Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~27.09.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що вона з відповідачем [PERSON] з 28.04.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилося двоє спільних дітей сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу їх подружні стосунки з відповідачем значно погіршилися через різні погляди на шлюб та сімейне життя. На даний час, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство та побут не ведуться, вони проживають окремо. Таким чином, їх примирення з відповідачем є неможливим. Просить суд шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 28.04.2012 року Виконавчим комітетом Жидичинської сільської ради Ківерцівського р-ну за актовим записом № 3, розірвати та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.10.2023 року сторонам надано строк для примирення терміном один місяць (а.с. 20). \~ \~ \~ \~Позивачка до початку судового засідання подала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити (а.с. 24). Відповідач також до початку судового засідання подав суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає (а.с. 25). Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 28.04.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Жидичинської сільської ради Ківерцівського р-ну за актовим записом № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають двоє спільних дітей синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується відповідними свідоцтвами про шлюб серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 8, 9). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду даної справи встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, укладеного з відповідачем та переконана в неможливості їх примирення в подальшому. В свою чергу, відповідач заперечував щодо розірвання шлюбу, оскільки виявляв намір зберегти сім`ю. Згідно із ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення. Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. До такого правового висновку прийшов Верховний суд України у своїй постанові від 30.05.2019 року при розгляді цивільної справи № 442/6319/16-ц. Так, із заяви сторін слідує, що протягом наданого судом строку на примирення, відповідно до ухвали від 27.10.2023 року, вжиті заходи виявилися безрезультатними. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові один до одного та різні погляди на шлюб та сімейне життя. Сторони спільне господарство та побут не ведуть, спільний бюджет у них відсутній, кожен з них живе власними інтересами. Також суд приймає до уваги той факт, що [PERSON] не було подано до суду заяву про залишення свого позову без розгляду, а тому примушування до збереження шлюбу з відповідачем є порушенням права позивача на свободу та особисту недоторканість. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Із наведеного слідує, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 1073,60 грн. судового збору, сплаченого останньою при зверненні до суду з даним позовом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved