Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

01.12.2023 до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, у якій просить суд: ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] понесених ним судових витрат зі сплати витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в сумі 24 000,00 грн. Заява обґрунтована тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.11.2023 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики було задоволено. При цьому судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, оскільки під час розгляду справи в суді, представником позивача було подано заяву про надання доказів понесених позивачем судових витрат в строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Позивачем, з метою отримання професійної правничої допомоги у веденні справи, з адвокатом Ханіною Ю.В. 07.02.2022 було укладено договір про надання правової допомоги, потім 05.07.2023 з адвокатом Шишом А.Б. було укладено договір про надання правової допомоги. На виконання умов вищевказаних договорів адвокатом Ханіною Ю.В. [PERSON] було надано правничу допомогу, за яку позивач має сплатити адвокату гонорар, в сумі 10 000,00 грн., адвокатом Шишом А.Б. [PERSON] було надано правничу допомогу, за яку позивач має сплатити адвокату гонорар в сумі 14 000,00 грн. В судове засідання учасники справи не з`явились. Представник позивача у поданій заяві просив суд питання про ухвалення додаткового рішення вирішити у відсутність позивача та його представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить наступного. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 27.11.2023 позов [PERSON] до [PERSON] , про стягнення боргу за договором позики задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 06.08.2020 у сумі 40 000 доларів США та судовий збір в сумі 12 405 грн.; призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 06.12.2023 на 09:45 год., в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва (м. Київ вул. Пластова, 3 кб. 39); встановлено позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат - до 16:00 год. 04.12.2023. Так, за правилом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Звертаючись до суду із позовною заявою, позивач у порядку п.9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, повідомив, що орієнтовно очікує понести судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 11 000,00 грн., у зв`язку із розглядом справи. Докази, що підтверджують факт понесення судових витрат будуть надані суду в порядку та у строки передбачені частиною 8 ст. 141 ЦПК України. Таким чином, позивачем виконано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо подання доказів на підтвердження розміру витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вирішуючи заявлені позивачем вимоги щодо стягнення із відповідача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, судом було встановлено наступне. 07.02.2022 між адвокатом Ханіною Юлією Володимирівною та клієнтом [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги № 16, за умовами якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (далі - Договір № 16). Відповідно до п.п. 4 п. 3.1 Договору № 16, клієнт приймає на себе зобов`язання: оплачувати правову допомогу у відповідності до умов розділу 4 Договору. Згідно до п. 4.1. Договору № 16, за результатами надання правової допомоги складається акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), що підписується адвокатом та клієнтом. В акті вказується обсяг наданої адвокатом правової допомоги і її вартість. 02.05.2022 між адвокатом Ханіною Юлією Володимирівною та клієнтом [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 07.02.2022 № 16, умовами якої сторони погодили, що розмір винагороди адвоката за правову допомогу, вказану в пункті 1 цієї додаткової угоди, визначається виходячи з погодинної ставки за послуги адвоката в сумі 2 000,00 грн. за одну годину, без ПДВ. Згідно опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги за договором від 07.02.2022 № 16, клієнту [PERSON] , було надані такі послуги: консультація клієнта, узгодження правової позиції - 2 000 грн. (1 година), складення вимоги про повернення позики від 14.05.2022 - 2 000 грн. (1 година), складення вимоги про повернення позики від 03.06.2022 - 1 000 грн. (0,5 години), складення позовної заяви про стягнення з [PERSON] коштів за договором позики - 5 000 грн. (2,5 години), а всього у розмірі - 10 000 грн. 30.11.2022 адвокат Ханіна Ю.В. та клієнт [PERSON] склали акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) про те, що адвокат надав клієнту послуги (виконав роботу) з правової допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги від 07.02.2022 № 16 (з додатковою угодою), детальний опис яких (якої) вказаний в описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги за договором від 07.02.2022 № 16, від 30.11.2022, а клієнт прийняв надані послуги. Вартість вищевказаних послуг становить 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок. 05.07.2023 між адвокатом Шиш Антоном Борисовичем та клієнтом [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги № 05/07-1, за умовами якого адвокат зобов`язується: надавати клієнту консультації з питань кримінального, цивільного, господарського, адміністративного та податкового права; організовувати ведення претензійно-позовної роботи по матеріалам, що підготовлені клієнтом; надавати клієнту правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування (ведення справи), представляти інтереси клієнта та здійснювати його захист в правоохоронних та контролюючих органах, а клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на ї надання в обсязі та на умовах, визначених цим договором (далі - Договір № 05/07-1). Відповідно до п. 4.1 Договору № 05/07-1, правову допомогу, що надається адвокатом, клієнт оплачує в сумі, що зазначена в акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). 05.07.2023 між адвокатом Шиш Антоном Борисовичем та клієнтом [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 05.07.2023 № 05/07-1, умовами якої сторони погодили, що розмір винагороди адвоката за правову допомогу, вказану в пункті 1 цієї додаткової угоди, визначається виходячи з погодинної ставки за послуги адвоката в сумі 2 000,00 грн. за одну годину, без ПДВ. Згідно опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги за договором від 05.07.2023 № 05/07-1, клієнту [PERSON] , було надані такі послуги: участь в судових засіданнях (21.06.23, 18.07.23, 12.09.23, 12.10.23, 27.11.23) - по 1 годині (2 000 грн. за годину), складення заяви про ухвалення додаткового рішення по справі - 4 000 грн. (2 години), а всього у розмірі - 14 000 грн. 28.11.2023 адвокат Шиш А.Б. та клієнт [PERSON] склали акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) про те, що адвокат надав клієнту послуги (виконав роботу) з правової допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги від 05.07.2023 № 05/07-1, детальний опис яких (якої) вказаний в описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги за договором від 05.07.2023 № 05/07-1, від 28.11.2023, а клієнт прийняв надані послуги. Вартість вищевказаних послуг становить 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень 00 копійок. Зважаючи на встановлені судом факти, з урахуванням доказів на їх підтвердження, суд дійшов до висновку про часткове задоволення заяви представника позивача [PERSON] - [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 143 ЦПК України). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. У своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.),документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом враховується, що відповідачем відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що передбачено ч. 6 ст.137 ЦПК України, не заявлено. Зважаючи на викладене, з огляду на долучений представником позивача обсяг доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомога, за відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн., з вирахуванням із заявленої до стягнення суми у розмірі 24 000,00 грн., витрат за: участь представника позивача у судовому засіданні 21.06.2023, оскільки таке засідання відбулось лише за участі позивача, відтак необґрунтованим є вимога про компенсацію витрат за участь представника позивача у даному засіданні; складення заяви про ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки на сторону, яка заявляє такі витрати покладено прямий обов`язок, передбачений Цивільним процесуальним кодексом України, щодо подання доказів на понесення таких витрат, які мають бути подані до суду із першою заявою по суті справи, відтак не зумовлюють витрачення додаткового часу на складання такої заяви. При цьому, слід також звернути увагу на ту обставину, що подання такої заяви (про ухвалення додаткового рішення) не є необхідною у разі дотримання стороною вимог процесуального закону щодо подання доказів понесення судових витрат до закінчення судових дебатів. На підставі викладеного та

Outcome: partial