Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

АТ «Райффайзен Банк» 17 жовтня 2023 року засобами поштового зв`язку направив до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який надійшов до суду 27 жовтня 2023 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року позовну заяву було прийнято до провадження суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року було постановлено справу розглядати в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 15 листопада 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб по ліміту овердрафту № 010/3171/82/1295130, відповідно до якого позивач надає відповідачеві кредитні кошти у формі овердрафту в межах поточного ліміту розмірі 60\~000 грн. та максимального ліміту у розмірі 500\~000 грн. строком на 48 місяців, зі сплатою 48% річних. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 27 липня 2023 року складає 72\~949 грн. 99 коп. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у розмірі 72 949 грн. 99 коп., яка складається із заборгованості по дозволеному ліміту овердрафту у розмірі 60\~000 грн. та заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 12\~949 грн. 99 коп., а також судовий збір у розмірі 2\~684 грн. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 30 грудня 2015 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] було укладеного угоду PDV2-1326572 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 12-13). 15 листопада 2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування та надання кредиту у формі овердрафт № № 010/3171/82/1295130 шляхом підписання заяви (а.с.9-11), відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредитні кошти у формі овердрафт на споживчі цілі з початковим лімітом у сумі 60\~000 грн., строком на 48 місяців, а відповідач зобов`язується повернути одержаний кредит в повному обсязі та сплатити відсотки за користування у розмірі 48% річних про що свідчить його особистий підпис. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 27 липня 2023 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 72 949 грн. 99 коп. (а.с. 6-8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~2\~ЗУ «Про\~банки і\~банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст.\~89\~ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у розмірі 72 949 грн. 99 коп., яка складається із заборгованості по дозволеному ліміту овердрафту у розмірі 60\~000 грн. та заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 12\~949 грн. 99 коп. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк», складає 75 633 грн. 99 коп. (72 949 грн. 99 коп. + 2\~684 грн. = 75 633 грн. 99 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved