Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Адвокат Назаренко Ю.В. в інтересах позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсними та скасування рішень Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області посилаючись на те, що 07 листопада 2007 року між Новоархангельською селищною радою та позивачем укладено договір оренди земельної ділянки площею 24 кв.м. на території смт Новоархангельськ для розміщення торгівельного павільйону. Договір було зареєстровано 08 листопада 2007 року за №83. Строк договору оренди визначався на десять років з моменту його державної реєстрації. Земельній ділянці визначено відповідний кадастровий номер 3523655100:50:051:0146. 06 листопада 2017 року між сторонами договору було укладено додаткову угоду щодо продовження строку дії договору до 08 листопада 2027 року. Орендар використовує земельну ділянку за призначенням та виконує умови договору в повному обсязі. В січні 2022 року з офіційного сайту відповідача позивач дізнається про те, що відповідач прийняв два рішення по відношенню до земельної ділянки позивача, а саме: - За рішенням №1934 від 18 листопада 2021 року відповідач виставив земельну ділянку позивача на продаж права оренди; - За рішенням №2249 від 23 грудня 2021 року відповідач вирішив поділити орендовану земельну ділянку позивача. Наголошував на тому, що вказані вище рішення приймались без згоди позивача у справі. Позивач вважає вказані рішення такими, що порушують його права та такими, що не відповідають нормам закону (незаконними). З наведених вище рішень відповідача вбачається, що останній намагається позбавити позивача права на підставі укладеного договору оренди. Такі дії створюють певні перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Представник позивача просив суд визнати недійсними та скасувати рішення Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області №1934 від 18 листопада 2021 року та рішення Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області №2249 від 23 грудня 2021 року /а.с.2-4/. Представник позивача, адвокат Назаренко Юрій\~Володимирович в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області Яношевський Віталій Петрович в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши учасників цивільного провадження та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до частин 1 та 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Як вбачається з матеріалів справи, 07.11.2007 року відповідачем позивачу було передано в оренду земельну ділянку площею 24 кв. м. під торгівельний павільйон. Строк дії сторонами було визначено десять років, з можливою подальшою пролонгацією. Встановлено розмір орендної плати у розмірі 10% від нормативно грошової оцінки. Зазначену земельну ділянку позивач отримав 08.11.2007 року на підставі акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі. Крім того, сторонами 08.11.2007 року було визначено межі земельної ділянки в натурі. 27.02.2007 року між сторонами перенесено та погоджено в натурі межі земельної ділянки. 06.11.2017 року між сторонами було продовжено термін дії зазначеного договору оренди земельної ділянки. Визначено строк дії договору з моменту реєстрації. 18.11.2021 року Новоархангельська селищна рада прийняла рішення № 1934 «Про затвердження земельної ділянки, яка пропонується для продажу права оренди на земельних торгах та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за адресою [ADDRESS] ». З рішення вбачається, що сесія вирішила затвердити земельну ділянку, запропоновану для продажу права оренди на земельних торгах терміном на 10 років, згідно з додатком. Надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 10 років по [ADDRESS] загальною площею 0,0024 га (в тому числі по угіддях: 0,0024 га земель, що використовуються в комерційних цілях) для будівництва і обслуговування об`єкту торгівлі (згідно КВЦПЗ В.03.07) за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у комунальній власності Новоархангельської селищної ради. Надати дозвіл на виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки для продажу права оренди на земельних торгах. Землевпоряднику Новоархангельської селищної ради вжити заходів по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки шляхом замовлення їх у суб`єктів господарської діяльності, які мають право на виконання цих робіт. Апарату селищної ради здійснити оприлюднення даного рішення. Контроль за виконанням даного рішення покласти на комісію з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою селищної ради. Крім того 23.12.2021 року Новоархангельська селищна рада прийняла рішення №2249 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки». З рішення вбачається, що сесія вирішила надати Новоархангельській селищній раді дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки загальною площею 0,0024 га, в тому числі: 0,0024 га (згідно КВЗУ 008.03) земель під соціально-культурними об`єктами (згідно ВЦПЗ В.03.07) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі кадастровий номер 3523655100:50:051:0146, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а саме: ділянка № [NUMBER] -0,0011 га; ділянка № [NUMBER] - 0,0014 га. Розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки замовити у землевпорядної організації, що має право на виконання даного виду робіт. Контроль за виконанням даного рішення покласти на комісію з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою селищної ради. Вирішуючи виниклий спір, суд застосовує наступні норми матеріального права. Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, дана норма кореспондується у ст. 1 ЗК України. Ст. 2 ЗК України вказує, що земельні відносини\~-\~це суспільні\~відносини щодо\~володіння,\~користування і\~розпорядження землею. Суб`єктами\~земельних відносин\~є громадяни,\~юридичні особи,\~органи місцевого\~самоврядування та\~органи державної\~влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). У ст. 3 ЗК України законодавець закріпив, що земельні відносини регулюються\~Конституцією України,\~цим Кодексом,\~а також\~прийнятими відповідно\~до них\~нормативно-правовими\~актами. Земельні\~відносини,\~що виникають\~при використанні\~надр,\~лісів,\~вод,\~а також\~рослинного і\~тваринного світу,\~атмосферного повітря,\~регулюються цим\~Кодексом,\~нормативно-правовими\~актами про\~надра,\~ліси,\~води,\~рослинний і\~тваринний світ,\~атмосферне повітря,\~якщо вони\~не суперечать\~цьому Кодексу. Земельні відносини, що виникають при наданні та використанні земельних ділянок для розміщення об`єктів енергетики, встановлення та дотримання правового режиму земель спеціальних зон об`єктів енергетики, у тому числі на підставі договорів про встановлення земельних сервітутів на таких земельних ділянках, регулюються цим Кодексом,\~Законом України\~«Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів». До повноважень\~сільських,\~селищних,\~міських рад\~у галузі\~земельних відносин\~належить: а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад;б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;в)\~надання земельних\~ділянок у\~користування із\~земель комунальної\~власності відповідно\~до цього\~Кодексу; г)\~вилучення земельних\~ділянок комунальної\~власності із\~постійного користування\~відповідно до\~цього Кодексу; ґ)\~викуп земельних\~ділянок приватної\~власності для\~суспільних потреб\~відповідних територіальних\~громад сіл,\~селищ,\~міст; д)\~організація землеустрою; ж)\~обмеження,\~тимчасова заборона\~(зупинення)\~використання земель\~громадянами і\~юридичними особами\~у разі\~порушення ними\~вимог земельного\~законодавства; з)\~підготовка висновків\~щодо вилучення\~(викупу)\~та надання\~земельних ділянок\~відповідно до\~цього Кодексу; и)\~встановлення та\~зміна меж\~районів у\~містах з\~районним поділом; і)\~інформування населення\~щодо вилучення\~(викупу),\~надання земельних\~ділянок; ї)\~внесення пропозицій\~до районної\~ради щодо\~встановлення і\~зміни меж\~сіл,\~селищ,\~міст; й)\~вирішення земельних\~спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить:а)\~надання відомостей\~з Державного\~земельного кадастру\~відповідно до\~закону; б)\~здійснення державного\~контролю за\~використанням та\~охороною земель\~у межах\~та порядку,\~встановлених законом; в) здійснення інших повноважень у галузі земельних відносин відповідно до закону (ст. 12 ЗК України). У ч.\~6\~ст.\~ 79 1 ЗК України законодавець закріпив положення, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання/ земельних ділянок. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально. Ч. 1 ст. 124 ЗК України вказує, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними\~статтею 122\~цього Кодексу. Підстави припинення\~права користування\~земельною ділянкою\~визначені у\~ст.\~141\~ЗК України\~зокрема ними,\~є а)\~добровільна відмова\~від права\~користування земельною\~ділянкою; б)\~вилучення земельної\~ділянки у\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій, крім перетворення державних підприємств у випадках, визначених\~статтею 120-1\~цього Кодексу; г)\~використання земельної\~ділянки способами,\~які суперечать\~екологічним вимогам; ґ)\~використання земельної\~ділянки не\~за цільовим\~призначенням; д)\~систематична несплата\~земельного податку\~або орендної\~плати; е)\~набуття іншою\~особою права\~власності на\~жилий будинок,\~будівлю або\~споруду,\~які розташовані\~на земельній\~ділянці; є)\~використання земельної\~ділянки у\~спосіб,\~що суперечить\~вимогам охорони\~культурної спадщини; ж)\~передача приватному\~партнеру,\~концесіонеру нерухомого\~майна,\~розміщеного на\~земельній ділянці,\~що перебуває\~в користуванні\~державного або\~комунального підприємства\~та є\~об`єктом державно-приватного\~партнерства або\~об`єктом концесії; з)\~припинення права\~користування надрами\~у разі\~закінчення встановленого\~спеціальним дозволом\~на користування\~надрами строку\~користування надрами\~(у\~разі передачі\~земельної ділянки\~державної,\~комунальної власності\~користувачу надр\~для здійснення\~діяльності з\~користування надрами); и) невиконання акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, яке утворилося шляхом перетворення державного підприємства, вимог, визначених\~статтею 120-1\~цього Кодексу. Зі статті\~142\~ЗК України\~слідує,\~що припинення\~права власності\~на земельну\~ділянку у\~разі добровільної\~відмови власника\~землі на\~користь держави\~або територіальної\~громади здійснюється\~за його\~заявою до\~відповідного органу. Органи\~виконавчої влади\~або органи\~місцевого самоврядування\~у разі\~згоди на\~одержання права\~власності на\~земельну ділянку\~укладають угоду\~про передачу\~права власності\~на земельну\~ділянку.