Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 23 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 881601360. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Талліон плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 31.12.2020 Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників № 155 від 12.10.2021 до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Талліон плюс», до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 881601360. 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 82946,00грн, з яких: 21999,80грн сума заборгованості по основному боргу; 60946,20грн сума заборгованості по відсоткам. Згідно з умовами договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим Договором. Не зважаючи на це відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 06.03.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №881601360 в розмірі 82946,00грн, яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідачки. Також позивач просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати в сумі 2684,00грн. 01.12.2023 від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначає, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними, тому просить в задоволенні позову відмовити повністю. Зокрема, відповідачка у відзиві посилається на те, що за приписами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Разом з тим з аналізу доданих позивачем договорів факторингу вбачається, що право вимог від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до нових кредиторів, починаючи ще 28.11.2018, а сам кредитний договір № 881601360 від 23.07.2021, тобто майже через три роки після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки за договором факторингу права вимоги є похідними від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. Тобто вбачається, що було здійснено передачу невизначених вимог, оскільки жодної визначеної вимоги, що існувала б у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо відповідача на момент укладення Договору факторингу № 28/1118-03 від 28.11.2018, в останньому не вказано. У зв`язку з наведеним, хоча чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, але це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 914/868/17). Отже, на думку відповідачки, позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 881601360 від 23.07.2021 від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», та відповідно від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Представник позивача підтримав вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі, про що надіслав суду заяву. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, проти позову заперечує в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23.07.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 881601360 від 23.07.2021 у формі електронного документу з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді встановленої кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22000грн; кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 11000грн одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 10.08.2021 (а.с.5-9). В позовній заяві зазначено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Талліон плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 31.12.2020 Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2020 у новій редакції (а.с.10-12). Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідно до Реєстру боржників №155 від 12.10.2021 до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 881601360. Проте даний Реєстр до позову не долучено. 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 82946,00грн, з яких 21999,80грн сума заборгованості по основному боргу; 60946,20грн сума заборгованості по відсоткам (а.с.13-15). Отже, позивач, як новий кредитор, просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 881601360 від 23.07.2021, яка в загальному розмірі складає 82946грн. За таких обставин, оскільки позивач вважає, що він є новим кредитором за зобов`язаннями позичальника [PERSON] за кредитним договором № 881601360 від 23.07.2021, суду слід встановити, чи порушені права позивача та чи набув він право на звернення до суду з даним позовом. Відповідно до положень ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).. Відповідно до п.1 ч.1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, за приписами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Звертаючись до суду з даним позовом позивач указує на те, що він отримав право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] , уклавши договір факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року з ТОВ «Таліон плюс», яке, в свою чергу, отримало право такої вимоги згідно договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Так, встановлено, що 23 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] дійсно було укладено кредитний договір №881601360 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (6-9). Договір факторингу №28/1118-01, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», датований 28 листопада 2018 року, тобто він укладений більше ніж за два з половиною роки до підписання кредитного договору №881601360 від 23.07.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Додаткова угода між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено в новій редакції, укладена 31 грудня 2020 року, тобто за сім місяців до дати укладення кредитного договору. Із з`ясованого змісту даної Додаткової угоди №26 до Договору факторингу №28/1118-01, вбачається, що її сторонами фактично здійснено передачу одній від одної невизначених вимог, оскільки жодної визначеної вимоги, що існувала б у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо позивачки [PERSON] на момент укладення Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та Додаткової угоди №26 від 31.12.2020, в цих договорах не вказано. Отже, оскільки відступлення права\~вимоги може\~здійснюватися лише\~стосовно дійсної\~вимоги,\~що існувала\~на момент\~переходу цих\~прав,\~та договір факторингу (відступлення права вимоги) є похідним від кредитного договору, тому він не може бути укладений раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. За таких обставин суд дійшов висновку, що до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» не перейшло право вимоги за кредитним договором №881601360 від 23.07.2021, отже ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» не набув прав нового кредитора за вказаним договором, що, в свою чергу, спростовує дійсність наступного переходу права вимоги від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Наведене свідчить про те, що до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не перейшло право вимоги за кредитним договором №881601360 від 23.07.2021, отже позивач не набув прав нового кредитора за вказаним кредитним договором, а тому його права не порушені, і як наслідок не підлягають судовому захисту. Інші доводи відповідачки, які зазначені нею у відзиві на позовну заяву, не впливають на рішення суду, оскільки подання позову особою, яка не набула права вимоги, є самостійною підставою відмови в позові. З огляду на викладене в позові належить відмовити з наведених вище підстав. У зв`язку із відмовою у задоволенні позову відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed