Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 03.03.2006 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №214. Зазначає, що спільне життя не склалось з причин несумісності характерів та різних поглядів на життя. Спільне господарство не ведуть, тривалий час проживають окремо один від одного, фактичних шлюбних відносин не підтримують. Фактичне спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Від представника відповідача [PERSON] , адвоката Цокало Т.М. надійшла заява, відповідно до якої відповідач позовні вимоги визнає. Представник позивача подала клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають\~у шлюбі,\~який був\~зареєстрований 03.03.2006 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №214 (свідоцтво про шлюб видане повторно серія [NUMBER] від 13.07.2013 року). Згідно\~ст. 112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. За таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Враховуючи, що на підставі досліджених доказів встановлено, що [PERSON] , при розгляді вказаної цивільної справи, понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн., суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Згідно посвідчення серія [NUMBER] від 22.04.2019 року відповідач є інвалідом ІІ групи безстроково. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Таким чином, враховуючи те, що відповідач є інвалідом ІІ групи, а отже звільнений від сплати судового збору, то судовий збір у розмірі 1073,60 грн. компенсується позивачу за рахунок держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved