Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в обґрунтування якого вказав, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 07.12.2017 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та позивачем Договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві. Заявою відповідача підтверджується факт, що він повністю був проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву, між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема умови договору банківського рахунку та кредитного договору. При встановленні та зміні кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3. договору, на підставі якого позичальник при укладенні цього Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за ініціативою та рішенням Банку. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, надано кредитну картку і встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 16 000, 00 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором, однак своїх зобов`язань належним чином не виконував, що має відображення у розрахунках заборгованості та підтверджується випискою по рахунку. [INFO] позичальник [PERSON] помер, спадкоємці мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 08.12.2021 року по 08.06.2022 року. Спадкоємицею, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . 24.06.2022 року була направлена претензія кредитора до Вишгородської районної державної нотаріальної контори. 11.07.2022 року було отримано відповідь про те, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявам про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Зазначає, що відповідач прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника, спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовилася від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 21.07.2022 року до спадкоємиці позичальника було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 07.12.2017 року становить 9\~263, 85 грн., яка складається з наступного: 8\~954, 59 грн. заборгованість за тілом кредита; 8\~954, 59 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита, 309, 26 грн. заборгованість за простроченими відсотками. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 9\~263, 85 грн. та судові витрати в розмірі 2 481,00 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.02.2023 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримував та наполягав на їх задоволенні, зазначив, що відповідач є сестрою померлого та прийняла спадщину, до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування відбулося у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, адже відповідач не відмовилася від спадщини у передбачені законодавством строки. Відповідач до суду не з`явилася, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за її відсутність до суду не надходило, не скористалася своїм правом та не надала суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 07.12.2017 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Своїм підписом в анкеті-заяві [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. Він ознайомився із договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, а також зобов`язується виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, а також ознайомлюватися з їх змінами на сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНКУ». Згідно розрахунку заборгованості станом на 08.12.2021 року, сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.12.2017 року становить 9 263, 85 грн., яка складається з наступного: 8 954, 59 грн. заборгованість за тілом кредита; 8 954, 59 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита, 309, 26 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Листом № 444/02-14 від 04.07.2022 року Вишгородська державна нотаріальна контора у відповідь на претензію кредитора АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 03.05.2022 року, що надійшла до нотаріальної контори 04.07.2022 року вх. № 226/02-14 повідомила про те, що заведено спадкову справу № 53/2022 до майна померлого [PERSON] . Претензію кредитора долучено до матеріалів спадкової справи. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з частиною першою\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частиною третьою\~статтею 1223 ЦК України\~передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга\~статті 1220 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1\~ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3\~ст. 1268 ЦК України). З витребуваної судом копії спадкової справи № 53/2022 заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що спадкова справа була заведена на підставі претензії кредитора АТ «Креді Агріколь Банк» від 27.01.2022 року вих. 104/51/122, що надійшла до нотаріальної контори 08.02.2022 року за вх. 117/02-14. В даній спадковій справі також наявна претензія кредитора АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 03.05.2022 року. Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою i у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно зі статтею 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу статей 1281,1282 ЦК України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи. За законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Оскільки боржник помер, то відповідати перед кредитором на підставі статей 1281,1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцею померлого [PERSON] , прийняла після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину. Позивач в своєму позові зазначає, що спадкоємцем у порядку, передбаченому частиною третьою статті 1268 ЦК України, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач. На підтвердження даної обставини Банк посилається на копії паспортів позичальника та відповідача, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання. Відповідно частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з вимогами статей 12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки встановлено, що відповідач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, а спадкова справа заведена на підставі претензії кредитора, відтак відсутні спадкоємці, які у встановленому законодавством порядку прийняли спадщину після спадкодавця [PERSON] та отримали у спадщину майно, в межах вартості якого може бути задоволено вимоги кредитора спадкодавця. Сам лише факт реєстрації за однією адресою із померлим не може свідчити про ступінь споріднення з відповідачем, відповідну чергу спадкоємництва. Крім того, позивачем не доведено наявність спадкового майна після смерті [PERSON] , а відтак, можливість визначення розміру частки відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення з відповідача боргу за кредитним договором від 07.12.2017 року у розмірі 9\~263, 85 грн. З огляду на викладені обставини, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості, що становить 9\~263, 85 грн. є недоведеними та не підлягають до задоволення. Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає, що такі витрати в силу вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача, як сторони, якій відмовлено в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed