Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що їй належить земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1360 га, яка по периметру обгороджена металевою сіткою. Заїзд на територію господарства Петрінець здійснюється через металеву браму біля будинку, неподалік від якої по тій самій стороні, на відстані приблизно 15-20 метрів, знаходиться інша в`їзна брама для господарських потреб яка виготовлена з металевої сітки, що кріпилася на металевому стовпі, який межував з територією господарства та огорожею сусідів [PERSON] . 18 липня 2015 року [PERSON] пошкодив браму виготовлену з металевої сітки, яка кріпилася до металевого стовпця огорожі, який є межею між її господарством та господарством [PERSON] , а стовпець огорожі, забетонований в фундамент огорожі [PERSON] на відстані приблизно 15 см від його попереднього місцезнаходження. З даного приводу вона зверталась у Стрийський МВ ГУМВС України у Львівській області із письмовою заявою про те, що 18.07.2015 року сусід [PERSON] вчинив крадіжку металевого стовпця її огорожі, вистою 2м діаметром 89/5 мм. За даною заявою було відкрито кримінальне провадження за №12015140130001551, яке в подальшому було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. 17 жовтня 2015 року в ході досудового розслідування слідчим було проведено слідчу дію - огляд місця події, яким було встановлено, що металевий стовпець огорожі [PERSON] зміщений від її огорожі в сторону огорожі суміжної земельної ділянки [PERSON] на 15 см та забетонований у фундамент цієї огорожі. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 568019 земельна ділянка [PERSON] має наступні межі: А-Б землі загального користування (вулиця); Б-В землі гр. [PERSON] землі гр. [PERSON] Г-А землі загального користування ( [ADDRESS] ). У Акті встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки гр. [PERSON] від 10.09.2008 року наведено опис положення межі земельної ділянки між сторонами, а саме: від Б до В, межа проходить по живоплоту довжиною 11,48 м та по сітчастій огорожі і в кутах повороту закріплені металеві стовпці h=1,20 м. Привласнений стовпець огорожі виконував роль межового знаку, а отже, [PERSON] не тільки пошкодив огорожу та ворота, а й зруйнував межовий знак земельної ділянки позначений на плані встановлення меж цифрою «11». Виходячи уточнення 11.01.2018 позовних вимог, просить суд зобов`язати відповідачів відновите становище, яке існувало до порушення та повернути належний [PERSON] металевий стовпець (висота 2 м, діаметр 89/5 мм) шляхом переміщення його на 15 см в сторону земельної ділянки [PERSON] встановивши його на місці межового знаку «11» (координати: X - 5 448 913.686; Y - 1 335 454.468; довжина - 11.485; кут - 230°0144, внутрішній - 098°3220), відновити ворота з металевої сітки демонтувавши при цьому існуючу надбудову над цим стовпцем. \~ \~ \~ \~Відзив на позовну заяву: 22.01.2018 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву, в якому він зазначив, що дійсно в липні 20015р. при облаштуванні нової, більш сучасної огорожі господарства батька його дружини [PERSON] , в якому він проживає з членами своєї сім`ї , він зняв металічні ворота позивачки, які кріпилася на завісах останнього металевого стовпця їхньої огорожі. Даний стовпець є елементом огорожі їхнього господарства. Він був зацементований у фундаменті їхньої огорожі ще задовго до приватизації земельних ділянок. В свій час батько його дружини та чоловік позивачки були у дружніх стосунках. Тому батько дружини не заперечував щоб ворота господарства позивачки кріпилися на їхньому стовпці. Стовпці позивачки були прикопані землею. Земельна ділянка їхнього господарства була приватизована значно раніше 14.08.2002р. ніж приватизована земельна ділянка позивачки у 2009р. Тому при приватизації земельної ділянки позивачкою була прив`язка до їхніх межових знаків, які були вже встановлені. Працівники поліції, проводячи розслідування, не встановили факт належності стовпця позивачці, але лише факт переміщення його в бік земельної ділянки [PERSON] на 15см. Кримінальне провадження відкрите за заявою позивачки про крадіжку у неї ним металічного стовпця було закрите на підставі п.2 ч.1 ст.264 КПК України за відсутності в його діях кримінального правопорушення. Після того, як він обклав плиткою свій стовпець, він приварив на ньому завіси щоб повернути на місце ворота позивачки. Але встановити ворота на місце вже не зміг. Позивачка разом з дочкою, яка є представником позивачки у справі, вже не дають йому змоги це зробити. Вони одразу вчиняють конфлікт, викликають працівників поліції. На початку січня 2018р., між святами, йому вдалося відновити огорожу позивачки, повернути ворота позивачки на місце, почепити їх на завіси, про що свідчать зроблені фото світлини. Але позивачка з дочкою побачивши це, одразу зняли їх і продовжують конфліктувати з ними з цього приводу. Переміщення стовпця на 15 см в сторону земельної ділянки [PERSON] унеможливить облаштування на ньому воріт та їх функціонування. З таких підстав просить в позові (основному та уточненому) відмовити, оскільки він є безпідставним а мотиви його надумані. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснила, що 18.07.2015 побачила, що брама стояла приперта до трактора, а стовпець був витягнутий із землі і на 10-15 см зміщений в сторону до сусідів і забетонований. Запитала у сусіда, що він зробив, на що він у грубій формі відповів, що робить собі браму. Подзвонила до [PERSON] , він прийшов і побачив це. Приїхав брат [PERSON] , теж запитав у сусіда для чого він це зробив, однак той не хотів говорити. Пізніше цей стовпець відповідач замурував формами. Земельна ділянка приватизована. Стовпець він забетонував пізніше. Приварив планку і завіси для брами, але брама не заходить на ці завіси. На такі дії не давала згоди відповідачу. Цей стовпець і браму ставив батько у 80-х роках. Відповідач змістив стовпець в свою сторону, зараз межа не порушена. Представник позивача позов підтримав та просить його задовольнити. Суду пояснив, що вказаний стовпець був межовим знаком, відповідач [PERSON] самовільно його пореніс на інше місце (15 см.) у свою сторону і замурував. Відповідач [PERSON] заперечив проти задоволення позову, суду пояснив, що він встановлював нову огорожу, тесть дозволив, пересунув стовпець, який межував між земельними ділянками на 10 см у свій бік, щоб обкласти його каменем. При цьому межа залишилася на тому самому місці. Тесть сказав, що це його стовпець. На даний час проїзд і ворота позивачки знаходиться на цьому ж місці. Власником будинку та земельної ділянки є [PERSON] . Перед початком робіт дзвонив до брата позивачки [PERSON] та сказав йому, однак він відповів, що не має до цього відношення. По сусідству жила [PERSON] , з сусідами погані стосунки. Брама була на завісах, які тесть дозволив приварити. Після робіт поставив металеві планки, приварив стойку і дві завіси, так як було до цього і встановив браму позивачки на цеж місце. Після цього хтось зняв браму, яка збоку стоїть прив`язана. Представник відповідача проти задоволення позову заперечила, суду пояснила, що стовпець належить [PERSON] , тестю відповідача. Стовпець стояв на межі. Відповідач впорядковував огорожу, відповідно переніс цей стовпець з метою обкласти його плиткою, але межа залишилась та ж сама. Робив це зі згоди [PERSON] . Чи погоджував з іншою стороною, не знає. Відповідач [PERSON] заперечив проти задоволення позову, суду пояснив, що він живе разом з зятем і донькою [PERSON] , на яку написав заповіт. Стовпець належить йому, встановив його приблизно у 80-х роках. Батько позивача, коли купив трактор, підійшов і попросив приварити ворота для заїзду трактора приблизно у 90-му році. Стовпчик той самий стоїть, на тому ж самому місці. Зять обмурував його, зробив бетонну відмостку. Заяви та клопотання учасників справи. 30.03.2020 представник позивача подав на адресу суду заяву про видачу справи для ознайомлення та клопотання про відкладення судового засідання. 18.05.2020 відповідач подав на адресу суду заяву відкладення розгляду справи. 29.07.2020 представник позивача подав на адресу суду клопотання про відкладення судового засідання. 30.07.2020 представник відповідача подала на адресу суду клопотання про відкладення судового засідання. 12.10.2020 представник відповідача подала на адресу суду клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи та про виклик для допиту в судовому засіданні свідків. 09.02.2021 позивачем подано заяву про залучення співвідповідача [PERSON] 01.04.2021 представник відповідачів подала на адресу суду клопотання про відкладення судового засідання. 24.01.2023 відповідач [PERSON] подав на адресу суду заяву про повернення коштів з депозитного рахунку суду. 14.06.2023 представник позивача подав на адресу суду заяву про видачу справи для ознайомлення. 22.06.2023 представник відповідачів подала на адресу суду заяву про надання для ознайомлення матеріалів експертизи. 26.06.2023 представник відповідачів подала на адресу суду клопотання про відкладення судового засідання. 06.10.2023 позивач подала на адресу суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 21.02.2020 справу призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Згідно ухвал від 31.03.2020 та 30.07.2020 підготовче засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відкладено підготовче засідання. Ухвалою підготовчого засідання від 31.08.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою судового засідання від 21.05.2021 клопотання представника відповідачів задоволено та призначено у справі судову земельно-технічну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Згідно ухвали від 12.06.2023 провадження по справі поновлено у зв`язку надходженням висновку експерта. Заслухавши поясненя сторін, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Досліджені судом письмові докази: копія договору дарування від 05.07.1984, згідно якого [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] (Т.1 а.с. 7-8); копія Державного акту на право власності на землю серії ЯЕ №568619 від 24.09.2009, відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1360 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель в [ADDRESS] (Т.1 а.с. 9); копія технічного паспорта, виготовленого 31.12.2009, на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] (Т.1 а.с. 10-12); копія постанови про закриття кримінального провадження від 25.02.2017, відповідно до якої кримінальне провадження №12015140130001551 від 02.09.2015 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення (Т.1 а.с. 13-14); фототаблиці, на яких зображено браму та металевий стовпець [PERSON] , стовпець та огорожу [PERSON] (Т.1 а.с. 28-41); копія витягу з технічної документації на приватну земельну ділянку де розміщений крайній стовпець [PERSON] , а саме: абрис закладки межових знаків та план встановлених меж (Т.1 а.с. 48-49); копія акту встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки гр. [PERSON] від 10.09.2008 (Т.1 а.с. 51); копії технічної документації із землеустрою про виконані роботи по підготовці до видачі державного акту на право власності на землю для будівництва та обслуговування житлового будинку гр. [PERSON] за адресою [ADDRESS] , зареєстрованої 22.07.2009 (Т.1 а.с. 70-94); копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в смт.Дашава, за 2015 рік (Т.1 а.с. 95-116); копія акту постійної комісії з питань врегулювання земельних відносин від 05.07.2012, згідно якого порушень при встановленні нової загорожі зі сторони вулиці гр. [PERSON] , не виявлено (Т.1 а.с. 117); фототаблиця з зображенням спірного стовпця до обкладення плиткою і після (Т.1 а.с. 118); копія довідки №2996 від 29.12.2016 Стрийського МБТІ, виданої [PERSON] , в якій зазначено характеристики житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] (стара адреса - [ADDRESS] ) (Т.1 а.с. 119); копія актового запису про смерть №10 від 11.03.2019 та копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , відповідно до яких [PERSON] померла [INFO] (Т.1 а.с. 183, 199); копія довідки №2398/02-14 від 20.08.2019, виданої Стрийською державною нотаріальною конторою про те, що [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] та долучено відповідний витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (Т.1 а.с. 200, 201); копія Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №051702 від 14.08.2002, відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1694 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території смт.Дашава (Т.2 а.с. 68); копії витягів з державного реєстру речових прав, згідно яких [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] та земельних ділянок площею 0,15 га та 0,0112 га (Т.2 а.с. 83, 85, 86); висновок експерта №3032 від 30.05.2023 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, відповідно до якого віддаль земельної ділянки [PERSON] від точки «6» до точки «11» (від А до Б) згідно виготовленої нею технічної документації (плану встановлених меж) на земельну ділянку гр. [PERSON] , а саме плану встановлення меж земельної ділянки, довжина межі ділянки (від точки «6» до точки «11») має такі проміри: 3,97; 16,76; 19,50; 9,52; 24,01 (м), що в загальному складає довжину 73,76 метрів. Віддаль земельної ділянки в наявності (від А до Б) від точки «6» до початку бетонного стовпця [PERSON] , що в [ADDRESS] : 16,35; 7,79; 12,22; 8,30; 8,40; 13,94; 6,90(м,) складає довжину 73,90 метрів. Віддаль між фактичними промірами межі від т.А до т.Б та межі згідно землевпорядної документації зміниться на 14,0 см. При зміщенні бетонного стовпця (від А до Б) точки «11» на 15см. шляхом перенесення його в сторону земельної ділянки [PERSON] , що в [ADDRESS] , то довжина межі зміниться і становитиме 73,75м. Межовий знак «11» являє собою металевий стовпець, прикріплений до цегляного стовпа металевою закладною деталлю, який розмежовує земельну ділянку з кадастровими номерами 4625355300:01:013:0001 (Б. Хмельницького №209) (землекористувач гр. [PERSON] ) та земельну ділянку з кадастровим номером 4625355300:01:013:0004 (Б. Хмельницького №207) (землекористувач гр. [PERSON] ). Встановлення фактичних координат на місцевості (винесення меж в натуру) (координати Х-5448913.686, Y- 1335 454, 468, довжина 11,485, кут- 2300144, внутрішній-0983220) між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] , що в [ADDRESS] не входить в коло питань, які вирішуються земельно-технічною експертизою (Т.2 а.с. 116-124). Крім цього в судовому засіданні досліджено матеріали кримінального провадження №12015140130001551 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. За результатами проведення досудового розслідування слідчим винесено постанову про закриття даного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення. Отримані в судовому засіданні показання свідків: Свідок [PERSON] (дядько позивачки) суду пояснив, що в 70-х роках віддали будинок після реабілітації, зробили ремонт. Коли сестра вийшла заміж, віддали будинок їй. У 90-х роках побудували гараж і зробили заїзд. Від вулиці ставили огорожу сестра з чоловіком, він їм допомагав. Стовпці ставили одного діаметру і одинакові. До нього дзвонив відповідач і казав іти до сестри. Діаметр стовпця становив 89 мм, а у відповідача стовпці тонші 50 мм. Вони перші робили огорожу, а пізніше [PERSON] . Свідок [PERSON] (брат позивачки) суду пояснив, що спірний стовпець був їхнім. Малювали його в один коліп з огорожею приблизно в 92-93 роках. По периметру всі стовпці були одинакові, діаметром 89 мм та забетоновані. На даний час брама не може працювати, так як не підходять петлі до завіс. Не подобається так як є тепер. Він фарбував огорожу, браму і цей стовпець. Свідок [PERSON] суду пояснив, що батько хотів у 2016 році оновити огорожу, однак з сусідами вони були у недобрих стосунках. Вони витягували стовпчики, в тому числі і той, що між ділянками. Батько казав, що цей стовпчик належить їм,. Візуально всі стовпчики були одинакові. Цей стовпець малювали обидві сторони. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку встановленням межових знаків. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України), тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно статтей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Такими даними можуть бути показання свідків. Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася в 1997 році відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти дії щодо свого майна будь-які угоди, відповідно за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 568019 земельна ділянка [PERSON] має наступні межі: А-Б землі загального користування (вулиця); Б-В землі гр. [PERSON] землі гр. [PERSON] Г-А землі загального користування ( [ADDRESS] ). У Акті встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки гр. [PERSON] від 10.09.2008 року наведено опис положення межі земельної ділянки між сторонами, а саме: від Б до В, межа проходить по живоплоту довжиною 11,48 м та по сітчастій огорожі і в кутах повороту закріплені металеві стовпці h=1,20 м. Спірний стовпець огорожі виконував роль межового знаку. В судовому засіданні сторони підтвердили, що відповідач змістив стовпець в свою сторону на 15 см. Відповідач наголосив, що переміщення стовпця у свою сторону було необхідним для того, щоб при встановленні ногового стовпця, який обкладений битонним кільцем, не порушилась межа між земельними ділянками сторін по справі і не зменшився заїзд на земельну ділянку позивачки, оскільки новий стовпець є ширшим. Відповідач зазначив, що переміщення стовпця на 15 см в сторону земельної ділянки позивача унеможливить облаштування на ньому воріт та їх функціонування. Згідно висновку експерта №3032 від 30.05.2023 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, віддаль земельної ділянки [PERSON] від точки «6» до точки «11» (від А до Б) згідно виготовленої нею технічної документації (плану встановлених меж) на земельну ділянку гр. [PERSON] , а саме плану встановлення меж земельної ділянки, довжина межі ділянки (від точки «6» до точки «11») має такі проміри: 3,97; 16,76; 19,50; 9,52; 24,01 (м), що в загальному складає довжину 73,76 метрів. Віддаль земельної ділянки в наявності (від А до Б) від точки «6» до початку бетонного стовпця [PERSON] , що в [ADDRESS] : 16,35; 7,79; 12,22; 8,30; 8,40; 13,94; 6,90(м,) складає довжину 73,90 метрів. Віддаль між фактичними промірами межі від т.А до т.Б та межі згідно землевпорядної документації зміниться на 14,0 см. При зміщенні бетонного стовпця (від А до Б) точки «11» на 15см. шляхом перенесення його в сторону земельної ділянки [PERSON] , що в [ADDRESS] , то довжина межі зміниться і становитиме 73,75м. Межовий знак «11» являє собою металевий стовпець, прикріплений до цегляного стовпа металевою закладною деталлю, який розмежовує земельну ділянку з кадастровими номерами 4625355300:01:013:0001 (Б. Хмельницького №209) (землекористувач гр. [PERSON] ) та земельну ділянку з кадастровим номером 4625355300:01:013:0004 (землекористувач гр. [PERSON] ). Таким чином встановлення нового спірного стовпця не призвело до зміщення межових знаків земільних ділянок сторін по саправі. Слід також зазначити, що позивач зверталась у Стрийський МВ ГУМВС України у Львівській області із письмовою заявою про те, що 18.07.2015 року сусід [PERSON] вчинив крадіжку металевого стовпця її огорожі, вистою 2м діаметром 89/5 мм. За даною заявою було відкрито кримінальне провадження за №12015140130001551, яке в подальшому було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, відповідно до постанови слідчого від 25.02.2017. Позивачка звернулася до суду з позовом, в обгрунтування якого покликається на порушення її права і просить відновити становище, яке існувало до його порушення, а саме зобов`язати відповідачів повернути належний [PERSON] металевий стовпець (висота 2 м, діаметр 89/5 мм) шляхом переміщення його на 15 см в сторону земельної ділянки [PERSON] встановивши його на місці межового знаку «11» (координати: X - 5 448 913.686; Y - 1 335 454.468; довжина - 11.485; кут - 230°0144, внутрішній - 098°3220), відновити ворота з металевої сітки демонтувавши при цьому існуючу надбудову над цим стовпцем. Судом встановлено, що позивчка не довела належними та допустимими доказами ту обставину, що спірний металевий стовпець належить їй. Допитані за клопотанням позивачки свідки [PERSON] та [PERSON] не дали чітких пояснень належності спірного стовпця позивачці. Інших доказів на підтвердження вказаної обставини суду не надано. Крім цього, як уже вказував суд вище, встановлення нового стовпця під час облаштування нової огорожі відповідачем, не призвело до зміщення межових знаків та зменшення проїзду до земельної ділянки позивачки, таким чином судом встановлено, що під час встановлення огорожі і межового знаку, діями відповідачів жлодних прав позивачки не порушено. Щодо позовних вимог про відновлення воріт з металевої сітки, то такі вимоги позивачки суд вважає не обгрунтованими та безпідставними, оскільки, як встановлено під час розгляду справи, відповідач після встановлення спірного стовпця прикріпив ворота на попереднє місце, однак такі були зняті невідомими особати і поставлені біля стовпця. Крім цього долучені до матеріалів справи фотознімки підтверджують цю обставину, а також те, що у нововстановленому стовпці є вмонтовані петлі для закладання воріт зі сторони земельної ділянки позивачки. При вирішенні даного спору, суд також враховує вимоги ст. 103 ЗК України, відповідно до якої власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Таким чином, суд встановивши обставини на які покликаються сторони по справі, всебічно і повно дослідивши докази сторін приходить до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги позивачки є безпідставними та необґрунтованими, тому у задоволенні позову слід відмовити. Вирішуючи заяву відповідача про повернення коштів з депозитного рахунку суду, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ухвали суду від 30.01.2018 у даній справі було призначено судову земельно-технічну експертизу, за проведення якої, на вимогу позивача, в порядку ст.135 ЦПК України (як забезпечення судових витрат) відповідачем було внесено кошти в сумі 6\~000 грн на депозитний рахунок суду, про що зазначено в ухвалі суду, та підтверджено копією банківського документу (т.2 а.с.111). Враховуючи той факт, що експертиза за ухвалою суду від 30.01.2018 проведена не була, внесена відповідачем сума 6\~000 грн на депозитний рахунок суду, експертом при проведенні експертизи на підставі ухвали суду від 21.05.2021 не врахована, тому вказані кошти слід повернути відповідачу [PERSON] . На підставі ч.1, п.4, ч.2 статті 16 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed