Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави із позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . 05.09.2023 він звернувся до приватного нотаріуса Настеки Н.О. із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті його матері. До складу спадкового майна входить квартира [ADDRESS] . Під час оформлення спадщини він дізнався, що вказана квартира, на підставі договору купівлі-продажу від 07.10.2013, належала в рівних частках його матері - [PERSON] , та його бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] . Також, під час оформлення спадщини після смерті матері, позивач дізнався, що його бабуся - [PERSON] , 25.09.2013 склала заповіт, яким заповідала позивачу все належне їй на момент смерті майно. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Настеки Н.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його бабусі [PERSON] , проте постановою № 471/02-31 від 08.09.2023 приватний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строків на подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що на момент придбання його матір`ю та бабусею квартири та на момент складання заповіту йому було 12 років і, в силу свого малолітнього віку, він не був обізнаний щодо деталей придбання квартири та про наявність заповіту на його ім`я, а на момент відкриття спадщини після [PERSON] , він перебував на строковій військовій службі в Збройних Силах України, де продовжує службу і на даний час. З врахуванням вказаних обставин, позивач зазначає, що строк для прийняття спадщини після смерті його бабусі був пропущений з поважних причин - необізнаність про наявність заповіту та проходження строкової служби в Збройних Силах України з моменту відкриття спадщини по день звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] . На підставі цього, та враховуючи перебування позивача у складі ЗСУ позивач просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю 6 (шість) місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 22.09.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання. 18.10.2023 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Ухвалою від 19.10.2023 задоволене клопотання представника позивача про витребування від приватного нотаріуса Настеки Н.О. копії спадкової справи після смерті [PERSON] 07.11.2023, на виконання ухвали суду від 19.10.2023, до суду надійшла копія спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою від 14.11.2023 закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та його представник адвокат Петько А.В. не з`явились, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі. Також просив відмовити у задоволенні позову, враховуючи доводи, наведені у відзиві на позовну заяву. Третя особа - приватний нотаріус Настека Н.О. у судове засідання на з`явилась, надала до суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] народився позивач - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 61). Згідно з даними вказаного свідоцтва та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 05.09.2023 № 00041253753, батьком позивача є [PERSON] , матір`ю позивача є [PERSON] , [INFO] (а.с. 62-63). Відповідно до копії свідоцтва про народження № [NUMBER] , матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.67). Отже, [PERSON] є бабусею позивача [PERSON] . 25.09.2013 [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М. за реєстровим № 5108, яким заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, що буде належати їй за законом на час її смерті [PERSON] , [INFO] (а.с. 71). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 05.09.2023 № 73814852, вказаний заповіт від 25.09.2013, реєстровий № 5108, є чинним. 07.10.2013 [PERSON] та [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М., за реєстровим № 5307, придбали квартиру [ADDRESS] (а.с. 72-73). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.10.2013 № 10120620, зареєстроване право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , по частці за кожною (а.с. 74). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (а.с. 64). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 18, 36). 05.09.2023 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Настеки Н.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири [ADDRESS] . (а.с.55). На підставі заяви позивача, 05.09.2023 відкрита спадкова справа № 94/2023, після смерті [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 05.09.2023 № 73815244 (а.с. 81). Відповідно до відповіді Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради від 06.09.2023 № 01-12-05.1-11/7381 на запит приватного нотаріуса Настеки Н.О., за відомостями реєстру територіальної громади місце проживання [PERSON] , [INFO] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , з 18.08.2016 по 14.12.2020 (а.с.83). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.09.2023 № 471/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , в зв`язку з тим, що спадкодавець не прийняв спадщину у належний спосіб та у строк, встановлений цивільним законодавством, а отже, вважається таким, що спадщину не прийняв. На підтвердження поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та обґрунтування позовної вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивачем надані такі докази: - копія військового квитка серії [NUMBER] (а.с.11). -копія довідки Полтавського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 11.09.2023 № 4/9339, відповідно до якої [PERSON] 23.07.2020 призваний на строкову військову службу, в складі команди [NUMBER] та відправлений у військову частину [NUMBER] [ADDRESS] (а.с. 12). - копія контракту від 12.04.2021 про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, укладеного строком на три роки, між Міністерством оборони України в особі командира військової частини [NUMBER] та [PERSON] (а.с. 13-16). - копія відпускного квитка на ім`я [PERSON] , виданого 25.08.2023 військовою частиною [NUMBER] (а.с.17). При зверненні з даним позовом до суду позивач посилається на загальні вимоги закону щодо порядку визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( частина третя статті 46 цього кодексу). Отже, часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] . При цьому матеріалами справи підтверджено, що на момент смерті своєї бабусі [PERSON] позивач [PERSON] перебував на військовій службі у складі Збройних Сил України, та перебуває на вказаній службі на момент розгляду справи судом. Частиною 3 статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» надано роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п.2 Листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту та перебування спадкоємця на строковій службі у складі Збройних Сил України є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічний висновок викладено у постанові ВС від 15 квітня 2021 року по справі №591/1271/18 (провадження №61-195св21). Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надаючи оцінку наданим позивачем та безпосередньо дослідженим судом доказам на підтвердження позовної вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судом встановлено, що: - позивач як спадкоємець за заповітом, на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав, відповідно до вимог ст.1269 ч.1 ЦК України мав право в установлений ст.1270 ч.1 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини; - позивач подав до суду позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у якому зазначив, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є його необізнаність про наявність заповіту та перебування на строковій службі у складі Збройних Сил України; - інших спадкоємців за законом чи за заповітом та осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №94/2023. Суд вважає об`єктивними та суттєвими обставини зазначені позивачем, а причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] - поважними. Враховуючи, що станом на момент розгляду справи судом позивач перебуває у складі Збройних Сил України, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На підставі викладеного позовні вимоги є обгрунтованими та такими,що підлягають задоволенню.

Outcome: approved