Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , про розірвання договору про проживання, виховання та забезпечення дітей. Позивач просив суд розірвати Договір про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей від 23.10.2021 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Докуніною І.Г. та зареєстрований у реєстрі за №943 Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.09.2023 року відкрито провадження у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.11.2005 року сторони у справі зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 3304. Від шлюбу Сторони мають двох синів - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яка додається до позову та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. 23.10.2021 року між сторонами по справі було укладено Договір між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Докуніною І.Г. та зареєстрований у реєстрі за № 943. Однак, всупереч взятим на себе зобов`язанням, [PERSON] обмежує матір [PERSON] у прийнятті активної участі у житті та вихованні сина [PERSON] , чим порушує умови укладеного Договору. В тому числі [PERSON] порушує також умови Договору, щодо взятих на себе фінансових зобов`язань. В лютому 2023 року відповідач забрав сина [PERSON] проживати разом з ним, за цей весь період часу відповідач, всупереч умов укладеного Договору не надавав позивачу будь-якої інформації про стан здоров`я дитини, щодо обстежень, діагностики та лікування; не надавав інформації про місце навчання сина, його успіхи у навчанні, плани щодо подальшого розвитку сина та його соціальній адаптації. Даний факт підтверджується роздруківкою листування між сторонами. Фактично відповідач не займався належним чином питаннями навчання сина, розвитком його здібностей, соціальною адаптацією сина та його лікуванням. В тому числі відповідач порушив також умови договору, щодо взятих на себе фінансових зобов`язань, визначених п. 4 Договору. Більш того, під час проживання сина [PERSON] разом з відповідачем, дитина два місяці взагалі не відвідувала школу без поважних на те причин, що дуже бентежить позивача. Відповідач подав до суду додаткові пояснення з початку сімейного життя мати дітей не працювала до 2017 року, але й обов`язки не виконувала. В будинку проживали батьки [PERSON] які на постійній основі допомагали, в розвитку дітей займався батько [PERSON] , та дідусь [PERSON] . На всіх спортивних секціях знають тільки батька та дідуся. З його 18 років як він одружився останній виконував всі обов`язки чоловіка. З середини 2019 року кожний жив своїм життям, маючи тільки статус подружжя. Позивач подала до суду заперечення на додаткові пояснення відповідача, в яких зазначила, що твердження відповідача не підтверджуються жодними належними і допустимими доказам. В судовому засіданні, яке відбулось 29.11.2023 року, представник позивача позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. В судове засідання, яке відбулось 29.11.2023 року, відповідач не з`явився, подав до суду заяву в якій заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, просив проводити розгляд справи без його присутності. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, заслухавши позивача, врахувавши їх процесуальні заяви, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 19.11.2005 року сторони у справі зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 3304. Як вбачається із копії свідоцтва про народження, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони у справі. Як вбачається із копії свідоцтва про народження, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони у справі. 23.10.2021 року між сторонами у справі було укладено Договір між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Докуніною І.Г. та зареєстрований у реєстрі за № 943. Відповідно до умов, а саме п. 2 даного Договору, сторони визначили місце проживання дітей наступним чином: місце проживання [PERSON] з [PERSON] , місце проживання [PERSON] з [PERSON] . Зміна місця проживання [PERSON] до досягнення ним 14-річного віку визначається за спільною згодою батьків, що оформляється додатковою угодою до даного Договору. Зміна місця проживання [PERSON] вирішується ним самостійно. Розділом 3 даного Договору визначені спільні права та обов`язки батьків щодо дітей, разом з тим обов`язки матері виділені в пункті 3.2 Договору, обов`язки батька виділені в пункті 3.3. Договору, відтак відповідно до п. 3.3 Договору батько зобов`язується: 3.3.1 Не чинити перешкоди матері та родичам матері (першого ступеню спорідненості) у спілкуванні з дитиною, місце проживання якої визначено з ним, на умовах, визначених цим договором, а також не створювати штучних умов зайнятості дитини для зменшення можливостей та часу зустрічей з матір`ю. Батько надає можливість матері вільно і безперешкодно спілкуватись з дитиною, місце проживання якої визначено з ним, в тому числі за допомогою засобів телефонного та електронного зв`язку. 3.3.2 Повідомляти мати про стан здоров`я дитини, місце проживання якої визначено з ним, необхідності обстежень, діагностики та лікування, а також про погіршення свого стану здоров`я, яке може ускладнити чи унеможливити належний догляд за дитиною. 3.3.3 Отримані від матері грошові кошти використовувати виключно за їх цільовим призначенням, тобто на утримання дитини, місце проживання якої визначено з ним, а також своєчасно повідомляти матір про зміну обставин, що мають істотне значення для належного та своєчасного виконання матір`ю своїх зобов`язань по утриманню дитини. 3.3.4 Своєчасно надавати матері оформлену у встановленому законодавством порядку згоду на тимчасовий виїзд дитини за кордон з метою відпочинку, навчання, участі у змаганнях тощо. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦПК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною 2 статті 651 ЦПК договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Позивачем не доведено належними і допустимими доказами обставини, що відповідач істотно порушує умови договору, а саме, що останній обмежує матір [PERSON] у прийнятті активної участі у житті та вихованні сина, не надавав позивачу будь-якої інформації про стан здоров`я дитини, щодо обстежень, діагностики та лікування; не надавав інформації про місце навчання сина, його успіхи у навчанні, плани щодо подальшого розвитку сина та його соціальній адаптації. Крім того, суд відхиляє доводи позивача, що дані обставини підтверджується роздруківкою листування між сторонами, з огляду на те, що надана до суду роздруківка листування не підтверджує факт невиконання відповідачем зобов`язань за Договором між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Докуніною І.Г. та зареєстрований у реєстрі за № 943. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно залишити без задоволення.

Outcome: dismissed