.

Outcome: approved