Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги мотивує тим, що з 28 квітня 2012 року перебуває з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі. Протягом всього подружнього життя вели спільне господарство та будували сімейні відносини, але останнім часом шлюбні відносини між ними погіршились, що в\~ результаті призвело до фактичного припинення подружніх відносин. Наразі спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені. Позивач вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю і знаходиться на її утриманні. На момент пред`явлення вказаного позову, між сторонами відсутня домовленість щодо виконання відповідачем обов`язку утримання малолітніх дітей. Посилаючись на вказане, просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, прохала розглянути справу без її участі. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, повторно в судове засідання не з`явився, відомостей про поважність причин неявки суду не повідомив. Заяви та клопотаня від відповідача до суду не надійшли. Відзив на позовну заяву до суду не надав. Зважаючи на вказане, суд, згідно положень ст. 280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку:\~ Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 28 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, за актовим записом № 75 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] ». /а.с.7/ Батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та\~ [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] . /а.с.8,9/ Відповідно до довідки про склад сім`ї від 12.09.2023 року, виданої ПВО «Енергія», [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею зареєстровані її діти: [PERSON] та [PERSON] . /а.с.10/ Судом встановлено, що на даний\~ час подружні відносини між сторонами припинені,\~ спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні відносини не підтримують і відновлювати не збираються. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно\~ ч. 2 ст. 112\~ СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~ інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що позивач не має наміру зберегти шлюб, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам та\~ принципу\~ добровільності шлюбу і визначеному ч. 3 ст. 56 СК України\~ праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, а тому шлюб між сторонами підлягає припиненню шляхом його розірвання. Також встановлено, що між сторонами відсутня домовленість щодо виконання відповідачем обов`язку утримання\~ дітей. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Статтею 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволених позовних вимог, а також з відповідача на користь держави.

Outcome: approved