Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

у жовтні 2023 року АТ «А-БАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 04.12.2020 в розмірі 10563,10 грн. та понесених судових витрат. В обгрунтування позовної заяви покликаються на те, що 04.12.2020 [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з умовами та правилами і тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат. Позивач свої зобов`язання за угодою виконав. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 27.08.2023 виникла заборгованість в загальному розмірі 10563,10 грн., яка складається з наступного: 6969,00 грн. заборгованість за кредитом; 3594,10 грн. заборгованість по відсотках; 0,00 грн. - штраф. У зв`язку з чим вимушені звернутись до суду з даним позовом та стягнути вказану заборгованість. Крім того просили стягнути з відповідача судові витрати за сплату судового збору. Ухвалою судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 02.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з позовною заявою подано заяву, в якій просять розглядати справу у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про що наявні рекомендовані повідомлення, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З урахуванням приписів ст. 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 04.12.2020 [PERSON] звернулась до АТ «А-БАНК» з метою отримати кредитні кошти. Своїм підписом у анкеті-заяві вона погодилась на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають між нею та АТ «А-БАНК» договір про надання банківських послуг від 04.12.2020 (а.с.8). Одночасно з підписанням даної анкети - заяви відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому сторона ознайомилась та погодилась на зазначені у договорі умови щодо відсотків та інших платежів (а.с.9). У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк також надав витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» та витяг із тарифів (а.с.14-22). З довідки АТ «А-БАНК» наданої банком вбачається, що [PERSON] відкрито рахунок та надано картку № [NUMBER] , строком дії до листопада місяця 2027 року (а.с.12). Довідкою за лімітами АТ «А-БАНК» підтверджено, що 04.12.2020 [PERSON] встановлено кредитний ліміт у розмірі 7000,00 грн., який в подальшому змінювався, зокрема, 29.01.2022 зменшено до 6969,00 грн., та 22.09.2022 збільшено до 7000,00 грн. (а.с.13). Дані обставини, як факт написання анкети-заяви та укладення договору з позивачем, так і факт отримання нею кредитної картки з відкритим на неї кредитним лімітом, відповідач не оспорила. Таким чином, між сторонами укладено договір, на підставі якого виникли договірні правовідносини. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частинами першою та третьою статті509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ч.1 ст. 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач [PERSON] не виконувала зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 27.08.2023 утворилась заборгованість в розмірі 10563,10 грн., яка складається з наступного: 6969,00 грн. - заборгованість за кредитом, 3594,10 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що підтверджено розрахунком заборгованості наданим позивачем (а.с. 7). Судом досліджено виписку по картці відкритої на ім`я відповідача, з якої вбачається, що відповідач активно користувалась кредитними коштами, витрачаючи їх на власні потреби, періодично погашала заборгованість за наданим кредитом (а.с. 10,11). Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості, а також сплати неустойки, передбаченої договором, у разі прострочення. Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість по поверненню кредитних коштів за наданим позивачем розрахунком. Крім того, відповідач не оспорив дані розрахунки, не подав доказів на їх повне або часткове спростування. Враховуючи, що відповідачем не спростовано розміру боргу і не доведено його відсутність або його погашення чи часткове погашення, не встановлено підстав для звільнення відповідача від обов`язку по поверненню використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2684 грн.

Outcome: approved