Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

У вересні 2023 року позивач в особі представника засобами поштового зв`язку звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якої просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.09.2010 року у розмірі 36\~481,07 грн. станом на 22.05.2023 року та судові витрати у розмірі 2 684,00 грн. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 10.09.2010 року, та підтвердив, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердив, що він повністю проінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 35 000,00 гривень. АТ КБ Приватбанк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Всупереч чинному законодавству та умовам договору, [PERSON] належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 22.05.2023 року за відповідачем по укладеному з АТ КБ «ПриватБанк» кредитному договору № б/н від 10.09.2010 року наявна заборгованість на загальну суму 36\~481,07 грн., яка складається з наступного 29\~912,20 грн. заборгованість за тілом кредиту; 6\~568,87 грн. заборгованість за простроченими відсотками. До теперішнього часу сума боргу за договором № б/н від 10.09.2010 року відповідачем не погашена. Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Розпорядженням голови Верховного Суду від 14.03.2022 року № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей» територіальна підсудність справ Краснолиманського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м.Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 вересня 2023 року, головуючим суддею у справі визначено судді Слюсар Л.П., ухвалою якої від 25 вересня 2023 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість до матеріалів позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та можливість ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням. Причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.\~280-282\~ЦПК\~України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 вересня 2010 року між сторонами у справі було укладено договір № б/н, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] згідно укладеного договору № б/н від 10 вересня 2010 року звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, та 10 вересня 2010 року підписав анкету-заяву та підтвердив, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердив, що він повністю проінформований про умови кредитування. Відповідно до укладеного договору, Банком відкрито відповідачу картковий рахунок із початковим кредитним лімітом в сумі 3\~500,00 грн. та надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 35 000,00 гривень. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач надав заяву від 10 вересня 2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанку», яка підписана відповідачем, довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 10 вересня 2010 року, Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, Паспорт споживчого кредиту, згідно яких обслуговується відповідач. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Договору, відповідач зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з порушеннями відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № б/н від 10 вересня 2010 року, відповідач станом на 22 травня 2023 року згідно розрахунку позивача, має заборгованість у сумі 36\~481,07 грн., яка складається з наступного 29\~912,20 грн. заборгованість за тілом кредиту; 6\~568,87 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду не надано. Таким чином, [PERSON] не виконав умови договору, чим порушив право позивача на кошти за кредитним договором. Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 626 ч.1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та простроченим відсоткам, в тому числі розмір і порядок їх нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 31 жовтня 2019 року, посилався на витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору. Як встановлено з матеріалів справи, зобов`язання відповідача, щодо сплати кредиту та відсотків за ним виконувались з порушенням умов договору. Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 10 вересня 2010 року, яка станом на 22 травня 2023 року становить 36\~481,07 грн., яка складається з наступного 29\~912,20 грн. заборгованість за тілом кредиту; 6\~568,87 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної\~\~суми або зменшення її розміру судом не встановлено. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 684,00 грн., у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved