Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить: визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . Визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . На підставі свідоцтва про право власності на житло серії [NUMBER] , виданого Дружківською міською радою 08 лютого 2007 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності (в рівних частках по 1/4) позивачу [PERSON] , сину позивача від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та відповідачам: доньці позивача від другого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та її доньці - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Право приватної спільної часткової власності на зазначене нерухоме майно зареєстровано в Комунальному підприємстві Дружківське міське бюро технічної інвентаризації 14 лютого 2007 року за № 17823754, номер запису 19813 в книзі 70, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13559674 від 14 лютого 2007 року. Згідно витягу № 11/741/11.02.11 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого Реєстраційним відділом виконавчого комітету Дружківської міської ради від 04 серпня 2023 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: 1. [PERSON] , [INFO] , паспорт № [NUMBER] , дата реєстрації 22 лютого 1989 рік, по теперішній час; 2. [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , дата реєстрації 04 червня 2018 рік, по теперішній час; 3. [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , дата реєстрації 04 червня 2018 рік, по теперішній час. У вказаній квартирі позивач проживає одна. Позивач пенсіонерка. Інших доходів не має. Її пенсії на оплату комунальних послуг не вистачає. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у вказаній квартирі з 04 липня 2018 року, проте фактично, починаючи з липня 2014 року по теперішній час, вони не проживають в спільній квартирі вже 9 (дев`ять) років, оскільки в липні 2014 року, на постійне місце проживання за кордоном, вони виїхали до Російської Федерації. Наміру повертатися на Україну вони не мають. Їх особистих речей в квартирі немає. Вони не сплачують комунальні послуги за утримання житла, та не заперечують стосовно зняття їх з реєстрації. Будь-яких перешкод у користуванні квартирою їм не чинилось. Будь-які договірні відносини щодо користування квартирою між нами відсутні. Відповідач [PERSON] має громадянство Російської Федерації. З 14 лютого 2020 року вона документована паспортом громадянки Російської Федерації № [NUMBER] . Паспорт виданий 14 лютого 2020 року ГУ МВС Росії по Московській області. З 20 лютого 2020 року вона має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] має громадянство Російської Федерації. З 14 лютого 2020 року вона документована паспортом громадянки Російської Федерації № [NUMBER] . Паспорт виданий 14 лютого 2020 року ГУ МВС Росії по Московській області. З 20 лютого 2020 року вона має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження квартири [ADDRESS] , № б/н від 08 серпня 2023 року, складеного комісією КП «Комсервіс» Дружківської міської ради, відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані, але не проживають з липня 2014 року. Той факт, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] не проживають у вказаній квартирі, може підтвердити свідок: [PERSON] , [INFO] , місце проживання за адресою: [ADDRESS] ., яка з`явиться у судове засідання на розгляд справи. Реєстрація відповідачів в квартирі створює позивачу перешкоди в користуванні житловою площею, а саме: плату за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідачів проводить позивач, повноцінно скористатися субсидією по оплаті комунальних послуг не може, оскільки факт їх реєстрації у вказаному житлі теж береться до уваги. Єдиним джерелом доходу позивача є пенсія, якої категорично не вистачає навіть на продукти першої необхідності, не говорячи про витрати на оплату комунальних послуг. Співвласник житла [PERSON] не заперечує проти зняття з реєстрації місця проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] з квартири яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] відсутні без поважних причин за зареєстрованим місцем їх проживання 9 (дев`ять) років, та не проживають у квартирі, чим створюють позивачу перешкоди у користуванні нею, а тому їх, на підставі ст.71 ЖК України, ч. 2 статті 405 ЦК України, слід вважати такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, оскільки дочка та внучка є громадянами РФ і проживають в РФ, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві на підставі ст.71 ЖК України, ст.405 ЦК України, оскільки відповідачі є співвласниками квартири мають громадянство іншої ворожої держави, відповідачі виїхали у 2014 році, останній раз відповідач [PERSON] приїжджала у 2018 році з метою реєстрації своєї доньки. Відповідач згідна була, щоб до неї звернулися з цим позовом, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] разом з позовною заявою надав заяву в якій зазначає, що він є власником квартири за адресою [ADDRESS] , та не заперечує проти зняття з міста реєстрації власників даного житла [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, сестра не може приїхати і не має бажання, але хоче їм допомогти зі зняттям з реєстрації, тому казала йому, що не проти позову, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заяв та клопотань про розгляд справи без їх участі або про відкладення судового засідання від відповідачів на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачами також не поданий. Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Артемове Дзержинськ, Донецької області є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України [NUMBER] орган, що видав 1432, 30.06.2021 року та Довідкою про реєстрацію місця проживання особи №2099 від 15.06.2021 року (а.с.7-8). Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 08.02.2007 року серія [NUMBER] виданого міською радою в м. Дружківка квартира, яка знаходиться за адресо: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , свідоцтво видане згідно з розпорядженням №296 від 08.02.2007 року, записана у реєстрову книгу за № 10861 від 08.02.2007 року, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13559674 від 14.02.2007 року (а.с.10). Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13559674 від 14.04.2007 власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 08.02.2007 року серія [NUMBER] , форма власності приватна спільна часткова, розмір частки за кожним по (а.с.11). Згідно витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданого реєстраційним відділом виконавчого комітету Дружківської міської ради від 04.08.2023 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.12). Згідно Акту обстеження (кімнати, квартири) від 08.08.2023 року складеного комісією КП «Комсервіс» Дружківської міської ради в обстеженій квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в результаті обстеження встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані вищезазначені громадяни, але [PERSON] та [PERSON] за даною адресою не живуть з липня 2014 року зі слів [PERSON] живуть в Росії, Московська обл. що підтверджують сусіди квартири [ADDRESS] [PERSON] та квартири [ADDRESS] [PERSON] (а.с.13). Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.4ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Правові позиції Європейського Суду з прав людини Пункт 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла, що охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів позитивні зобов`язання вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав. При цьому такий загальний захист поширюється як на власника житла, так і на наймача. Разом з цим згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. ст. 269, 270, 310, 311 ЦК України право на місце проживання відноситься до особистих немайнових прав фізичної особи, якими вона володіє довічно. Вона не може бути примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] перебуває у приватній спільній частковій власності, і хоча відповідачі не проживають у зазначеній квартирі, це не тягне за собою зміну правового статусу майна. Діюче законодавство не передбачає підстав позбавлення співвласника права користування належним йому житлового приміщення на тій підставі, що він не проживає в ньому. Надані до позовної заяви ксерокопії паспортів відповідачів як громадян РФ, суд не приймає до уваги, оскільки вони не завірені належним чином і не спростовують висновку суд про неможливість позбавлення одного зі змісту права власності - права користування співвласників квартири. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням є необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed