Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Позивач\~ звернувся до суду з позовом, з урахуванням його уточнень, в якому просить : зобов`язати [PERSON] провести демонтаж даху самовільної прибудови літ. «Б1-1» до житлового будинку літ. «Б-1» на [ADDRESS] , демонтувати газопровідну трубу , що проходить територією ділянки позивача , вздовж стіни прибудови літ. «Б1-1» та стягнути судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є власником житлового будинку по [ADDRESS] . На суміжній земельній ділянці , розташованій за адресою: [ADDRESS] є два житлових будинки , які на праві власності належать 39/100 частини відповідачу [PERSON] , по 61/100 третім особам [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . Відповідач користується житловим будинком літ «Б-1» з прибудовою літ «Б1-1» по [ADDRESS] з надвірними будівлями , що примикають до земельної ділянки позивача № [NUMBER] . Житловий будинок позивачем був придбаний у [PERSON] яка у вказаному будинку не проживала , він тривалий час пустував. Перед оформленням договору купівлі-продажу для отримання кадастрового номера на земельну ділянку [PERSON] оформила технічну документацію на земельну ділянку , але правовстановлюючий документ не був виданий через те, що вона є громадянкою російської федерації і права на приватизацію земельної ділянки немає. При оформленні технічної документації ТОВ «Центр «Землемір» на земельну ділянку №23 22 квітня 2024 року був складений акт погодження меж суміжних ділянок , де користувачі суміжних земельних ділянок по [ADDRESS] - [PERSON] , Тяньшанській 20 - [PERSON] , при розгляді плану земельних ділянок своїми підписами підтвердили розташування меж земельних ділянок та жодних претензій до існуючих меж не мали. Для приватизації земельної ділянки позивач звернувся до ХМР ,у газеті «Прем`єр» було дано оголошення про проведення землевпорядних робіт з зазначенням дати , часу та адреси об`єкта та запрошенням всіх суміжних землекористувачів , але відповідачі не виявили бажання бути присутніми . Також відповідачі не виявили бажання бути присутніми при погодженні меж земельної ділянки , та під час складання акту приймання - передачі межових знаків. До ділянки [ADDRESS] примикає житловий будинок літ. «Б-1» із прибудовою літ. «Б1-1».Документи , що підтверджують прийняття прибудови в експлуатацію відповідач не надала .З даної прибудови звисає безпосередньо на ділянку позивача дах ,також вздовж стіни прибудови проходить труба газопроводу відповідача . Дах має істотний негативний вплив на ділянку позивача , що створює значні незручності для позивача та його родини . З самовільної прибудови на його ділянку потрапляє значна кількість дощових та снігових опадів , у зимовий час накопичуються на даху сніг та лід та великими пластами падають на ділянку позивача , створюючи небезпеку. Високий дах прибудови відповідача сильно затіняє частину ділянки , що призводить до того , що частина ділянки позивача постійно знаходиться у вогкості , і також позивач позбавлений повноцінного права користування частиною своєї території земельної ділянки з боку будівлі відповідачів . З метою вирішення конфліктної ситуації позивач звертався до відповідача з проханням реконструктувати дах будови , а також прибрати трубу газопровода з ділянки позивача, але відповідач на прохання не реагувала , більше того , ображала позивача та його членів родини. 14 червня 2017 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. 06 липня 2017 року до суду від Харківської міської ради надійшли письмові пояснення у справі, в яких представник ХМР зазначив, що у разі доведення своїх порушених прав позивачем у зв`язку з розташуванням будівель відповідача , вважає позовну заяву обгрутованою. 31 серпня 2017 року до суду від відповідача [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] ( [PERSON] ) , треті особи : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Харківська міська рада , з урахуванням її уточнень , в якій просила, зобов`язати відповідача за свій рахунок перенести самочинно побудований у 2015 році паркан на земельну ділянку , яка знаходиться у користуванні відповідача , та належну за нормами інсоляції відстань від житлового будинку «Б1-1», зменшивши його висоту до 2-х метрів , а також сверловину , що знаходиться на відстані одного метра від житлового будинку «Б1-1» на належну відстань за будівельними нормами , стягнути судові витрати . В обгрунтування уточненого позову зазначила, що їй на праві власності належить житловий будинок «Б-1» з надвірною будівлею сараєм літ. «Е» по [ADDRESS] , що складає 39/100частин домоволодіння . Зроблена позивачем у 1999 році прибудова літ. «Б1-1» та ганок літ. «б2» належать їй на праві власності та входять у зазначену частину домоволодіння .Відповідно до наказу №404 від 09.08.2012 року Міністерства регіонального розвитку,будівництва та житлово комунального господарства України» прибудова не вважається самочинним будівництвом , що підтверджується відповідними письмовим доказом технічним паспортом. Всі роботи по проведенню побутового газу у будинку за [ADDRESS] були зроблені у 2012 році фахівцями ПАТ «Харківміськгаз» за відповідними нормативними вимогами на підставі належних документів. Між земельними ділянками домоволодінь [ADDRESS] та [ADDRESS] багато років існувала межа та невеличкий паркан з металевої сітки ,які ніхто із сусідів не порушував . У 2015 році подружжя [PERSON] знесли на свої ділянці старий житловий будинок та надвірні будівлі та на їхньому місці розпочали нове будівництво нової будівлі . Вони побудували великий паркан вздовж всієї межі між домоволодінням [ADDRESS] та [ADDRESS] , при цьому вони встановили паркан не на самій межі ,яка існувала до їхнього втручання , а поза межою , захопивши частину земельної ділянки . яка знаходиться у користуванні власників домоволодіння [ADDRESS] , що зменшило площу земельної ділянки позивача та відповідно збільшило площу земельної ділянки відповідача. Паркан встановлювався за відсутності власників домоволодінь , без їхньої згоди , висота паркану становить 3м. Розташування паркану робить неможливим господарське обслуговування стіни прибудови позивача та обслуговування ПАТ «Харківміськгаз» газової труби , яка проходить впродовж прибудови. Парканом повністю закриті вікна позивача у прибудові . що порушує необхідну за санітарними нормами інсоляцію будинку взагалі та приміщень прибудови окремо. Відповідач також , безпосередньо біля спірного паркану на відстані 1 м від вікна своєї житлової прибудови , на свої ділянці зробив свердловину , не отримавши від відповідача дозвіл на проведення таких робіт . При зверненні до відповідача , щодо перенесення паркану , відповідач відмовився проводити перебудову. Надані [PERSON] докази порушення їхніх прав наявністю будівлі позивача літ. «Б1-1» будівництва 1999 р. є неналежними та недопустимими, бо зроблені без врахування зроблених відповідачем будівельних робіт у 2015 -2016 р.р. Ухвалою суду від 04 вересня 2017 року зустрічну позовну заяву залишено без руху. 25 вересня 2023 року ухвалою суду прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Харківська міська рада\~ про\~ усунення перешкод у користуванні\~ власністю та земельною ділянкою до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] \~ до\~ [PERSON] , [PERSON] , третя особа:\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Харківська міська рада\~ про усунення перешкод\~ в користуванні\~\~ власністю, об`єднавши їх в одне провадження. 20 листопада 2017 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, зупинено провадження у справі. 03 квітня 2018 року ухвалою суду поновлено провадження у справі. 04 травня 2018 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, зупинено провадження у справі. 10 грудня 2018 року ухвалою суду поновлено провадження у справі. 29 січня 2019 року ухвалою суду продовжено\~ розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання\~ ,витребувані докази . 17 травня 2019 року від [PERSON] надійшов відзив на зустрічну позовну заяву , в якому просив відмовити у задоволенні зустрічного позову .На момент придбання житлового будинку по [ADDRESS] земельна ділянка була сформована , межі земельної ділянки були визначені і внесені в документацію Геокадастру. Паркан відповідачем був встановлений по межі земельної ділянки , зазначеної в технічній документації із землеустрою. [PERSON] не надала суду доказів порушення інсоляції в приміщенням прибудови «Б1-1» , не надала акту - приймання прибудови в експлуатацію , що свідчить про те , що [PERSON] порушенні права [PERSON] . Свердловина [PERSON] вистроєна на відстані 3 м від межі сформованої земельної ділянки . 20 травня 2019 року ухвалою суду витребування доказів по справі. 11 вересня 2019 року ухвалою суду цивільну справу направлено до ХНДІСЕ ім. Бокаріуса для подальшого проведення судової будівельно-технічної експертизи, відповідно до ухвали суду від 04.05.2018 року, зупинено провадження у справі. 08 червня 2021 року ухвалою суду поновлено провадження у справі . Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду. 03 лютого 2022 року ухвалою суду витребувані докази. У зв`язку із введенням в Україні з 24.02.2022 року воєнного стану та проведенням бойових дій на території Харківської області розгляд справи не відбувся. На виконання розпорядження голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» справу 21.04.2022 року передано до Ленінського районного суду м. Полтави. . Однак цивільна справа до провадження Ленінського районного суду м. Полтави не приймалась, що зафіксовано актом від 21.04.2022 року № 1/22. Розпорядженням голови Верховного Суду від 17.11.2022 року Хе 65 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області»; 23.11.2022 року відновлено територіальну підсудність Комінтернівського районного суду м. Харкова. 12.12.2022 року справу повернуто з Ленінського районного суду м. Полтави до Комінтернівського районного суду м. Харкова та передано для подальшого розгляду судді Чайка І.В. 20.12.2022 року. 27 грудня 2022 року ухвалою суду у справі призначено судове засідання. Ухвалю суду від 05 вересня 2023 року замінено позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом основний позов підтримала, просила задовольнити , проти задоволення зустрічного позову заперечувала. Представник позивача за зустрічним позовом та відповідача за первісним позовом , зустрічний позов підтримав, просив задовільнити , проти первісного позову заперечував , та пояснив, що прибудова «Б1-1» не є самовільною , це лише припущення позивача за основним позовом. У 2016 році виготовлений технічним паспорт , проведена експертиза та в них не вказано , що ця прибудова є самовільною. Прибудова збудована у 1999 році та межі були погоджені з попередніми власниками будинку [ADDRESS] , але після купівлі будинку [ADDRESS] [PERSON] , ним був встановлений паркан висотою 3 м , на відстані менше 1 м від будинку, що порушує норми про обслуговування будинку. Будинок [PERSON] побудований раніше на багато років . [PERSON] бачив як розташований дах та газопровідна труба , але побудував свій будинок. Демонтувати газопровід , який встановлений відповідно технічної документації , це на думку представника є порушенням законодавства і за цією позовною вимогою [PERSON] не є належним відповідачем . Проведена експертиза від 31.05.2021 року має неоднозначні данні , грунтується на допущеннях . Клопотання про проведення додаткової або комісійної експертизи не заявляв. Треті особи в судове засідання не з`явилися. Розглянувши матеріали справи, вислухавши вступне слово учасників справи , дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною 1 ст. 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України) Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] належить [PERSON] , відповідно до договору купівлі- продажу від 17.06.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ушивець О.Ю. за р. №13921. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 10.04.2017 року будинок ; [ADDRESS] належить : 61/300 [PERSON] , 61/300 [PERSON] та 61/300 [PERSON] . 22 квітня 2014 року між [PERSON] ( [ADDRESS] ) , [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ) укладено акт погодження земельної ділянки та акт прийому - передачі межових знаків на зберігання. 29 квітня 2016 року між [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ) укладено акт погодження земельної ділянки та акт прийому - передачі межових знаків на зберігання. Власники домоволодінь [PERSON] ( [ADDRESS] ) [PERSON] ( [ADDRESS] ) були відсутні при погодженні , в зв`язку з їх відсутністю, про що складено акт від 29.04.2023 року, але 15.04.2016 року ДП «Центр державного земельного кадастру» Харківська регіональна філія їх було повідомлено про проведення землевпорядних робіт . що підтверджується копіями листів на їх адресу . Відповідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 січня 1996 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок літ. «Б-1» з надвірними спорудами - сарай літ «Е»,які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , за правом забудовника . Відповідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 лютого 1996 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок літ. «Б-1» з надвірними спорудами - сарай літ «Е»,які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , який складається з 39/100 частин від всього домоволодіння , за правом забудовника. Як вбачається з копії листів від 05.07.2017 року та 02.08.2017 року Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради [PERSON] зверталася до адміністрації щодо будівництва огорожі на межі домоволодінь по [ADDRESS] та [ADDRESS] . Згідно договору поділу майна подружжя від 07.12.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Куксіним С.Ю. за р.№3330, право власності на житлові будинки по [ADDRESS] ні підставі поділу майна подружжя перейшло на [PERSON] . Ухвалою суду від 04 травня 2018 року та 11 вересня 2019 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу за наявною в матеріалах справи технічною документацією\~ на вирішення якої поставлено наступні питання: -\~\~\~\~ Чи порушують\~ елементи будинку [ADDRESS] \~\~ межу\~ земельної ділянки будинку [ADDRESS] ,\~ встановлену\~ відповідно до\~ державного земельного кадастру; -\~\~\~ Чи створює\~ ухил покрівлі будинку [ADDRESS] , напрямок атмосферних опадів на земельну ділянку будинку [ADDRESS] ; -\~\~\~ Чи відповідає будівельним нормам, правилам та вимогам\~ Закону України\~ « Про\~ регулювання містобудівної діяльності», Рішенню Харківської міської ради\~ від 27.02.2013 року № 1024/13 зі змінами затвердженими\~ рішенням\~ Харківської міської ради\~ від 26.10.2016 року № 396/16, висота\~ та розташування паркану, побудованого у 2015 році\~ власником\~ будинку [ADDRESS] - [PERSON] , який знаходиться навпроти\~ прибудови\~ літ « Б І-1» домоволодіння\~ [ADDRESS] , а також\~ чи є вказаний\~ паркан самочинною будовою. Згідно висновку судової будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи №20824/5328 від 31.05.2021 року Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» : 1. \~ \~ \~ \~Зовнішні стіни прибудови літ. «Б1-1» домоволодіння [ADDRESS] знаходяться в межах території земельної ділянки цього домоволодіння і не перетинають межу земельної ділянки [ADDRESS] , встановлену відповідно до Державного земельного кадастру. Конструктивні елементи покрівлі та системи газопостачання житлового будинку [ADDRESS] частково перетинають межу земельної ділянки [ADDRESS] , встановлену відповідно до державного земельного кадастру . 2. Частина похилої поверхні покриття (даху) житлового будинку [ADDRESS] створює напрямок атмосферних опадів на земельну ділянку будинку [ADDRESS] . 3. Висота паркану, побудованого у 2015 році власником будинку [ADDRESS] [PERSON] , який знаходиться навпроти прибудови літ. «Б 1-1» домоволодіння [ADDRESS] , не відповідає вимогам державних будівельних норм. Розташування даного паркану частково не відповідає вимогам державних будівельних норм. Встановити, чи являється даний паркан самочинною будовою, не надається можливим з причин, вказаних в дослідженні . Висота паркану, побудованого у 2015 році власником будинку [ADDRESS] [PERSON] , який знаходиться навпроти прибудови літ. «Б1-1» домоволодіння [ADDRESS] , не регламентується Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності, рішенням Харківської міської ради від 27.02.2013 року № 1024/13 зі змінами, затвердженими рішенням Харківської міської ради від 26.10.2016 року №396/16. Встановити відповідність розташування паркану, побудованого у 2015 році власником будинку [ADDRESS] [PERSON] , який знаходиться навпроти прибудови літ. «Б 1-1» домоволодіння [ADDRESS] , рішенню Харківської міської ради від 27.02.2013 року №1024/13 зі змінами, затвердженими рішенням Харківської міської ради від 26.10.2016 року №396/16, вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», не надається можливим з причин, вказаних в дослідженні. Допитана в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснила, що при проведення експертизи технічний паспорт за 2012 рік не досліджувався. За рахунок чого змінилися межі земельної ділянки експерт пояснити не може ,оскільки таке питання не ставилося в ухвалі суду , для вирішення цього питання необхідна додаткова експертиза. При проведенні експертизи судовим експертом не всі питання були вирішені , тому що , не всі документи були надані сторонами . Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння,користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частина 1-3, 5, 6 ст. 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства,погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства. Частинами 4 та 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Відповідно до ч. 1,2 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. При цьому, за положеннями частини четвертої цієї статті, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. За змістом ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно з п.п. "г", "е" ч.1 ст. 96 ЗК України землекористувач зобов`язаний не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням. Згідно з ч.3 ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки, землекористувач має право вимагати від власника суміжної земельної ділянки сприяння у встановленні спільних меж, а також встановлення або відновлення межових знаків, у разі якщо вони відсутні, зникли, перемістилися або стали невиразними. У разі відсутності згоди власника суміжної земельної ділянки встановлення спільних меж здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Враховуючи вищевикладене та п.2 результатів висновку судової будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи №20824/5328 від 31.05.2021 року Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» відповідно до якого : частина похилої поверхні покриття (даху) житлового будинку [ADDRESS] створює напрямок атмосферних опадів на земельну ділянку будинку [ADDRESS] , суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про зобов`язання відповідача провести реконструкцію даху на прибудові літ. «Б1-1» по [ADDRESS] . Позовні вимоги , щодо демонтажу газопровідної труби , що проходить територією його ділянки , вздовж стіни прибудови літ. «Б1-1» по [ADDRESS] , задоволенню не підлягають , оскільки при розгляді справи позивачем до суду не надано доказів порушень з боку відповідача [PERSON] . Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] суд зазначає наступне . Згідно п. 3 висновку судової будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи №20824/5328 від 31.05.2021 року Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» : висота паркану, побудованого у 2015 році власником будинку [ADDRESS] [PERSON] , який знаходиться навпроти прибудови літ. «Б 1-1» домоволодіння [ADDRESS] , не відповідає вимогам державних будівельних норм.Розташування даного паркану частково не відповідає вимогам державних будівельних норм. Встановити, чи являється даний паркан самочинною будовою, не надається можливим з причин, вказаних в дослідженні .Висота паркану, побудованого у 2015 році власником будинку [ADDRESS] [PERSON] , який знаходиться навпроти прибудови літ. «Б1-1» домоволодіння [ADDRESS] , не регламентується Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності, рішенням Харківської міської ради від 27.02.2013 року № 1024/13 зі змінами, затвердженими рішенням Харківської міської ради від 26.10.2016 року №396/16. Встановити відповідність розташування паркану, побудованого у 2015 році власником будинку [ADDRESS] [PERSON] , який знаходиться навпроти прибудови літ. «Б 1-1» домоволодіння [ADDRESS] , рішенню Харківської міської ради від 27.02.2013 року №1024/13 зі змінами, затвердженими рішенням Харківської міської ради від 26.10.2016 року №396/16, вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», не надається можливим з причин, з причини обмеженості вихідних даних (геодезичних ) . Враховуючи вищевикладене , висновок судової будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи , з якого вбачається порушення вимог ДБН при встановленні відповідачем [PERSON] паркану на домоволодінні [ADDRESS] вистою 2,9 м , суд прийшов до висновку про часткове задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] а саме про зобов`язання відповідача за свій рахунок зменшити висоту паркану до 2-х метрів . В іншій частині зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають , оскільки позивачем до суду не надано підтверджень щодо позовних вимог про встановлення відповідачем [PERSON] паркану з порушенням меж та буріння і влаштування свердловини для води без її згоди, крім того, проведеною судовою будівельно- технічною експертизою ці питання не вирішені , представником позивача за зустрічним позовом клопотання про призначення судової комплексної будівельно - технічної експертизи не заявлялось. Згідно із ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: на відповідача у разі задоволенні позову. Крім того ,як вбачається з матеріалів справи позивачем за первісним позовом та позивачем та зустрічним позовом сплачені судовий збір у розмірі 640 грн. коп. кожний , за проведення будівельно- технічної та земельно- технічної експертизи позивачем за первісним позовом [PERSON] сплачено 11068,70 грн. ,які є судовими витратами і підлягають стягненню відповідно до ст.. 141 ЦПК України. Інші понесені судові витрати сторонами не підтверджені.

Outcome: partial