Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи її тим, що з 06.10.2012 перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем існує формально, оскільки шлюбні відносини припинено, з початку вересня вони проживають окремо і не ведуть спільного господарства. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Проти надання терміну на примирення заперечує. Тому просить розірвати даний шлюб; судові витрати залишити за ним. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 03.10.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судове засідання 06.12.2023 сторони по справі не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] попередньо подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] попередньо через канцелярію суду подала заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їхнього задоволення, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 06.12.2023 за відсутності сторін по справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши позиції сторін по справі, викладені у письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997«Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] 06 жовтня 2012 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №147, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.10.2021 (а.с. 8). Від даного шлюбу сторони по справі мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.03.2013 (а.с. 4). Позивач у позовній заяві зазначає, що шлюб існує формально, шлюбні відносини припинено, з початку вересня вони проживають окремо і не ведуть спільного господарства, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідач позовні вимоги визнає, не оспорює обставини, зазначені у позовній заяві. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, тому шлюб необхідно розірвати, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». За клопотанням позивача судові витрати слід залишити за останнім.

Outcome: approved