Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що 12 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.12.2015 року. Прізвище дружини після укладення шлюбу залишилось незмінним. Зазначає, що тривалий час [PERSON] належної уваги та турботи до дружини не проявляє, сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, тобто подружнє життя не склалося, що призвело до фактичного припинення між позивачем та [PERSON] шлюбних відносин. Від шлюбу подружжя має доньку- [PERSON] , [INFO] , яка фактично проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у зв`язку із наступним. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 12 грудня 2015 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.12.2015 року, актовий запис № 1169. Від шлюбу сторони мають доньку- [PERSON] , [INFO] . Позивачем зазначено, а відповідачем не заперечується та не спростовано, що сімейне життя не склалося, наслідком чого є фактичне припинення шлюбних відносин. Позивачем також зазначено, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, враховуючи, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно із ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий у розмірі 1073, 60 грн.

Outcome: approved