Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

В листопаді 2023 року представник позивача адвокат Бутенко О.А. звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати щодо пропорційно задоволеним позовним вимогам за надані йому послуги з професійної правничої допомоги, які становлять 23360,00 грн., та судовий збір, сплачений за пред`явлення даного позову до суду, у сумі 9279,76 грн. Заявник посилається на те, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року у наведеній справі було частково задоволено позовні вимоги[PERSON] до [PERSON] , про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна. Однак, як зазначає заявник, при ухваленні вказаного рішення суду у даній справі, судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, зокрема пов`язаних з наданням правової допомоги позивачу та судового збору, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду із даною заявою про ухвалення додаткового рішення. В судове засідання позивач та його представник не з`явились. Від представника позивача адвоката Бутенко О.А. надійшла заява, в якій просив ухвалити додаткове рішення за його відсутності та відсутності позивача. Від представника відповідача адвоката Цвєткова Г.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з тих підстав, що копію заяви про ухвалення додаткового рішення відповідач не отримувала ані через «електронний суд», ані засобами поштового зв`язку. Зазначив, що його поштова адреса для листування залишалася незмінною у всіх процесуальних документах. Натомість, як вбачається з опису вкладення, відповідачу [PERSON] направлено копію заяви про ухвалення додатково рішення з додатками на адресу, яка зазначена у відзиві та інших документах як єдина адреса. Крім того, в матеріалах справи наявна розписка представника відповідача адвоката Цвєткова Г.О. щодо обізнаності про розгляд заяви про ухвалення додатково рішення 12 грудня 2023 року. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин другої, третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Дослідивши матеріали справи та заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, суд дійшов таких висновків. Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Дослідивши матеріали справи та заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, суд дійшов висновків про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення з наступних підстав. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, задоволено частково. Встановлено факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 01 травня 2011 року до 05 березня 2019 року. Визнано спільною сумісною власністю квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 414732680000, [PERSON] та [PERSON] . В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя: визнано за [PERSON] право власності на частку квартири [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] право власності на частку квартири [ADDRESS] . Визнано спільною сумісною власністю 4616/10000 частки квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1938584580000, [PERSON] та [PERSON] . В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок вартості належної йому 2308/10000 частки в квартирі [ADDRESS] , грошову компенсацію у розмірі 391 863 (триста дев`яносто одна тисяча вісімсот шістдесят три) грн. 55 коп. У решті позовних вимог відмовлено. Із матеріалів справи вбачається, що стороною позивача у відповідності до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів зроблено заяву щодо подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів від дня ухвалення рішення. Вказане рішення (вступна та резолютивна частини) отримано представниками сторін 22 листопада 2023 року, про що свідчать розписки, що містяться в матеріалах справи. Заява про відшкодування витрат на правову допомогу представником позивача адвокатом Бутенко О.А. направлено до суду засобами поштового сполучення 27 листопада 2023 року, про що свідчить штамп поштового відділення «Укрпошта», тобто, відповідно до встановленого статтею 141 ЦПК України строку, та направлена на адресу відповідачки 27 листопада 2023 року, про що свідчить накладна поштового відправлення. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно із статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі № 751/3840/15-ц на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження факту надання правової допомоги та розміру витрат на правничу допомогу представником позивача до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено Договір № 06/04/21 про надання правової допомоги адвокатом від 06 квітня 2021 року, укладений між адвокатом Бутенком О.А. та Марчук А.В., у пункті 2 якого сторони погодили, що за надання правової допомоги клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар в розмірі 9 000,00 грн, з яких: перша частина гонорару - 3 000,00 грн - сплачується клієнтом адвокату у момент укладення даного договору. Сплата гонорару, визначеного у п. 2 розрахунку зазначеного у п. 2.2 даного договору, може бути здійснена клієнтом адвокату двома рівними частинами. Друга частина гонорару у розмірі 3000 грн. сплачується клієнтом адвокату у строк, що не може перевищувати 30-ти календарних днів з моменту відкриття судового провадження по справі. На підтвердження повноважень адвоката Бутенка О.А. до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю серії КС № 8128/10. Відповідно до п. 2.9 договору, за здійснення адвокатом адвокатської діяльності у вигляді представництва клієнта в судовому засіданні у даній справі клієнт має сплатити адвокату гонорар у розмірі 1500 грн. Згідно Додаткової угоди №1 від 22 червня 2023 року, до Договору №06/04/21 про надання правової допомоги адвокатом від 06 квітня 2021 року, сторони домовилися викласти в новій редакції п. 2.2 договору доповнивши його. Так, сторони погодили, що за надання правової допомоги клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар в розмірі 4 000,00 за складання в інтересах клієнта відповіді на відзив на позовну заяву по справі №755/8037/21. Згідно Додаткової угоди №2 від 14 липня 2023 року, до Договору №06/04/21 про надання правової допомоги адвокатом від 06 квітня 2021 року, сторони домовилися, у зв`язку зі зміною складу суду у справі №755/8037/21, за здійснення представництва клієнта адвокатом у справі №755/8037/21 в подальшому, клієнт зобов`язаний сплатити фіксований гонорар у розмірі 8500,00 грн. Відповідно до листів-повідомлень від 30.06.2021, 16.09.2021, 19.10.2021, 01.12.2021, 08.02.2022, 01.06.2022 та 01.09.2022 від адвоката Бутенка О.А. клієнту [PERSON] вбачається, що гонорари сплачено відповідно до умов договору (п. 2.9) в строк та у погодженому сторонами розмірі - 1500 грн. в повному обсязі за визначений договором об`єм надання адвокатом правової допомоги, всього на загальну суму 10500 грн. Також представником позивача до матеріалів справи долучено листи-повідомлення від 22.06.2021, 14.07.2023 та акти приймання-передачі від 22.06.2021 та 14.07.2023, в яких сторони погодили, що зобов`язання адвоката та клієнта виконані в повному обсязі, клієнт з приводу виконання умов договору до адвоката претензій немає. Адвокат отримав від клієнта в строк гонорари, визначені угодами. Таким чином, в загальному розмірі понесені [PERSON] витрати на правничу допомогу у справі становлять 32000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду позовні вимоги [PERSON] задоволений частково, частина задоволених позовних вимог склала 54,6 % від ціни позову. Зважаючи на часткове задоволення позову, судові витрати підлягають стягненню з урахуванням принципу пропорційності задоволеним позовним вимогам з [PERSON] на користь [PERSON] . Таким чином, витрати на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, складають 17472 грн. 00 коп. (32000 грн.* 54,6% / 100). Відповідно до виписок про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 11 травня 2021 року вбачається, що позивачем [PERSON] за подання до суду даного позову було сплачено судовий збір трьома платежами: на суму 908,00 грн., 11350,00 грн. та 454 грн. - за заяву про забезпечення позову, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7393 грн. 71 коп. (454 грн за вимогу немайнового характеру, 6485,71 грн. за вимоги майнового характеру, 454 за заяву про забезпечення позову). Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Разом з тим, фіксація розміру гонорару відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в Постанові від 20 січня 2021 року по справі № 357/11023/18 (провадження № 61-18258св19), у якій зазначено, що «… саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. […] Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності». У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19 також судом зроблено висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: partial