\~Угода про\~передачу права\~власності на\~земельну ділянку\~підлягає нотаріальному\~посвідченню. Припинення\~права постійного\~користування земельною\~ділянкою у\~разі добровільної\~відмови землекористувача\~здійснюється за\~його заявою\~до власника\~земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має\~виконуватися належним\~чином відповідно\~до умов\~договору та\~вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог -\~відповідно до\~звичаїв ділового\~обороту або\~інших вимог,\~що звичайно\~ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором\~найму (оренди)\~земельної ділянки\~наймодавець зобов`язується\~передати наймачеві\~земельну ділянку\~на встановлений\~договором строк\~у володіння\~та користування\~за плату. Земельна\~ділянка може\~передаватись у\~найм разом\~з насадженнями,\~будівлями,\~спорудами,\~водоймами,\~які знаходяться\~на ній,\~або без\~них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оренду землі» вказує, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. У ст. 2 Закону «Про оренду землі» закріплено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відносини, пов`язані з орендою земельних ділянок, на яких розташовані цілісні майнові комплекси підприємств, установ і організацій державної або комунальної власності, а також заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим, та їх структурних підрозділів, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України\~«Про оренду державного та комунального майна». У розумінні ст. 3 Закону України «Про оренду землі» об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Ч.2 ст. 4 Закону України «Про оренду землі» вказує, що орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України « Про оренду землі» орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. У статті\~13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» дана\~дефініція договору\~оренди землі,\~зокрема ним\~є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У ст.\~14\~Закону України\~«Про оренду\~землі» вказано, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Особа, яка відповідно до закону може бути орендодавцем земельної ділянки, може встановити вимогу нотаріального посвідчення договору оренди землі та скасувати таку вимогу. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на земельну ділянку та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом. Ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» вказує, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому\~Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів. У статях 24 та 25 Закону «Про оренду землі» зазначені права та обов`язки орендодавця та орендаря. Ст. 30 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що зміна умов\~договору оренди\~землі здійснюється\~за взаємною\~згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. У ст. 31 Закону України «Про оренду землі» окреслено, що договір оренди\~землі припиняється\~в разі: закінчення\~строку,\~на який\~його було\~укладено; викупу\~земельної ділянки\~для суспільних\~потреб та\~примусового відчуження\~земельної ділянки\~з мотивів\~суспільної необхідності\~в порядку,\~встановленому законом; поєднання\~в одній\~особі власника\~земельної ділянки\~та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у\~статті 7\~цього Закону,\~від виконання\~укладеного договору\~оренди земельної\~ділянки; ліквідації\~юридичної особи-орендаря; припинення\~дії договору,\~укладеного в\~рамках державно-приватного\~партнерства,\~у тому\~числі концесійного\~договору (щодо\~договорів оренди\~землі,\~укладених у\~рамках такого\~партнерства/концесії) припинення (розірвання) спеціального інвестиційного договору, укладеного відповідно до\~Закону України\~«Про державну\~підтримку інвестиційних\~проектів із\~значними інвестиціями». Договір\~оренди землі\~припиняється також\~в інших\~випадках,\~передбачених законом. Договір\~оренди землі\~може бути\~розірваний за\~згодою сторін.\~Правочин про\~розірвання договору\~оренди (суборенди)\~землі сільськогосподарського\~призначення,\~орендарем (суборендарем)\~за яким\~є юридична\~особа приватного\~права (крім\~акціонерного товариства,\~повного та\~командитного товариства),\~є значним\~правочином та\~потребує попереднього\~прийняття загальними\~зборами учасників\~або іншим\~вищим органом\~такої юридичної\~особи рішення\~про надання\~згоди на\~його вчинення\~(крім\~випадку,\~якщо статутом\~юридичної особи\~прямо передбачено,\~що такий\~правочин не\~є значним).\~У разі\~неприйняття загальними\~зборами учасників\~або іншим\~вищим органом\~юридичної особи\~рішення про\~надання згоди\~на вчинення\~такого значного\~правочину (крім\~випадку,\~якщо статутом\~юридичної особи\~прямо передбачено,\~що такий\~правочин не\~є значним)\~такий правочин\~є нікчемним.\~На вимогу\~однієї із\~сторін договір\~оренди може\~бути достроково\~розірваний за\~рішенням суду\~в порядку,\~встановленому законом. Розірвання\~договору оренди\~землі в\~односторонньому порядку\~не допускається,\~якщо інше\~не передбачено\~законом або\~цим договором. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному\~статтею 148-1\~Земельного кодексу України. У ст. 32 Закону України «Про оренду землі» відмічені підстави для припинення договору оренди землі шляхом його розірвання. Ст.\~35\~Закону України\~«Про оренду\~землі» зазначає,\~що спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. Ч.\~1\~ст.\~36\~Закону України\~«Про оренду\~землі» визначено, що у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України. В п. 33 рішення від 27 жовтня 1993 р. у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів» Європейський суд з прав людини вказав, що рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази, в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента, а в п. 63 рішення від 23 червня 1993 р. у справі «Руїз Матеос проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що право на змагальні провадження фактично означає можливість сторін у цивільному слуханні бути обізнаними щодо усіх коментарів з приводу представлених доказів та спостережень, оскільки вони можуть вплинути на рішення суду. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова ВС від 02.10.18 у справі № 910/18036/17). Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. З аналізу вище перелічених норм права слідує, що кожна сторона при схваленні певного виду правочину з приводу земельної ділянки повинна дотримуватись обов`язків визначених у договорі, сприяти, а не чинити перешкоди іншій стороні в реалізації її прав в користуванні наданим нерухомим майном, окрім того у встановленому законом порядку слідкувати за користуванням належним майном та припинити його дію в передбачених законом випадках у судовому порядку, односторонньо, або за згодою сторін, як визначено договором. Як вбачається з п. 37 зазначеного вище договору оренди земельної ділянки розірвання договору оренди земельної ділянки в односторонньому порядку не допускається. Підставою для розірвання договору в односторонньому порядку є систематична несплата орендарем орендної плати. Припинення договору оренди землі шляхом його розірвання відбувається за взаємною згодою сторін та на підставі рішення суду (п.36 зазначеного вище договору оренди земельної ділянки). В Основному\~Законі в\~ст.\~19\~Конституції України\~законодавець закріпив,\~що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З аналізу даної норми права слідує, що встановлення до органів місцевого самоврядування саме типу законності правового регулювання є закономірним. В умовах правової держави він (порядок) є найбільш оптимальним способом впорядкування діяльності органів місцевого самоврядування. Він (порядок) забезпечує введення владних функцій у законні рамки і тим сам істотно обмежує можливе свавілля з боку органу місцевого самоврядування. Визначення такого порядку є притаманним для сучасної правової держави. Зазначена Конституційна норма насамперед є правовою гарантією забезпечення основних прав і свобод особистості. Органи місцевого самоврядування повинні діяти у спосіб визначений законом, а саме у визначенні законом в їх компетенції, а саме те, яким чином здійснюється дії або бездіяльність, спрямована на реалізацію владних повноважень. Здійснюючи такі дії, органи місцевого самоврядування можуть спиратись тільки на компетенційні права і обов`язки та використовувати у своїй діяльності ті засоби, форми, прийоми, що передбачені законодавством. Стосовно виниклого спору суд зауважує, що відповідач діяв не у спосіб визначений законом та договором, а саме прийняв оспорюванні рішення № 1934 та № 2249 в період дії договору оренди земельної ділянки, дію якого було продовжено до 08.11.2027 року (матеріали справи не містять доказів того, що договір оренди земельної ділянки, якимось чином було припинено, розірвано чи визнано недійсним). Суд звертає увагу на те, що позивач є титульним володільцем земельної ділянки, переданої йому в оренду відповідачем, використовував її за цільовим призначенням, не пошкоджував її, не знищував її, тощо. За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюванні рішення відповідача не відповідають закону, прийняті з порушенням балансу інтересів сторін в земельних правовідносинах, та такі що порушують права орендаря (позивача), прийняті без згоди позивача та без урахування інтересів останнього, а тому вони підлягають визнанню недійсними та безумовному скасуванню. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved