Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

1. Описова частина У травні 2022 року позивача [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог позивача посилався на те, що 27 січня 2022 року [PERSON] (надалі - "Позивач") було придбано на електронних торгах предмет іпотеки: однокімнатну квартиру, загальною площею 32,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (надалі - "Квартира"). Організатором електронних торгів було Державне підприємство "СЕТАМ" (м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6). Електронні торги відбулися 27 січня 2022 року, через мережу Інтернет за адресою - setam.net.ua, згідно з Протоколом проведення електронних торгів № 567483 від 27 січня 2022 року, реєстраційний номер лота № 505601. Квартира придбана Позивачем за ціною 451 350 гривень 00 копійок, які було ним перераховано наступним чином: -22 567 гривень 50 копійок - сплачено гарантійний внесок ДП "СЕТАМ"; -428 782 гривні 50 копійок - сплачено на депозитний рахунок приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича. За результатами перерахування Позивачем повної оплати, приватним виконавцем Долинським Миколою Миколайовичем було складено Акт приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки № ЗВП 64838913 від 17 лютого 2022 року. Цей Акт є підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про придбання предмета іпотеки з прилюдних (електронних) торгів. Починаючи від 17 лютого 2022 року [PERSON] є новим власником однокімнатної квартири, загальною площею 32,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Проте, Позивач, як новий власник Квартири, не може користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном, оскільки колишній власник Квартири - [PERSON] [INFO] , яка втратила право користування Квартирою у зв`язку із її відчуженням, та її родич - [PERSON] [INFO] , продовжують проживати в Квартирі та відмовляються звільняти її. Відповідно до відомостей № Є7-43676-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщені/будинку, виданих Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 11 березня 2022 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані такі особи: [PERSON] ( [INFO] ). та [PERSON] ( [INFO] ). Після реєстрації права власності на квартиру позивач неодноразово намагався вийти на зв`язок із [PERSON] та [PERSON] . Однак, ані відповідачі на домофон квартири не відповідали. У зв`язку із їх ігнорування та спроб позивача погодити строк звільнення відповідачами квартири, він був змушений 31 березня 2022 року звернутися до Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області із Заявою щодо забезпечення правопорядку 07 квітня 2022 року при заселенні в квартиру, яка належить мені на праві власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Проте, станом на 17 травня 2022 року співробітники Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області не виходили разом зі позивачем на об`єкт за адресою: [ADDRESS] , та не забезпечили йому правопорядок при заселенні в квартиру. Окрім зазначених вище спроб вийти на зв`язок із відповідачами, 03 травня 2022 року позивачем було направлено відповідачам лист із пропозицією добровільно знятися з реєстрації та виселитися із Квартири у строк до 15 травня 2022 року. Однак, станом на 17 травня 2022 року відповідачі продовжують проживати в його квартирі (більше 3 (трьох) місяців поспіль), з реєстрації добровільно не знялися, накопичують заборгованості за комунальні послуги та квартирну плату, чим продовжують порушувати його права, як нового власника квартири. У зв`язку з вищевикладених та з урахування заяви про зменшення розміру позовних вимог позивач просить суд: Усунити [PERSON] перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належною йому на праві власності квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом виселення з квартири без надання іншого жилого приміщення: [PERSON] та [PERSON] ; Зобов`язати [PERSON] та [PERSON] сплатити заборгованість за спожиті комунальні послуги та квартирну плату за адресою: [ADDRESS] , у сумі 10 857 грн. 73 коп., з яких: 9 442 грн. 39 коп. - заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] перед КП "Теплопостачання міста Одеси"; 481 грн. 89 коп. - заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] перед філією "Інфоксводоканал"; 171 грн. 50 коп. - заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] перед ТОВ "Одесагаз-Постачання"; 6 грн. 01 коп. - заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] перед АТ "Одесагаз"; 586 грн. 56 коп. - заборгованість за СДПТ перед ТОВ "Керуюча компанія "Сервіс плюс"; 169 грн. 38 коп. - заборгованість за вивіз сміття перед ТОВ "Керуюча компанія "Сервіс плюс". Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 1974 грн. 80 коп. Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. 27.05.2022 р. судом отримано інформацію з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області, відповідно до ст. 187 ЦПК України про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.05.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. від 30.05.2023 року підготовче провадження по цивільній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивача до суду подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, у якій також зазначив, що у разі виникнення обставин передбачених ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засіданні не з`явилися, були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку\~ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам\~ст. 223 ЦПК України. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 січня 2022 року [PERSON] (надалі - "Позивач") було придбано на електронних торгах предмет іпотеки: однокімнатну квартиру, загальною площею 32,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (надалі - "Квартира"). Організатором електронних торгів було Державне підприємство "СЕТАМ" (м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6). Електронні торги відбулися 27 січня 2022 року, через мережу Інтернет за адресою - setam.net.ua, згідно з Протоколом проведення електронних торгів № 567483 від 27 січня 2022 року, реєстраційний номер лота № 505601, що підтверджується копією Протоколу проведення електронних торгів. Квартира придбана Позивачем за ціною 451 350 гривень 00 копійок, які було позивачем перераховано наступним чином: -22 567 гривень 50 копійок - сплачено гарантійний внесок ДП "СЕТАМ", що підтверджується Квитанцією про оплату № 125970195 від 26 січня 2022 року; -428 782 гривні 50 копійок - сплачено на депозитний рахунок приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича, що підтверджується Квитанцією про оплату № 126608956 від 31 січня 2022 року. Загальна сума, сплачена позивачем, як переможцем електронних торгів, становить 451\~350 гривень 00 копійок. За результатами перерахування Позивачем повної оплати, приватним виконавцем Долинським Миколою Миколайовичем було складено Акт про реалізацію предмета іпотеки № ЗВП 64838913 від 17 лютого 2022 року. Даний Акт є підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про придбання предмета іпотеки з прилюдних (електронних) торгів, що підтверджується копією Акту про реалізацію предмета іпотеки. Починаючи від 17 лютого 2022 року [PERSON] є новим власником однокімнатної квартири, загальною площею 32,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . що підтверджується свідоцтвом про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, предмета іпотеки (серія та номер 225, виданий 17.02.2022 р., видавник Сегеченко 1.М., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу: 300135960, сформований 17.02.2022 р. Сегеченко І.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу). Проте, Позивач, як новий власник Квартири, не може користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном, оскільки колишній власник квартири - [PERSON] [INFO] , яка втратила право користування квартирою у зв`язку із її відчуженням, та її родич - [PERSON] [INFO] , продовжують проживати в квартирі та відмовляються звільняти її. Відповідно до відомостей № Є7-43676-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщені/будинку, виданих Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 11 березня 2022 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані такі особи: -[PERSON] [INFO] . Дата реєстрації особи: 08.10.2008 р.; -[PERSON] [INFO] . Дата реєстрації особи: 15.03.2016 р. Після реєстрації права власності на квартиру позивачем неодноразово намагався вийти на зв`язок із [PERSON] та [PERSON] . Однак, відповідачі на домофон квартири не відповідали. У зв`язку із ігнорування відповідачами усіх спроб позивача погодити строк звільнення відповідачами квартири, він був змушений 31 березня 2022 року звернутися до Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області із заявою щодо забезпечення правопорядку 07 квітня 2022 року при заселенні в квартиру. Проте, станом на 17 травня 2022 року співробітники Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області не виходили разом зі ним на об`єкт за адресою: [ADDRESS] , та не забезпечили мені правопорядок при заселенні в Квартиру, що підтверджується копією відповіді начальника відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області Герсименка В. від 22.04.2022 року. Окрім зазначених вище спроб вийти на зв`язок із відповідачами, 03 травня 2022 року позивачем було направлено їм лист із пропозицією добровільно знятися з реєстрації та виселитися із Квартири у строк до 15 травня 2022 року. Однак, станом на 17 травня 2022 року відповідачі продовжують проживати в його квартирі (більше 3 (трьох) місяців поспіль), з реєстрації добровільно не знялися, накопичують заборгованості за комунальні послуги та квартирну плату, чим продовжують порушувати його права, як нового власника Квартири. Станом на 17 травня 2022 року заборгованість за комунальні послуги та квартирну плату становить - 10 857 грн. 73 коп., з яких: - 9 442 грн. 39 коп. - заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] перед КП "Теплопостачання міста Одеси"; - \~ \~ \~ \~481 грн. 89 коп. - заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] перед філією "Інфоксводоканал"; - 171 грн. 50 коп. - заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] перед ТОВ "Одесагаз-Постачання"; - 6 грн. 01 коп. - заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] перед АТ "Одесагаз"; - 586 грн. 56 коп. - заборгованість за СДПТ перед ТОВ "Керуюча компанія "Сервіс плюс"; - 169 грн. 38 коп. - заборгованість за вивіз сміття перед ТОВ "Керуюча компанія "Сервіс плюс". Доказів оплати [PERSON] заборгованість за спожиті відповідачами комунальні послуги КП "Теплопостачання міста Одеси", філії "Інфоксводоканал", ТОВ "Одесагаз-Постачання", АТ "Одесагаз", ТОВ "Керуюча компанія "Сервіс плюс" до суду надано не було. 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно із\~ст. 317 ЦК України\~зміст права власності складають право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як передбачено ч. 1, 2\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями\~ст. 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі\~ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до\~ст. 387 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України» («Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine», заява № 30856/03) поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зав`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у право на житло. У п. 36 рішення від 18.11.2004 у справі «Прокопович проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. Тому чи є місце конкретного проживання «житлом», що спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зав`язків з конкретним місцем проживання (рішення Європейського суду з прав людини по справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11 січня 1995 року, пункт 63). Виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до житла передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену у п. 2 ст. 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві. Відповідність останньому критерію визначається з урахуванням того, чи існує нагальна суспільна необхідність для застосування такого обмеження права на повагу до житла та чи буде втручання у це право пропорційним переслідуваній легітимній меті. Варто також зазначити, що відповідачами не надано суду жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не подано відзиву на позовну заяву, а також не наведено обставин, що могли б бути обґрунтованою підставою для відмовити у задоволенні позовних вимог в частині Зокрема також варто зауважити, що на думку суду, при вирішенні спору щодо виселення на користь позивача, між сторонами у справі дотриманий справедливий баланс інтересів, оскільки позивач, як власник спірної квартири, має право користуватися, володіти, розпоряджатися своїм майном, при цьому відповідачі, як орендарі (наймачі) за договором, приймаючи у тимчасове користування належну позивачу квартиру у відповідності до акту прийому-передачі квартири від 24.02.2021, об`єктивно мали розуміти та передбачати наслідки того, що у випадку порушення умов договору, зокрема несплати орендної плати, спірна квартира після закінчення строку дії договору оренду, за наявності заперечень власника щодо його продовження у зв`язку з невиконання\~\~орендарем\~\~ підлягає звільненню. Також, суд приходить до висновку, що виселення відповідачів з орендованої квартири не буде для останніх надмірним тягарем, оскільки, проживаючи у спірній квартирі на підставі договору оренду, відповідачі мали розуміти та розраховувати на те, що у випадку припинення договірних зобов`язань з орендодавцем, відповідачам необхідно буде звільнити займану квартиру. Щодо зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за спожиті комунальні послуги у сумі 10 857 грн. 73 коп. суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до змісту положень ст. 11, 15 ЦК України 2003 року цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під особами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений ст. 16 ЦК України 2003 року. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом . Відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Власність, відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України, зобов`язує, зокрема, за статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 322 власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч.ч. 2,3 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. У разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення новий власник набуває усіх обов`язків попереднього власника як співвласника. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до Постанови у справі № 686/6276/19 ВС прийняв 01.09.2020, Верховний Суд вказав, що відповідно до ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Тобто новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Позивачем не було надано до суду жодних доказів у підтвердження понесення ним витрат на оплату заборгованість за спожиті відповідачами комунальні послуги КП "Теплопостачання міста Одеси", філії "Інфоксводоканал", ТОВ "Одесагаз-Постачання", АТ "Одесагаз", ТОВ "Керуюча компанія "Сервіс плюс". Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Приймаючи до уваги, що позивач не зобов`язаний повертати борги попереднього власника квартири, суд приходить до висновку про те, що його права не порушено, а тому позов в частині зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за спожиті комунальні послуги у сумі 10 857 грн. 73 коп. задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст.141\~ЦПК України витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп., сплачені позивачем при зверненні до суду, підлягають стягненню на користь позивача з відповідачів пропорційно до задоволеної частини позову у рівних частках.

Outcome: partial