Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (далі ТОВ «ФК «Паріс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній\~заяві позивач\~вказав,\~що 21.10.2019\~між акціонерним\~товариством «РВС\~БАНК» (далі\~по тексту\~ АТ\~«РВС БАНК»)\~та відповідачкою\~ [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір,\~шляхом підписання\~зави-договору\~№ 0042643\~про надання\~банківської послуги,\~що є\~договором про\~приєднання до\~публічної пропозиції\~АТ «РВС\~БАНК» на\~укладання договору\~про комплексне\~банківське обслуговування\~фізичних осіб.\~За умовами\~договору відповідачці\~було надано\~споживчий кредит,\~шляхом перерахування\~на картковий\~рахунок грошових\~коштів у\~сумі 15\~384,62\~грн,\~та платіжну\~картку.\~05.03.2020\~між АТ\~«РВС БАНК»\~(Первісний\~кредитор)\~та ТОВ\~«ФК «Паріс»\~(Новий\~кредитор)\~було укладено\~договір про\~відступлення права\~вимоги №\~05/03/2020-1,\~у відповідності\~до умов\~якого первісний\~кредитор передає\~(відступає)\~новому кредитору,\~а новий\~кредитор приймає\~(набуває)\~права вимоги\~первісного кредитора\~за кредитними\~договорами,\~зазначеними у\~додатку №\~1\~до договору,\~зі всіма\~додатками,\~додатковими угодами,\~додатковими договорами,\~договорами про\~внесення змін\~та доповненнями\~до нього\~тощо,\~що є\~невід`ємною частиною,\~які укладені\~між АТ\~«РВС БАНК»\~та боржниками.\~Згідно додатку\~№ 1\~до договору\~про відступлення\~права вимоги,\~АТ «РВС\~БАНК» відступило\~ТОВ «ФК\~«Паріс» право\~вимоги до\~відповідачки [PERSON] \~за заявою-договором\~№ 0042643\~від 21.10.2019.\~Оскільки відповідачка\~не виконала\~взятих на\~себе зобов`язань\~за кредитним\~договором, з\~урахуванням внесених\~коштів на\~погашення заборгованості,станом на 23.10.2023 вона має заборгованість перед ТОВ «ФК «Паріс» у розмірі 8 673,77 грн, з яких: 2\~619,65 заборгованість за тілом кредиту; 1 046,09 грн заборгованість за процентами; 2\~307,70 грн заборгованість за комісією, 970,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня); 411,00 грн 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 05.03.2020 по 23.02.2022; 1 319,33 грн інфляційні втрати за період з 05.03.2020 по 23.02.2022. З огляду на вищевикладене, просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої прохав розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги ТОВ «ФК «Паріс» визнала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що 21.10.2019 між акціонерним товариством «РВС БАНК» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання зави-договору № 0042643 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (далі Кредитний договір). Відповідно до п.2 Кредитного договору відповідачка, підписавши заяву, погодилася з тим, що Заява-договір разом з Публічною Пропозицією і Паспортом споживчого кредиту та Графіком погашення складають договір про надання банківських послуг, укладання якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Також, відповідно до п.7 Кредитного договору відповідачка, підписанням заяви-договору про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до умов Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, акцептує укладання Договору, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєднується до умов договору. З умовами договору ознайомлена та зобов`язується самостійно відстежувати всі зміни, які будуть вноситись до договору. Додатком № 1, який є невід`ємною частиною заяви-договору № 0042643 від 21.10.2019, визначено складові загальної вартості кредиту, вартість платежів з повернення кредиту та сплати відсотків (процентів) за його користування, суми комісійної винагороди та інші платежі за договором. (а.с. 15-16) Меморіальним ордером № 5949 від 21.10.2019 та № 5950 від 21.10.2019 підтверджується факт отримання відповідачкою [PERSON] від АТ «РВС БАНК» грошових коштів у сумі 15 384,62 грн, з яких: 15 000,00 грн кредит, 384,62 грн дисконт при видачі кредиту. (а.с. 24) Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 05.03.2020 між АТ «РВС БАНК» (Первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Паріс» (Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги № 05/03/2020-1, у відповідності до умов якого первісний кредитор в порядку та на умовах, визначених договором та чинним законодавством України, передає (відступає), а новий кредитор приймає (набуває) права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, зазначеними у додатку № 1 до договору, зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами, договорами про внесення змін та доповненнями до нього тощо, що є невід`ємною частиною, які укладені між АТ «РВС БАНК» та боржниками. (а.с. 17-19) З додатку № 1 до Договору № 05/03/2020-1 про відступлення прав вимоги від 05.03.2020 вбачається, що у Єдиному реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, містяться відомості про боржника [PERSON] за кредитним договором № 0042643 від 21.10.2019. (а.