Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

ПАТ «Родовід банк», яке є правонаступником ВАТ «Родовід банк», в квітні 2010 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором у сумі 7 459 654,06 грн., понесені судові витрати у справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 27.02.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №35/ІЖ-278.08.1. Відповідно до п.п. 1.1 та 1.2 Кредитного договору позивач надав відповідачеві [PERSON] кредит на купівлю нерухомого майна, а саме житлового будинку та земельної ділянки на загальну суму 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) доларів США строком погашення до 26 грудня 2024 року. Згідно п. 1.3, 4.1, 4.2 кредитного договору відповідач [PERSON] зобов`язався погашати кредит рівними частками в сумі 2500 доларів США та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом в строк до 10-го числа кожного календарного місяця, починаючи з місяця наступного за звітним. Процентна ставка встановлена у розмірі 15 процентів річних. Між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач прийняла на себе зобов`язання солідарно відповідати перед банком за своєчасне та повне виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, в тому числі повернення основної суми кредиту, нарахованих процентів та пені за порушення зобов`язань. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, видавши кошти відповідачу в розмірі 480 000 доларів США 00 центів., відповідно до заяви на видачу готівки №2026_2 від 20.06.2008 року. В порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 25.03.2010 року сума заборгованості за кредитом складає 940 095,03 дол. США, а саме: заборгованість за кредитом - 454 896,28 дол. США; нараховані проценти за користування кредитом - 83 750,78 дол. США; пеня - 401 447,97 дол. США. Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2011 року, ухваленим у даній справі, позовні вимоги позивача були задоволені стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 7 459 654,06 грн., вирішено питання про розподіл судового збору. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2016 вказане заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2011 року скасовано, призначено справу до судового розгляду. 22.03.2018 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява про уточнення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором: залишок заборгованості за кредитом 454 896,28 доларів США, заборгованість за нарахованими процентами по кредиту в сумі 83 750,78 доларів США, пеню за кредитом та процентами - 401 447,97 доларів США, що еквівалентно 3 185 489,64 грн., що разом складає 538 647,06 доларів США та 3 185 489,64 грн., та понесені витрати по справі. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2018 для розгляду даної справи була визначена суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю., яка ухвалою від 15.08.2018 прийняла справу до свого провадження та призначила його до судового розгляду. Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 04.04.2019 № 66 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2019 дана цивільна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Томаша В.І., який ухвалою від 19.07.2019 прийняв цивільну справу до свого провадження, призначив судове засідання по її розгляду. Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 09.10.2019 № 157 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2019 дана цивільна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., яка ухвалою від 15.10.2019 прийняла цивільну справу до свого провадження, призначила підготовче засідання у даній справі. Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 12.02.2010 № 67 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2020 дана цивільна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Литвиненко І.Ю., який ухвалою від 21.02.2020 прийняв цивільну справу до свого провадження, визнав про розгляд справи в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання. Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 09.12.2020 № 479 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2020 вказана справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцевої Т.О. Ухвалою від 04.01.2021 суддею прийнято справу до свого провадження, визначено про розгляд справи в порядку загального провадження з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2022 Товариств з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Ю-Бейс» залучено до учкасті у справі в якості правонаступника позивача - Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК». Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2022 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено судове засідання у справі. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача у наданій суду заяві просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.?Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.?Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.? Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України?суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.?Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.?Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.? Згідно до ст. 15 ЦК України?кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.?Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України?кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України?доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.?Ці дані встановлюються такими засобами:?1) письмовими, речовими і електронними доказами;?2) висновками експертів;?3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України,?належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.?Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.?Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.?Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до?ст. 79 ЦПК України,?достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що?достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України,?кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.?Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.?Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.? Судом встановлено, що 27.02.2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є ПАТ «РОДОВІД БАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір №35/ІЖ-278.08.1. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору позивач надав відповідачеві [PERSON] кредит на купівлю нерухомого майна, а саме - житлового будинку та земельної ділянки на загальну суму 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) доларів США строком погашення до 26 грудня 2024 року. Для обліку виданого кредиту банк відкрив позичальнику позичковий рахунок № [NUMBER] (пункт 1.2. договору). Згідно п. 1.3, 4.1, 4.2 кредитного договору передбачено, що [PERSON] зобов`язався погашати кредит рівними частками в сумі 2500 доларів США та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом в строк до 10-го числа кожного календарного місяця, починаючи з місяця наступного за звітним. Процентна ставка встановлена у розмірі 15 процентів річних. Пунктом 4.5. договору передбачено, що за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов`язується сплачувати банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6 % від суми простроченої заборгованості. Пунктом 7.1 кредитного договору встановлено порядок нарахування процентів, який здійснюється на фактичну суму заборгованості за кредитом починаючи з дня його надання позичальнику. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно, в останній робочий день місяця, та в день повного погашення кредиту позичальником за йим договором, але не пізніше строку, вказаного в п. 1.1 цього договору. У разі якщо нарахування процентів співпадає із вихідним (святковим, неробочим) днем нарахування процентів здійснюється в перший робочий день, що є наступним за вихідним (святковим, неробочим) днем. У разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом у строк, встановлений в п. 1.1. цього договору, останнє нарахування процентів за користування кредитом здійснюється наступного робочого дня за датою вказаною у пункті 1.1 цього договору, в подальшому проценти за користування кредитом не нараховується. (п. 7.2 договору). Пунктом 7.3 кредитного договору встановлено, що при розрахунку процентів враховується фактична кількість днів в розрахунковому періоді та році. При розрахунку процентів враховується перший та не враховується останній день користування кредитом. Забезпеченням зобов`язання відповідача [PERSON] перед позивачем є застава нерухомого майна, а саме житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка кадастровий номер №1221486200:05:010:0021, площею 1500 кв.м., що розташована за цією адресою, про що підписаний договір іпотеки від 27.02.2008 року. В забезпечення кредитного договору №35/ІЖ-278.08.1 від 27.02.2008 між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки від 27.02.2008, відповідно якого у разі невиконання позичальником своїх зобов`язань за платежами, що передбачені кредитним договором, поручитель погашає за рахунок власних коштів на рахунок банку в повному обсязі заборгованість за позичальника за кредитним договором. Відповідачем [PERSON] прийняті на себе зобов`язання по сплаті грошових коштів за кредитним договором не виконані, що призвело до виникнення заборгованості відповідачів перед позивачем. Станом на 22.03.2010 року заборгованість за кредитним договором згідно розрахунку заборгованості складає: залишок заборгованості за кредитом 454 896,28 доларів США, заборгованість за нарахованими процентами по кредиту в сумі 83 750,78 доларів США, пеня за кредитом та процентами - 401 447,97 доларів США, що еквівалентно 3 185 489,64 грн., що разом складає 538 647,06 доларів США та 3 185 489,64 грн. З урахуванням офіційного курсу Національного банку України станом на 25.03.2010, в еквіваленті до національної валюти України - гривні заборгованість відповідачів перед позивачем складає 7 459 654,06 гривень. Вбачається, що позивачем в порядку досудового врегулювання спору направлені відповідачам письмові вимоги №335-18/2955/1 від 13.03.2009 року, №35-18/3067 від 19.03.2009 року, №35-18/3556 від 15.05.2009 року, №130-77.11-б.б/4924 від 29.01.2010 року, №130-77.11-б.б/4925 від 29.01.2010 року. Відповідачі 27.05.2010 року подали відзив на позовну заяву. Заперечення відповідачів ґрунтується на тому, що Господарським судом Дніпропетровської області розглядається справа №Б15/139-09 про банкрутство фізичної особи-підприємця [PERSON] , а відтак справа підлягає зупиненню до розгляду Господарським судом Дніпропетровської області справи про банкрутство. В процедурі банкрутства позивачем були заявлені вимоги до [PERSON] . Відповідно до матеріалів справи, ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.08.2022 до участі у справі було залучено правонаступника позивача ТОВ «ФК «Ю-Бейс», представником якого було подано суду пояснення, в якому зазначено, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.07.2010 року постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2009 року про визнання [PERSON] банкрутом скасовано, провадження у справі Б15/139-09 до фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання банкрутом припинено. Таким чином, вимоги, які були заявлені банком у банкрутстві не погашалися. З даного слідує, що боржником не погашено заборгованість за кредитним договором, тому позов, заявлений у даній справі, підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. ч. 2. 3 ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справах № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) та № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18). Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18) вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Встановивши справжню правову природу правовідносин сторін, якими підтверджено правовідносини позики, та факт передання позивачем відповідачу в кредит коштів у розмірі 480 000 доларів США, з огляду на порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення суми боргу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача суми боргу в розмірі 480 000 доларів США, що еквівалентно 7 459 654 грн. 06 коп.

Outcome: approved