Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Хоміча А.А. звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія СІТІФІНАНС", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за №11597 від 13.05.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК СІТІФІНАНС» заборгованості в розмірі 111 737,00 грн., а також просила витребувати спірний виконавчий напис у третьої особи та судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.05.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис №11597 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № №R022/003-TEK.0056595 від 04.12.2015 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк "Траст", правонаступником якого є відповідач, заборгованості в загальному розмірі 111 737,00 грн.. З виконавчим написом позивач не погоджується, вважає, що виконавчий напис від 13.05.2020 року №11597 вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012№296/5 та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 №1172, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2023 року відкрито провадження в даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та витребувано у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. належним чином завірену копію виконавчого напису, зареєстрованого за №11597, вчиненого 13.05.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колейчик В.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "СІТІФІНАНС" заборгованості в розмірі 111737,00 грн., на підставі яких ним розпочато виконавче провадження №62394126. 07.11.2023 року до суду надійшли витребувані судом документи від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В., а саме: копія виконавчого напису №11597, вчиненого 13.05.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колейчик В.В. та копія кредитного договору №R022/003-TEK.0056595 від 04.12.2015 року укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк "Траст" та позивачем. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.11.2023 року відкладено судове засідання на 07 грудня 2023 року на 14 год. 30 хв.. 27.11.2023 до суду надійшла заява представника ТОВ «ФК «СІТІФІНАНС» Огороднійчука Д.А. про застосування строків позовної давності. 07.12.2023 до суду надійшли заперечення представника позивачки, адвоката Хоміча А.А.. на заяву відповідача про застосування строків позовної давності. Позивач та її уповноважений представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. 22.11.2023 року від уповноваженого представника позивачки - адвоката Хоміча А.А. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача в порядку письмового провадження. Представник відповідача в судове засідання вдруге не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання поштового відправлення, причини неявки не повідомив. Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. На виконання вимог ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.10.2023 року надійшла копія виконавчого напису нотаріуса та документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис 13.05.2020 року за реєстровим № 11597. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колейчик В.В. в судове засідання не з`явився, до матеріалів справи повернулось не врученим поштове відправлення, направлене на адресу третьої особи, з відміткою поштової установи про причини невручення: "адресат відсутній за вказаною особою". Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис № 11597 вчинений 13 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №R022/003-TEK.0056595 від 04.12.2015 року, укладеним між ПАТ «Банк «Траст», правонаступником якого є ТОВ «ФК «СІТІФІНАНС», заборгованості в загальному розмірі 111 737,00 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.06.2019 року по 30.01.2020 року, сума заборгованості складає 111 737,00 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту в розмірі 47656,41 грн.; прострочена заборгованість за комісією 28242,50 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 8665,19 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями 26672,90 грн.; плата за вчинення виконавчого напису 500,00 грн. 23.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. відкрито виконавче провадження №62394126 з виконання виконавчого напису №11597, вчиненого 13 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колейчик В.В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "СІТІ ФІНАНС" заборгованості в розмірі 111737,00 грн.. 10.07.2020 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, отриману в КНП «МІСЬКИЙ ПЕРИНАТАЛЬНИЙ ЦЕНТР» ХМР в межах вказаного виконавчого провадження №62394126. 26.07.2023 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, отриману в КНП «МІСЬКИЙ КЛІНІЧНИЙ ПОЛОГОВИЙ БУДИНОК №6» ХМР в межах вказаного виконавчого провадження №62394126. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно частини першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595). Згідно підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). За п. 1.1. даної Глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Відповідно до п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, якою керувався нотаріус. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. До суду не подано доказів надання нотаріусу нотаріально посвідченого договору для вчинення оспорюваного виконавчого напису, та оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 13 травня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про те, що наявна заборгованість в оспорюваному виконавчому написі не є безспірною. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, яка надійшла до суду 27.11.2023 року, суд вважає необхідним зазначити наступне. Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія СІТІФІНАНС" обґрунтована тим, що позов [PERSON] поданий 25.09.2023 року, а законодавством встановлений трирічний строк позовної давності. Позивачка не могла не знати про існування виконавчого провадження, оскільки приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження 23.06.2020, яка була надіслана на адресу вказану у кредитному договорі, а також могла бути відображена у додатку «ДІЯ» або з 10.07.2020 з Постанови про звернення стягнення на заробітну плату, яку відправлено за місцем роботи. У запереченнях позивачки на заяву про застосування строку позовної давності представник заперечує щодо пропуску строку позовної давності, в обґрунтування зазначає, що позивачка ознайомилася із ксерокопією спірного Виконавчого напису 22.11.2023, після витребування його судом у Приватного виконавця, до цього зміст виконавчого напису був невідомий позивачу. Після ознайомлення з виконавчим написом, виявилося, що в ньому помилково зазначена фактична адреса боржника: 04212, м. Київ, вул. Богатирська, 4, що призвело до неотримання боржником документів виконавчого провадження. Також представник послався на ч. 3 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання, якою не передбачено направлення постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржнику. Щодо можливості отримання документів у додатку «Дія», то лише з 05.10.2020 Мінцифри презентувало масштабне оновлення Дії («Дія 2.0.»), після чого у застосунку з`явилася можливість огляду боргів за виконавчими провадженнями. Постанова приватного виконавця не містить даних, про те, яка заборгованість стягується, її вид, підстави, правовідношення стягувача ТОВ "ФК "СІТІФІНАНС" до боржника [PERSON] . Не надано також документів на підтвердження заміни сторони у кредитному зобов`язанні з ПАТ «Траст Банк». Крім заперечень про застосування строку позовної давності, представник просив вважати поважною причину пропуску позовної давності з огляду на те, що 24.02.2022 розпочалося повномасштабне вторгнення Російської федерації на територію України, у зв`язку з чим місто Харків та Харківська область стали територію, на якій проводяться бойові дії та набули відповідного статусу. Суди, виконавчі служби, нотаріуси в м. Харкові та в м. Києві фактично припинили роботу. 18.10.2022 у позивачки відбувся ішемічний інсульт, наслідки якого й досі залишаються. У зв`язку з хворобою тривалий час позивачка не могла говорити, писати, не кажучи вже про написання позовної заяви та укладання договору з адвокатом. На підтвердження перенесення тяжкої хвороби надано копію виписки №4133 від 26.10.2022, копію виписки №4356 від 17.11.2022, копію виписки №203 від 18.01.2023, копію виписки №8304 від 02.11.2023. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з частиною четвертою статті 267 цього Кодексу сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд застосовує позовну давність за заявою відповідачів. Порушене цивільне право позивача, відповідно до позовної заяви полягає у вчиненні виконавчого напису щодо заборгованості, яка не є безспірною та вчиненому на документах, які не посвідчені нотаріально, що суперечить вимогам законодавства. Матеріалами справи підтверджується, що позивачка з 07.11.2023 через представника мала можливість ознайомитися із спірним виконавчим написом від 13.05.2020 року за реєстровим № 11597 та кредитним договором №R022/003-TEK.0056595 від 04.12.2015 року, укладеним між ПАТ «Банк «Траст». Відповідач на підтвердження доводів, зазначених у заяві про застосування строків позовної давності, надав постанову про звернення стягнення на заробітну плату, винесену 10.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В., проте в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачка була обізнана про її винесення, в тому числі й поза межами строку позовної давності. Також у матеріалах справи відсутні інші документи, з яких вбачається, що позивачка дізналася або могла дізнатися про порушене цивільне право, зазначене у позовній заяві, поза межами строку позовної давності. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачкою не було пропущено строків позовної давності на звернення з цим позовом до суду, у зв`зку з чим заява відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає. З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved