Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

ТОВ "Новий колектор" звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 24.01.2021-100001792 від 24.01.2021 року у розмірі 23355 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.01.2021 року між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем було укладено кредитний договір №24.01.2021-100001792, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 9000 грн. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. 30.11.2021 року між ТОВ "Новий колектор" та ТОВ "Споживчий центр" укладено договір факторингу №301121-1, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №24.01.2021-100001792 від 24.01.2021 року. Відповідач свої\~зобов`язання\~за договором\~належним чином\~не виконував,\~у зв`язку\~з чим\~у нього\~утворилася заборгованість\~за кредитом,\~яка станом\~на 27.09.2023\~року становить\~23355\~грн,\~з яких:\~9000\~грн \~заборгованість за\~тілом кредиту,\~14355\~грн \~заборгованість за\~відсотками.\~Оскільки у добровільному порядку заборгованість за вищевказаним кредитним договором [PERSON] не погасив, просить позов задовольнити, стягнути з відповідача 23355\~грн заборгованості\~за кредитним\~договором та\~понесені судові\~витрати: 2147,20 грн судового збору та 4000 грн на професійну правничу допомогу. Представник позивача на розгляд справи не з`явилася, у поданій заяві просила проводити розгляд справи у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлений у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24.01.2021 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] було укладено кредитний договір №24.01.2021-100001792 (а.с.12-22). Відповідно до умов укладеного договору на рахунок відповідача було перераховано грошові кошти у розмірі 9000 грн (а.с.23). Відповідно до виписки за рахунком відповідач користувався кредитними коштами, своєчасно не вносив платежів на повернення кредиту, відповідно до умов договору (а.с.24-27). 30.11.2021 року між ТОВ "Новий колектор" та ТОВ "Споживчий центр" укладено договір факторингу №301121-1, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним\~договором №24.01.2021-100001792\~від 24.01.2021\~року, про\~що було\~повідомлено [PERSON] (а.с.34-40). З наданої представником позивача довідки №4316/23-ДПЗ від 27.09.2023 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №24.01.2021-100001792 від 24.01.2021 року станом на 27.09.2023 року становить 23355 грн, з яких : 9000 грн заборгованість за тілом кредиту, 14355 грн заборгованість за відсотками (а.с.28). Відповідно до ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно з ч.1 ст.\~610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.\~612\~ЦК\~України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки відповідно до статті 611 ЦК України, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1046, 1047\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст.1049\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зокрема, ст.1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Також, виходячи з вимог статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору та договору факторингу, зважаючи на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №24.01.2021-100001792 від 24.01.2021 року станом на 27.09.2023 року в розмірі 23355 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 9000 грн, заборгованості за відсотками - 14355 грн. Крім того, у ст.265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суд зазначає про розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. Так, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати в частині сплати судового збору необхідно віднести на рахунок відповідача, у зв`язку з чим з нього слід стягнути 2147,20 гривень судового збору за подання позовної заяви. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Суд вважає обгрунтованими витрати на правову допомогу, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 4000 гривень витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом Марченко Г.І., які підтверджуються платіжною інструкцією №369 від 10.10.2023 року. На підставі наведеного, ст.11, 205, 512, 514, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: approved