Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, в якому вказував, що 04 вересня 2000 року він уклав з [PERSON] , [PERSON] договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивач придбав в останніх житловий будинок [ADDRESS] . В цей же день договір було зареєстровано на Вознесенській філії Універсальної біржі «Південь» за реєстр. №139. Разом з тим, покупець зареєстрував право власності щодо придбаного будинку в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації». Нотаріально договір сторони не посвідчували, ухилившись від цього. Однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме, продавці передали покупцю належне їм майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. [INFO] [PERSON] померла. В подальшому [PERSON] дізнався, що спірний договір є недійсним, що створює йому перешкоди в розпорядженні придбаним майном. В той же час посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи неможливе (право власності на майно зареєстроване за покупцем, а продавець майна [PERSON] померла). Тому [PERSON] на підставі ст. 47 ЦК України 1963 року просив визнати договір купівлі-продажу дійсним в судовому порядку. 07 листопада 2023 року суд своєю ухвалою залучив до участі у розгляді справи в якості співвідповідача правонаступника [PERSON] - [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, проте в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи без участі сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів для її вирішення. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема суд встановив, що 04 вересня 2000 року [PERSON] придбав у [PERSON] , [PERSON] (від імені та в інтересах якої діяла [PERSON] (після одруження - [PERSON] ) житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , уклавши та зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Вознесенській філії Універсальної біржі «Південь», про що в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис за №139. Разом з тим, покупець зареєстрував право власності щодо придбаного будинку в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації». Нотаріально договір сторони не посвідчували, ухилившись від цього. Однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме, продавці передали покупцю належне їм майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. [INFO] [PERSON] померла. В подальшому [PERSON] дізнався, що спірний договір є недійсним, що створює йому перешкоди в розпорядженні придбаним майном. В той же час посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи неможливе (право власності на майно зареєстроване за покупцем, а продавець майна [PERSON] померла). Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. При укладенні договору сторони угоди узгодили всі її істотні умови і виконали свої зобов`язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час укладення угоди). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов`язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. В п. 4 постанови від 28 квітня 1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами) Пленум Верховного Суду України зазначив, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] підлягають задоволенню. Разом з тим суд вважає, що [PERSON] , яка не була стороною спірного договору, а виконувала лише представницькі функції у відношенні продавця [PERSON] під час укладення вказаного правочину, не є належною відповідачкою у справі, а тому у задоволенні вимог до неї слід відмовити.

Outcome: approved