Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за законом, до суду звернулись [PERSON] , [PERSON] до Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Позов мотивований тим, що за життя [PERSON] , отримала право на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП ім. Кірова, Козелецького району, Чернігівської області та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0129607 площею 6.11 умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки в натурі (на місцевості), який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 16.08.1996 року за №153. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 06.01.1999 року виконкомом Нічогівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть №01. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входить: - \~ \~ \~ \~право на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП ім. Кірова на території Козелецького району, Чернігівської області та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0129607 площею 6.11 умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки в натурі (на місцевості), який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 16.08.1996 року за №153. Згідно довідки №65 від 30.05.2013 року виданої виконкомом Нічогівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про те, що [PERSON] дійсно вступила в управління спадковим майном після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Обробляла присадибну земельну ділянку, доглядала за будинком. За життя, [PERSON] , розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 10 грудня 1987 року секретарем Нічогівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за №14, яким заповіла усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом- своїй дочці [PERSON] , тобто матері позивачів. [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном після смерті [PERSON] , а саме прийняла спадкове майно та прийняли спадщину відповідно до Цивільного кодексу України, який діяв до 01.01.2004 року., на підставі норм Цивільного кодексу Української PCP 1963 року ст.548, ст.549 (спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину: -якщо він фактично вступив управління або володіння спадковим майном; -якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини). Отже, [PERSON] прийняла спадщину повністю після смерті матері [PERSON] , так як не заявляла про відмову протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини. За життя, заяву про відкриття спадщини після [PERSON] не писала. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 21.05.2018 року відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №8599. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входить успадковане від [PERSON] : - \~ \~ \~ \~право на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП ім.Кірова на території Козелецького району, Чернігівської області та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0129607 площею 6.11 умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки в натурі (на місцевості), який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на Земельну частку (пай) 16.08.1996 року за №153. Позивач у справі [PERSON] , народилася [INFO] в с. Заворичі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , згідно якого батько 1 - [PERSON] ; 2 мати- [PERSON] . 02 жовтня 1987 року позивач [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , та після одруження отримала прізвище [PERSON] . Позивач у справі [PERSON] , народилася [INFO] в м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , згідно якого батько 1 - [PERSON] ; 2 мати - [PERSON] . Згідно ч. З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, позивачі у справі (дочки) [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] за законом, повністю в рівних частинах- оскільки постійно проживали разом з нею і не заявляли про відмову протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини. В нотаріальному порядку оформити дану спадщину не можуть, так як не має правовстановлюючого документу, який виготовлений на ім`я [PERSON] та їй передані-втрачені, а видати нові не можливо у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності в момент смерті останньої. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність, позивачі, змушені звернутись до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Позивачі в судове засідання не з`явились, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: За життя - [PERSON] , отримала право на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП ім. Кірова, Козелецького району,? Чернігівської області та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0129607 площею 6.11 умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки в натурі (на місцевості), який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 16.08.1996 року за №153. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 06.01.1999 року виконкомом Нічогівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть №01. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входить: - \~ \~ \~ \~право на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП ім. Кірова на території Козелецького району, Чернігівської області та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0129607 площею 6.11 умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки в натурі (на місцевості), який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 16.08.1996 року за №153. Згідно довідки №65 від 30.05.2013 року виданої виконкомом Нічогівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про те, що [PERSON] дійсно вступила в управління спадковим майном після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Обробляла присадибну земельну ділянку, доглядала за будинком. За життя, [PERSON] , розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 10 грудня 1987 року секретарем Нічогівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за №14, яким заповіла усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом- своїй дочці [PERSON] , тобто матері позивачів. [PERSON] фактично вступили в управління спадковим майном після смерті [PERSON] , а саме прийняла спадкове майно та прийняли спадщину відповідно до Цивільного кодексу України, який діяв до 01.01.2004 року., на підставі норм Цивільного кодексу Української PCP 1963 року ст.548, ст.549 (спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину: - якщо він фактично вступив управління або володіння спадковим майном; - якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини). Отже, [PERSON] прийняла спадщину повністю після смерті матері [PERSON] , так як не заявляла про відмову протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини. За життя, заяву про відкриття спадщини після [PERSON] не писала. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 21.05.2018 року відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №8599. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входить успадковане від [PERSON] : - \~ \~ \~ \~право на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП ім.Кірова на території Козелецького району, Чернігівської області та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0129607 площею 6.11 умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки в натурі (на місцевості), який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на Земельну частку (пай) 16.08.1996 року за №153. Позивач у справі [PERSON] , народилася [INFO] в с.Заворичі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , згідно якого батько 1 - [PERSON] ; 2 мати - [PERSON] . 02 жовтня 1987 року я позивач [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , та після одруження отримала прізвище [PERSON] . Позивач у справі [PERSON] , народилася [INFO] в м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , згідно якого батько 1 - [PERSON] ; 2 мати - [PERSON] . Згідно ч. З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, позивачі у справі (дочки) [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] за законом, повністю в рівних частинах - оскільки постійно проживали разом з нею і не заявляли про відмову протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини. В нотаріальному порядку оформити дану спадщину не можуть, так як не має правовстановлюючого документу, який виготовлений на ім`я [PERSON] та їй передані-втрачені, а видати нові не можливо у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності в момент смерті останньої. Підтвердженням цього є оголошення в Козелецькій районній газеті «Новини Придесення», а також довідкою ВП№1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області про те, що втрачений сертифікат на ім`я [PERSON] в стіл знахідок не надходили. Позивачі у справі є єдиними спадкоємцями за законом на дану спадщину після смерті матері [PERSON] . Спадкоємців за законом, які мають право на обов`язкову частку в спадщині [PERSON] відсутні та ніхто не претендує. Щодо врегулювання спору у позасудовий порядок: позивачами такі дії не проводилися через сукупність норм, якими позивачам надано право захистити свої права у судовому порядку через неможливість реалізувати свої права у позасудовий спосіб, це виключає можливість оформити належне позивачам право у нотаріальному порядку, та не інакше як звернутися до суду, і це полягає у наступному: п.1 ч. 4 КПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспоряваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.1296 ЦК України-спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відповідно до пункту 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п.3.1 Листа №24/753/0/4-13 Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»- Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). На даний час відповідно до ст. 25 ЦК України видати нові правовстановлюючі документи на померлих не можливо у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст. 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. На підставі вище зазначеного та у відповідності до ст. ст. 25, 1217, 1223, 1225, 1261, 1266, 1268 ЦК України

Outcome: approved