Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов Генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - О.В.Іжаковський подав до Малиновського районного суду м. Одеси позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про те, що\~31.08.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір № 3719216 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 11000 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами Договору кредиту. 29.11.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 29-11-102, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договором № 3719216 про надання споживчого кредиту від 31.08.2021 р., що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на дату відступлення права вимоги, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 81372,50 грн. Тому позивач просить суд стягнути в його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3719216 від 31.08.2021 року в сумі 81372,50 грн., понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2481 грн. та понесені витрати на правову допомогу в сумі 9000 грн. Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. 30.01.2023\~р.\~судом отримано\~інформацію з\~відділу обліку\~та моніторингу\~інформації про\~реєстрацію місця\~проживання ГУ\~ДМС України\~в Одеській\~області,\~відповідно до\~ст.\~187\~ЦПК України\~про зареєстроване\~у встановленому\~законом порядку\~місце проживання\~відповідача. 31.01.2023 року ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді від 31 березня 2023 року відкрито провадження у справі призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. Ухвалою суду 01.12.2023 р. залучено товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» в якості правонаступника позивача до участі у справі, виключено при цьому товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал». У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, причини неявки не повідомила, заява про розгляд справи у її відсутність не надходила, відзив на позов не подавала. Суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 2. Мотивувальна частина Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що\~31.08.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір № 3719216 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 11000 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами Договору кредиту. 29.11.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 29-11-102, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договором № 3719216 про надання споживчого кредиту від 31.08.2021 р., що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «МІЛОАН» втратив такі права. За період користування кредитними коштами відповідачем здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість відповідача за кредитним договором в повному обсязі не погашена. Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» скористалося своїм правом згідно ст. ст. 512, 514 ЦК України та відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» згідно Договору №09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 09.03.2023 року - право грошової вимоги до Боржника(-ів) за Кредитним договором №3719216, при цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника(-ів). 11.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» укладено Договір №11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 11.05.2023 року, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», а Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №3719216, при цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника(-ів). Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед за кредитним договором № 3719216 від 31.08.2021 року в розмірі 81372,50 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 11000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 36272,50 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Договору кредиту - 34100,00 грн. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблено висновок, що\~ст.625 ЦК України\~поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Відповідно до\~ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» заборгованість за кредитним договором № 3719216 від 31.08.2021 року в сумі 81372,50 грн. Згідно ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~суд, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» 2481 гривень 00 копійок сплаченого судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору сплачена позивачем в розмірі 2 481 грн. Оскільки витрати на правову допомогу заявлялися ТОВ «Вердикт Капітал», а правонаступник ТОВ «Дебт Форс» не надано підтвердження понесення ним витрат на правничу допомогу, ці витрати не підлягають стягненню на користь ТОВ «Дебт Форс». На підставі наведеного та

Outcome: approved