Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

06 липня 2023 року, позивач звернулася до Галицинівської сільської територіальної громади, третя особа управління цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації та організації діяльності центрів надання адміністративних послуг Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області з позовною заявою, в якій просила припинити обтяження накладене колгоспом «Прибузький» внесені до Державного реєстру прав на нерухоме майно згідно повідомлення № реєстра: 11754-65, внутр. № 9F01412526EF3F2C7B3A, коментарій: №45 житлового будинку [ADDRESS] та виключити житловий будинок [ADDRESS] , належні [PERSON] , з Єдиного реєстру обтяжень об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона маючи намір реалізувати своє право на розпорядження будинком (продати належний їй будинок), з метою підготовки документів для укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, звернулася до приватного нотаріуса Реукової Н. А. та дізналася, що на її майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано обтяження. Позивачка посилається на те що, вона є власницею майна з 17.10.1991 року за № 9, тобто на момент внесення записів про обтяження вона не була власницею майна, і відносно неї не могло бути застосовано будь-яких дій по обтяженню житлового будинку, власницею якого та той момент вона не була. Оскільки, наявність обтяження на нерухоме майно позивачки, позбавляє її вільно розпоряджатися належним їй майном, тому вона змушена була звернутись з даним позовом до відповідача за захистом свого порушеного права. Ухвалою суду від 11 липня 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09 листопада 2023 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач: [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач свого представника в суд не направив, надавши заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. У відзиві заперечень проти позову не висловлено, зазначено, що на початку 1990 року колгосп "Прибузький" згідно типових договорів здійснював продаж колгоспних будинків своїм працівникам та на період сплати всієї вартості будинку колгосп наклав нотаріальне обтяження на відчуження даних будинків, яке було можливим після сплати всієї суми вартості будинку та зняття обтяження.В 1999році правонаступником колгоспу стало СЗАТ "Прибузьке", яке в 2003 році було ліквідоване і більшість жителів села Прибузьке звертались до ліквідаційної комісії за довідками про виконання в повному обсязі умов договору купівлі-продажу будинків та зняття заборони на відчуження будинків, а деякі жителі зволікали та так і нге звернулись за вказаними довідками. Третя особа: Управління цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації та організації діяльності центрів надання адміністративних послуг Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали відзив на позовну заяву. У відзиві зазначили, що в 2003 році СЗ АТ «Прибузьке» було ліквідовано, правонаступником стала ліквідаційна комісія, яка після аудиторської перевірки припинила свою діяльність в 2004 році. Більшість жителів села Прибузьке зверталися до ліквідаційної комісії за довідками про виконання в повному обсязі умов договору купівлі-продажу будинків та зняття заборони на відчуження будинків, деякі жителі зволікали та так і не звернулися за вказаними довідками. Вся документація роботи ліквідаційної комісії була передана на зберігання в Жовтневий архів в 2004 році. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч.2ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] , [INFO] , є власницею житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується Типовим договором № 9 про купівлю-продаж житлового будинку прибудинкового типу з надвірними будівлями від 17.10.1991 року укладеного з Агрофірмою «Прибужжя» та 23.06.2023 року зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав за номером 2754355448060 та власницею земельної ділянки площею 0,0628 за адресою: [ADDRESS] , на якій знаходиться житловий будинок, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯК №762245, виданий 18.12.2009 року на підставі рішення ХХХІ сесії п`ятого скликання Прибузької сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 16.12.2009 року № 24. Також було укладено Зобов`язання позичальника № 9 від 17.10.1991 року на суму 1006 (одна тисяча шість) рублів про сплату якого свідчить квитанція в приходному касовому ордеру № 126 виданого Агрофірмою «Прибужжя» на вищезазначену суму. Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.05.2023 року міститься запис про обтяження - заборона на нерухоме майно, повідомлення б/н, видане 01.10.1991 року колгосп «Прибузький»; об`єкт обтяження будинок, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] ; дата виникнення: 01.10.1991, № реєстра: 11754-65, внутр. № 9F01412526EF3F2C7B3A, коментарій: №45 с. Прибузьке Жр-на. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області № 5/129 від 22.05.2007 року ліквідоване Сільськогосподарське закрите акціонерне товариство «Прибузьке», Жовтневого району Миколаївської області, с. Прибузьке, код 00857628, зареєстроване рішенням Жовтневої райдержадміністрації № 0010019 від 08.02.2000 р. За наслідками реорганізації, правонаступником колгоспу «Прибузький» стала Прибузька сільська рада. 17.08.2016 року згідно ЗУ «Про добровільне об`єднання територіальних громад» шляхом об`єднання Галицинівської, Лиманівської, Прибузької та Української сільських громад Миколаївського (Вітовського) району утворили Галицинівську сільську територіальну громаду в Україні, Миколаївської області. Згідно з ч.1ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.1, ч.2ст.321 ЦК України). Згідно зст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлених вимог про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. З 01 січня 2013 року відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. Згідно частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі, зокрема, судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для існування такого обмеження щодо нерухомого майна, яке належить на праві приватної власності позивачу, оскільки існування такої заборони відчуження об`єкту нерухомого майна порушує права позивача, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, вимога позивача про виключення житлового будинку з Єдиного реєстру обтяжень об`єктів нерухомого майна також підлягає задоволенню, оскільки є похідною від вимоги про припинення обтяження на нерухоме майно. Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, однак позивач не просив стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved