Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Український промисловий банк» (м. Київ, вул. Лесі Українки, 26) про зняття заборони на відчуження нерухомого майна та вилучення запису про іпотеку, Свої вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 18.04.2006 року укладено кредитний договір № 43/ФЗВ-06 та на забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором укладено договір іпотеки № 2278 від 18.04.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Веліковою Н.А. Об`єктом обтяження є квартира в [ADDRESS] . Кредитні зобов`язання в сумі 12\~500 євро були виконані достроково в період з 2006-2008 років. Позичальник жодного разу не пропустив прострочення та належним чином виконувала покладені зобов`язання. На даний час відповідач перебуває у стані припинення. Інформація про те, що позивач [PERSON] має кредитні зобов`язання перед банком - відсутня. На адвокатський запит надійшла відповідь Національного Банку України від 15.08.2023 року в якій підтверджено відсутність боргу в ліквідаційному балансі та непроданих активах банку, які передані ТОВ «ІК«ІФГ«КАПТАЛ». Національний Банк України листом від 22.09.2023 року повідомив що кредитна справа за кредитним договором № 43ФзВ-06 від 18.04.2006 року в описах архівних справ відповідача не зазначені та на архівне зберігання до Національного банку України ліквідатором відповідача не передавалися. З метою зняття заборони на відчуження квартири, вона звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Велікової Н.А., яка постановою від 16.10.2023 року відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутнє повідомлення про погашення позики. Просить зняти заборону на нерухоме майно № 1815 ТОВ «Укрпромбанк» - квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , вилучивши запис з відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та вилучити з Державного реєстру Іпотек запис реєстраційний номер обтяження 3115544. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.11.2023 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У визначений судом строк від відповідача відзив не надійшов. В судовому засіданні представник позивача адвокат Олененко О.В. позовні вимоги позивачки підтримав та просив їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: В судовому засіданні встановлено, що між позивачем [PERSON] , та відповідачем ТОВ «Український промисловий банк» 18.04.2006 року укладено кредитний договір № 43/ФЗВ-06. На забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором укладено договір іпотеки № 2278 від 18.04.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Веліковою Н.А. Об`єктом обтяження є квартира в [ADDRESS] . Як слідує із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 350522436 від 16.10.2023 року, на квартиру [ADDRESS] зареєстровано обтяження заборона відчуження номер запису № 3115592 від 18.04.2006 року приватним нотаріусом Веліковою Н.А., підставою виникнення обтяження є договір іпотеки. Згідно листа Національного банку України від 03.08.2023 року , кредитна справа від 18.04.2006 року № 43/Ф3В-06 та іпотечний договір від 18.04.2006 № 2278 на ім`я [PERSON] в описах архівних справ ТОВ «Український промисловий банк» не зазначені та на архівне зберігання до Національного банку України ліквідатором банку не передавалися. У ліквідаційному балансі Банку з додатком за 2013 рік, відсутня інформація щодо заборгованості [PERSON] , за кредитним договором від 18.04.2006 № 43/Ф3В-06. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Велікової Н.А., як до реєстратора, що його наклав з проханням зняти заборону. Постановою приватного нотаріуса Велікової Н.А. від 16.10.2023 року № 96/02-31 [PERSON] відмовлено у знятті заборони та зазначено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення від кредитора про погашення позики. Вказана заборона перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо належного їй майна. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ прийнято постанову № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред?явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Зміст права власності розкритий у\~статті 317 ЦК України. Відповідно до ч. 1 вказаної статті власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97 від 17.07.1997 року, кожна особа фізична або юридична має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У рішенні по справі «Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії» Європейський суд з прав людини постановив, що ст. 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. Адже під поняттям майно розуміються не лише речі, які належать особі на праві власності згідно із законодавством країни, в якій виник спір, а також й права на майно, які особа набуде у майбутньому. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об`єктом правового захисту згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України. З вищенаведеного можна зробити висновок, що особа, яка укладає договір з метою у майбутньому набути права власності на майно, має правомірні очікування, що у розумінні ЄСПЛ підпадає під поняття «власність». Аналогічні положення містяться у рішеннях ЄСПЛ по справах Мелахер та інші проти Австрії від 19.12.1998 р., Бурдов проти Росії від 07.05.2002 р., Прессос Компанія та інші проти Бельгії від 28.10.1995 р. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку , гаража, іншого нерухомого майна чи місце розташування земельної ділянки або місцезнаходження однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням банку, підприємства, установи або організації про видачу громадянину позики(кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю житлового будинку (квартири), при посвідченні договору довічного утримання, при посвідченні договору про заставу житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража,земельної ділянки , іншого нерухомого майна. Згідно до ст.74 даного Закону, одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики, повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, нотаріус знімає заборону відчуження житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Як встановлено\~в судовому\~засідання,\~відповідач по\~справі \~ТОВ «Український\~промисловий банк»\~перебуває на\~даний час\~в стані\~припинення. Згідно листа Національного банку України від 03.08.2023 року , кредитна справа від 18.04.2006 року № 43/Ф3В-06 та іпотечний договір від 18.04.2006 № 2278 на ім`я [PERSON] в описах архівних справ ТОВ «Український промисловий банк» не зазначені та на архівне зберігання до Національного банку України ліквідатором банку не передавалися. У ліквідаційному балансі Банку з додатком за 2013 рік, відсутня інформація щодо заборгованості [PERSON] , за кредитним договором від 18.04.2006 № 43/Ф3В-06. Частиною 1,2,3 та 4\~ст. 12 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Отже,\~враховуючи те,\~що позивачем\~було вичерпано\~всі можливі\~досудові способи\~захисту порушеного\~права,\~тому суд\~вважає,\~що її\~позовні вимоги\~підлягають до\~задоволення,\~ так\~як вказаний арешт перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо користування та розпорядженням своїм майном.

Outcome: approved