Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позов обгрунтовує тим, що вона є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] . Вказує на те, що після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на майно померлого, a caмe: на транспортний засіб марки FORD FOCUS, 2016 року випуску, VIN: [NUMBER] . Стверджує, що протягом шестимісячного терміну звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Тумака А.М. із заявою про прийняття спадщини та на підставі якої була сформована спадкова справа №1/2023. Зазначає, що крім неї інших спадкоємців за законом та заповітом немає. Посилається на те, що в ході підготовки та збирання всіх необхідних доказів для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, було встановлено, що [PERSON] не здійснив державну реєстрацію ТЗ FORD FOCUS, а тому на нього відсутній правоустановчий документ (свідоцтво про реєстрацію Т3), що унеможливлює отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину, у зв?язку з чим нотаріусом Тумаком А.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.10.2023 року №283/02-31. Зазначає, що доказом набуття права власності на транспортний засіб саме спадкодавцем [PERSON] є квитанція про здійснену оплату. Позивачка стверджує, що на даний час - ключі та сам транспортний засіб знаходиться у її фактичному володінні. Просить суд, визнати за нею, [PERSON] , право власності на транспортний засіб марки FORD FOCUS, 2016 року випуску, VIN: [NUMBER] , як спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; судові витрати покласти на позивача. Рух по справі та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 листопад 2023 року закрито підготовче провадження; справу призначено до розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з?явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивачки [PERSON] , адвокат Петікар А.В. скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірительки; заявлені позовні вимоги підтримано в повному обсязі. Представник відповідача Чернівецької міської ради, Осовська М. у судове засідання також не з?явилася, справу просила розглядати за її відсутності. Вирішення справи по суті залишають на розсуд суду. У відповідності до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч.1. ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Досліджені судом докази та застосовані норми права. [PERSON] , є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 21.09.1977 року (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 16 грудня 2022 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ), [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Нотаріусом Тумаком А.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 жовтня 2023 року №283/02-31, у зв?язку з відсутністю правоустановчого документу на спадкове майно, а саме свідоцтво про реєстрацію Т3 марки FORD FOCUS, 2016 року (а.с.9-10). З довідки щодо спадкодавця №281/01-16 від 11.10.2023 року, виданої приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумака А.М. вбачається, що згідно матеріалів спадкової справи №1/2023 єдиним спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] , є його мати - [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Як встановлено з матеріалів справи, безпосереднім доказом набуття [PERSON] права власності на транспортний засіб є квитанції про здійснення оплати за ТЗ Іnvoice №30297686 від 23 липня 2021 року в сумі 1608,00 дол. США та №61542 від 10 серпня 2021 року в сумі 2605,00 дол. США, а також квитанцією № Tr19039059.45177.12434 від 20 серпня 2021 року в сумі 64 450,94 грн. (а.с.12-14). 21 жовтня 2021 року [PERSON] одержав посвідчення серії [NUMBER] про реєстрацію ТЗ FORD FOCUS, 2016 року випуску, VIN: [NUMBER] , видане Одеською митницею Держмитслужби України (а.с.26). Статтею 41 Конституції України визначено, що право приватної власності набувається в порядку, передбаченому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Відповідно ч.ч. 1-2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Реалізація права на спадкування спадкоємцем, закликаним до спадкування, здійснюється шляхом прийняття ним спадщини з подачею до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття в шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини. Вчинення таких дій не вимагається, якщо спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом шестимісячного терміну, встановленого для прийняття спадщини, не заявив про відмову від неї (ст.ст. 1268-1270 ЦК). При цьому у положенні п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, у постанові від 22.09.2021 (справа № 227/3750/19). Разом з цим, суд зазначає, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту прав, який може бути застосований судом в разі відсутності умов для оформлення відповідних прав в нотаріальному порядку. Як встановлено судом під час дослідження доказів, у даному випадку позивачка отримав відмову нотаріуса в оформленні права власності на автомобіль в порядку спадкування у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, а саме свідоцтва про реєстрацію тз. Отже, у позивачки відсутня можливість оформити своє право власності на автомобіль в нотаріальному порядку. Судом встановлено, що станом на день смерті [PERSON] мав право власності на легковий автомобіль марки FORD FOCUS, 2016 року випуску, VIN: [NUMBER] . Після смерті останнього позивачка [PERSON] прийняла спадщину, інших спадкоємців за законом та заповітом немає, що підтверджується також спадковою справою №1/2023 року, яка була сформована приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумак А.М. на підставі заяви позивачки (а.с.42-93). Відповідно, за позивачкою має бути визнано право власності на цей автомобіль як за єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Таким чином, суд оцінивши наявні у матеріалах письмові докази, визначивши їх належними та допустимими, встановивши фактичні обставини по справі, додержуючись та

Outcome: approved