с. 20) Згідно п. 3.1. Договору про відступлення права вимоги, права вимоги за кредитним договором вважаються відступленими з моменту підписання Сторонами Акту прийому-передачі прав та документів, що є невід`ємною частиною цього Договору. Новий кредитор, відповідно до п. 1.4. Договору про відступлення права вимоги, після переходу до нього права вимоги стає кредитором за Кредитними договорами та одержує право вимагати від Боржників належного виконання всіх без виключення зобов`язань за Кредитними договорами, які існували та існують на момент укладання цього Договору. Згідно акту прийому-передачі прав і документів до Договору про відступлення права вимоги № 05/03/2020-1 від 05.03.2020, 05.03.2020 АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «Паріс» уклали та підписали акт про те, що АТ «РВС БАНК» передає, а ТОВ «ФК «Паріс» приймає право вимоги до позичальників, зазначених у додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги № 05/03/2020-1 від 05.03.2020. Також Первісний кредитор передає документацію Новому кредитору, а Новий кредитор приймає від Первісного кредитора документи за наступним переліком, наведеним в додатку до акту, який є невід`ємною частиною договору. (а.с. 21) З опису документів, що передаються по Договору про відступлення права вимоги № 05/03/2020-1 від 05.03.2020, вбачається, що кредитний договір № 0042643 від 21.10.2019, боржником за яким є відповідачка [PERSON] , також був переданий позивачу. (а.с. 21-22) Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТОВ «ФК «Паріс» перейшли всі права вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 0042643 від 21.10.2019. Представник позивача вказує, що відповідачка зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, вимогу, про усунення порушення кредитного зобов`язання, направлену їй позивачем 02.04.2020, проігнорувала, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками у порядку та розмірах, передбачених кредитним договором. Згідно розрахунку позивача за кредитним договором № 0042643 від 21.10.2019, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Паріс» станом на 23.10.2023 складає 8\~673,77 грн, з яких: 2\~619,65 заборгованість за тілом кредиту; 1 046,09 грн заборгованість за процентами; 2\~307,70 грн заборгованість за комісією, 970,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня); 411,00 грн 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 05.03.2020 по 23.02.2022; 1 319,33 грн інфляційні втрати за період з 05.03.2020 по 23.02.2022. (а.с. 35-38) Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] було порушено зобов`язання стосовно своєчасного повернення отриманих кредитних коштів та сплати нарахованих за користування кредитом відсотків, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість за кредитним договором № 0042643 від 21.10.2019 у сумі 2\~619,65 заборгованість за тілом кредиту; 1 046,09 грн заборгованість за процентами; 2\~307,70 грн заборгованість за комісією, 970,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня). У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. У зв`язку із простроченням відповідачкою строку виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховано 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 05.03.2020 по 23.02.2022 у розмірі 411,00 грн та 1 319,33 грн інфляційні втрати за період з 05.03.2020 по 23.02.2022. Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Аналізуючи надані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачем\~\~надані\~\~належні, достовірні та допустимі докази на підтвердження фактично отриманих відповідачкою у позивача грошових коштів в сумі 2 619,65 грн. Також в позовній заяві ТОВ «ФК\~«Паріс» просило суд окрім заборгованості за тілом кредиту стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованість за процентами - 1 046,09 грн; заборгованість за комісією - 2\~307,70 грн, заборгованість за штрафними санкціями (пеня) - 970,00 грн; 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 05.03.2020 по 23.02.2022 - 411,00 грн; інфляційні втрати за період з 05.03.2020 по 23.02.2022 - 1 319,33 грн, що також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн, що підтверджено платіжною інструкцією. Згідно ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з визнанням відповідачкою позову до початку розгляду справи, у відповідності до положень ч.1\~ст.142 ЦПК України, ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,\~позивачу з\~державного бюджету\~підлягає поверненню\~50\~відсотків суми\~сплаченого при\~поданні позовної\~заяви судового збору, а решта 50 відсотків - підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Таким чином, стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Паріс» підлягає 50 відсотків суми сплаченого судового збору, а саме 1 342,00 грн, а решта 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 1 342,00 грн - поверненню з державного бюджету. На підставі викладеного і

Outcome: approved