Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.1. 06.11.2023 до Соснівського районного суду м. Черкаси звернулась с позовом [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал» за участю третіх осіб на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокії Юріївни,\~приватного виконавця\~виконавчого округу\~Черкаської області Плесюка\~Олексія Степановича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, обґрунтувавши свої вимоги наступним. У зв`язку з накладанням арешту на її грошові кошти, які знаходилися на картковому рахунку, призначеному для отримання заробітної плати, їй стало відомо, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. перебуває ВП № 64032702 про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів на підставі виконавчого напису № 6168 від 08.12.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. в розмірі 30\~521, 94 грн. Вважає, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з порушенням порядку вчинення нотаріальної дії, оскільки обтяжувач (стягувач), в разі наміру звернення стягнення в позасудовому порядку за допомогою виконавчого напису нотаріуса, зобов`язаний надіслати боржнику письмове повідомлення. Відповідач письмової вимоги про усунення порушення не отримував, будь-яких документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, не надавались та Позивач з ними не ознайомлювалася. Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Однак нотаріусом зазначена постанова була порушена. Крім того, вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Однак, будь-яких повідомлень вона не отримувала. Також нотаріус не упевнився у безспірності вимог, не з`ясував наявність чи відсутність заперечень боржника, щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах; не отримав документів, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус не упевнився в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. У даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, вважає за необхідне визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку із зазначеним просить: -Визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджигачук Є.Ю. № 6168 від 08.12.2020. \~ \~ \~ \~ 1.2. 28.11.2023 до суду надійшов відзив на\~позовну заяву від представника відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», в якому відповідач ставить питання про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на Закон України «Про нотаріат», Постанову КМУ від 29.06.1999 № 1172 та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусом, вказуючи на безспірність заборгованості. 1.3. 01.12.2023 до суду надійшла відповідь на\~відзив, в якому представник позивача підтримав свою позицію, викладену у позовній заяві, звернув увагу суду на відсутність доказів на обґрунтування своєї позиції відповідачем. Просила позов задовольнити. 1.4. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась шляхом надіслання повістки та повідомлення через свого представника адвоката Попову І.П., тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. \~ \~ \~ \~1.5. Представник позивача [PERSON] адвокат Попова І.П., що діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги серія СА № 1067291 від 18.10.2023 до суду не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. 1.6. Відповідач представник ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, скористався правом надіслання суду відзиву, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності. 1.7. Третя\~особа Приватний\~нотаріус Київського\~міського нотаріального\~округу Буждиганчук\~Є.Ю. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Таким чином, суд в порядку ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за його відсутності. 1.8. Третя\~особа приватний\~виконавець виконавчого\~округу Черкаської\~області \~Плесюк О.С. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав суду заяву про розгляд справи за своєю відсутністю. Таким чином, суд в порядку ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за його відсутності. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. \~ \~ \~ \~2.1. Позивачем разом з позовною заявою надано клопотання про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. належним чином завірені копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 6168 від 08.12.2020 і відкрито виконавче провадження. \~ \~ \~ \~2.2. 28.11.2023 відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, у якій представник відповідача посилається на відсутність допустимих доказів надання правничої допомоги та з урахування складнощів справи просить відмовити у стягненні витрат на правову допомогу. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 3.1. Ухвалою суду від 08 листопада 2023 року відкрито провадження і призначена справа за правилами спрощеного позовного провадження. Задоволено клопотання представника [PERSON] адвоката Попової І.П. про витребування доказів. Витребувані у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. належним чином завірені копії нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису за № 6168 від 08.12.2020 за зверненням ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с. 33-34). 3.2. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 4.1. Як вбачається з матеріалів справи 08.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. виданий виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 6168 про стягнення з позивачки [PERSON] за кредитним договором за період з 16.01.2019 по 20.11.2020 року включно суму у розмірі 29\~521, 94 грн., що складається з: -13\~668, 96 грн. заборгованість за кредиту; -15\~852, 98 грн. прострочена заборгованість за відсотками; також стягнута сума 1 000 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Загальна вартість 30\~521, 94 грн. (а.с. 24). 4.2. 04.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. на підставі вищезазначеного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 64032702 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в сумі 30\~521, 94 грн.(а.с. 14-16). Також приватним виконавцем 04.01.2021 винесені постанови про арешт майна, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.17-23). V. Оцінка Суду. 5.1. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 5.2. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. 5.3. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02.09.1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. 5.4. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). 5.5. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. 5.6. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 5.7. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 5.8. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 5.9. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. 5.10. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 5.11. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. 5.12. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. 5.13. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. 5.14. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. 5.15. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. 5.16. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 5.17. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. 5.18. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. 5.19. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. 5.20. У зв`язку з викладеним, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. 5.21. В той же час, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. 5.22. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постановах Верховного Суду у справі від 19 вересня 2018 року № 207/1587/16 (провадження № 14-12559св18), Постанові КЦС ВС від 06.05.2020 року № 320/7932/16-ц (61-38989св18): 5.23. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5.24. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» щодо стягнення з неї суми заборгованості зазначені у виконавчому написі неправомірні та є спірними. Суд погоджується з цими доводами позивача, оскільки крім відзиву, інших документів відповідачем надано не було. 5.25. Щодо доводів представника відповідача, викладених у відзиві, суд зазначає, що вони носять загальний характер, ніяких доводів та аргументів проти конкретного позову [PERSON] приведено відповідачем не було. 5.26. У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Дійсно, низка рішень ЄСПЛ містить та розвиває такий підхід до обґрунтованості судових рішень. Наприклад, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. 5.27. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що доводи позивача щодо наявності спору по договору, який був підставою вчинення нотаріусом виконавчого напису та сумам, що підлягали стягненню, є важливими і такими, що можуть прямо вплинути на результат розгляду справи, а тому суд приймає ці доводи та приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 6.1. Так, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.2. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі сплаченого судового збору 1 073, 60 грн. 6.3. Суд не вирішує клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки позивачем такі вимоги не заявлялися. На підставі викладеного та

Outcome: approved