Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

10 липня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивач вказала, що 01 серпня 2014 року між сторонами була укладено шлюб, від якого у подружжя народилося дві доньки. З вересня 2022 року подружжя разом не проживає, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, спроби примиритися не дали бажаних результатів, а тому позивач просить суд розірвати шлюб та повернути їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 липня 2023 року цивільну справу № 753/11828/23 передано судді Шаповаловій К.В. 08 серпня 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання сторін. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 09 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками двічі направлялися відповідачу на адресу його місця реєстрації: [ADDRESS] , проте поверталися до суду без вручення адресату, з відміткою "за закінченням терміну зберігання" та з інших не зазначених причин. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 01 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1308, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу подружжя має двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 594, серія [NUMBER] ; та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане Дарницьким районним в м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 116, серія [NUMBER] . Як зазначала позивач у позовній заяві, сімейні відносини між нею та чоловіком не склались, з 2022 року сторони проживають окремо. Спільного господарства сторони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, відповідач не надав суду будь-яких заяв по суті справи та не викладав заперечень щодо розірвання шлюбу, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved