Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

В жовтні 2023р. до Корольовського районного суду м.Житомира надійшов позов [PERSON] , в якому остання просить ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - [PERSON] , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до закінчення навчання - до 30.06.2027р. В обґрунтування вимог зазначила, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що [PERSON] з 01.09.2023р. та до 30.06.2027р. продовжує навчатись в Державному університеті «Житомирська політехніка» на денні формі навчання за рахунок коштів державного бюджету. В зв`язку з тим, що відповідач добровільно коштів на утримання та забезпечення [PERSON] не надає, остання вимушена звернутись з позовом до суду. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, від неї 07.12.2023р. надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання [PERSON] не з`явився, від нього 21.11.2023р. надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Згідно довідки Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради Вих. № 10-14/29365 від 11.12.2019р. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до договору про навчання у закладі вищої освіти від 09.08.2023р. № 22.01-03.06/Д-109-2023 [PERSON] зарахована на навчання за денною формою здобуття освіти зо освітньою програмою «Комп`ютерна графіка та розробка ігор» строком до 01.07.2025р. Фінансування навчання здійснюється за рахунок видатків державного бюджету (а.с. 14). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати матеріальну допомогу. Зі місту позивної заяви вбачається, що витрати позивача на місяць складають: близько 600,00 грн. на проїзд, витрати на харчування, на канцелярські приладдя, на одяг, взуття та засоби особистої гігієни, на лікування та обстеження стану здоров`я. Відповідач в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява останнього про визнання вимог позивачки в повному обсязі. За матеріалами позовної заяви, відповідач знаходиться у працездатному віці, є фізично здоровою особою (доказі протилежного суду не надано), у зв`язку з чим зобов`язаний та має можливість надавати кошти на утримання дочки, яка продовжує навчання. Зазначена правова позиція узгоджується з усталеною судовою практикою, а також до подібного висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 27 лютого 2019 року в справі № 760/17457/16-ц (провадження № 61-34814св18). З урахуванням наведеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання є обгрунтованими. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню з дати звернення до суду з даною позовною заявою, тобто з 11.10.2023р. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial