Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

У вересні 2023 року адвокат Любченко Н.Ю., яка діє в інтересах позивача [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, посилаючись на наступні обставини. 22 листопада 2021 року [PERSON] (далі - Позивач), через свого представника, звернулась до Білоцерківський міськрайонний суд Київської області з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 30 листопада 2021 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області [PERSON] в справі (№ 357/14182/21), було вжито заходів забезпечення позову, а саме зупинено стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., зареєстрованого в реєстрі за №114574 від 08.06.2021 р., про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 51 251,50 грн., який перебував на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського Олександра Анатолійовича (адреса: 08292, Київська обл., м. Буча, вул. Нове Шосе, 3), виконавче провадження № 66606441. Так, у виконавчому написі за реєстраційним в реєстрі № 114574 від 08.06.2021 року, який був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», якому ТОВ «Фінпром Маркет» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 250521-ФК від 25.05.2021, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 20/ФК від 09.07.2020, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20.01.2020, якому ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору відступлення прав вимоги №194/К від 09.02.2018 відступлено право вимоги за кредитним договором №001-28509-211113 від 21.11.2013, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , заборгованість за невиплачені в строк грошові кошти всього на суму 51 251, 50 грн. включно: 41 146, 91 грн. - за тілом кредиту; 8554, 59 грн. - за нарахованими та відсотками та комісією; 1500, 00 грн. - за штрафними санкціями; 50, 00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським О.А. по ВП № 66606441 було винесено постанови: від 25.08.2021 р. - про відкриття виконавчого провадження; від 25.08.2021 р. - про арешт коштів боржника; від 06.09.2021 р. - про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Постановою від 25.08.2021 р. - про арешт коштів боржника було накладено арешт на все майно та на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника, зокрема, на рахунок, що відкритий у АТ «ПУМБ» на який здійснюється перерахування заробітної плати [PERSON] (Позивача) в ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі». При здійсненні виконавчих дій за ВП №66606441 по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича за реєстраційним в реєстрі № 114574 від 08.06.2021 року, були утримані з карткового рахунку та заробітної плати [PERSON] , [INFO] , іпн. [NUMBER] (Позивача) грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» код ЄДРПОУ 40340222. Так, згідно платіжного доручення: № 15286 від 23.11.2021 року приватним виконавцем було перераховано на користь Стягувача (ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (Відповідача)) сума в розмірі - 23 057, 07 грн.; № 14580 від 09.11.2021 року приватним виконавцем було перераховано на користь Стягувача (ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (Відповідача)) сума в розмірі - 2 139, 09 грн.; № 13392 від 11.10.2021 року приватним виконавцем було перераховано на користь Стягувача (ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» ( Відповідача)) сума в розмірі - 1 563, 54 грн. Всього на загальну суму в розмірі 26 759,70 грн. 25 січня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Бондаренко О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу № 357/14182/21 провадження 2/357/46/22 за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський Олександр Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, було прийнято рішення, яким задоволено позовні вимоги [PERSON] та визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М, зареєстрований в реєстрі за №114574 від 08.06.2021 р., про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором №001-28529-211113 від 21.11.2013 року таким, що не підлягає виконанню. Судове рішення набрало законної сили 25.02.2022 року. 17.06.2022 року Позивач звернулась з заявою до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А., щодо закриття виконавчого провадження, щодо повернення коштів які були утримані з карткового рахунку та заробітної плати [PERSON] , [INFO] , іпн. [NUMBER] , при здійсненні виконавчих дій за ВП №66606441 по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича за реєстраційним в реєстрі № 114574 від 08.06.2021 року, на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» код ЄДРПОУ 40340222. А також, щодо надання відомості про розмір коштів, що були перераховані стягувачу - ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» код ЄДРПОУ 40340222 за ВП №66606441, з зазначенням дати та реквізитів перерахування коштів Стягувачу. Постановою про закінчення виконавчого провадження № 66606441 від 15.08.2022 року встановлено, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/14182/21 від 25.01.2022 виконавчий напис № 114574, вчинений 08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. визнано таким, що не підлягає виконанню. Залишок коштів до стягнення становить 24 491,80 грн., залишок основної винагороди приватного виконавця становить 2 449,20 грн. Витрати утримано в повному розмірі. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1,3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. Позивачем 17.06.2022 року Відповідачу по справі було направлено заяву вимогу, щодо повернення коштів що були отримані ТОВ в рамках здійснення виконавчих дій за ВП №66606441 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським О.А., де ТОВ виступало - Стягувачем, а боржником - [PERSON] , [INFO] , іпн. [NUMBER] , по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича за реєстраційним в реєстрі № 114574 від 08.06.2021 року, з підстав прийняття судового рішення, яким було визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича за реєстраційним в реєстрі № 114574 від 08.06.2021 року, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , іпн. [NUMBER] , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 001- 28509-211113 від 21.11.2013 року, на загальну суму - 51 251, 50 грн., таким, що не підлягає виконанню. До заяви додавались реквізити рахунку для здійснення повернення (перерахунку) коштів. Однак, листом від 30.07.2022 року Відповідач (ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс») повідомила, що правових підстав для повернення грошових коштів стягнути з Позивача в рамках ВП №66606441 не має. Відповіддю від 14.08.2023 року на адвокатський запит приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський О.А., надав докази щодо перерахування утриманих з Позивача коштів в рамках ВП №66606441 на користь Стягувана ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (Відповідача). Тому, просила суд стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», код ЄДРПОУ 40340222, на користь [PERSON] , [INFO] , іпн. [NUMBER] , безпідставно набуті кошти в розмірі - 26 759, 70 грн. та судові витрати понесені під час розгляду справи ( а. с. 1-8 ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2022 року, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. ( а. с. 47 ) та матеріали передані для розгляду. З матеріалів справи вбачається, що позивачем пред`явлено позов до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відповідності до вимог ч. 12 ст. 28 ЦПК України, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 29.10.2020 року у справі № 263/14171/19. Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. Ухвалою судді від\~ 28 вересня 2023 року\~ постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі та постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін та призначено судове засідання у справі на 18 жовтня 2023 року ( а. с. 52-53 ). 18 жовтня 2023 року справа була знята з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді у даній справі в складі колегії в нарадчій кімнаті по кримінальній справі та відкладено на 08.11.2023 року ( а. с. 56 ). 27 жовтня 2023 року за вх. № 47579 судом від ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» отримано відзив на позовну заяву про стягнення безпідставно набутого майна ( а. с. 60-61 ). 08 листопада 2023 року судове засідання було відкладено на 04.12.2023 року ( а. с. 67 ) у зв`язку з заявою представника позивача щодо необхідності ознайомлення з відзивом ( а. с. 65 ). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 04.12.2023 року за вх. № 54888 судом отримано заяву від представника позивача адвоката Люченко Н.Ю., яка діє на підставі Ордеру серії АІ № 1467191 від 26.09.2023 року ( а. с. 10 ), в якій остання просила суд слухати справу без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Додатково повідомила, що бажає скористатись правом щодо подачі до суду заяви про винесення додаткового рішення стосовно витрат, пов`язаних розглядом справи, про що буде подана заява враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України. Відповідач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» в судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про вручення, яке отримано 27.11.2023 року. Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка юридичній особі направляється за її місцезнаходженням або за місцезнаходженням її представництва, філії, якщо позов виник у зв`язку з їхньою діяльністю ( ч. 10 ст. 128 ЦПК України ). Тому, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи та завчано у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. В свою чергу, представник позивача скористувалася вимогами ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Інших заяв та клопотань на адресу суду від учасників справи не надходило. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється ( ч. 2 ст. 247 ЦПК України ). Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. Встановлено, що 25 січня 2022 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу № 357/14182/21 провадження 2/357/46/22 за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський Олександр Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанн. За результатами розгляду було прийнято рішення, яким задоволено позовні вимоги [PERSON] та визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М, зареєстрований в реєстрі за №114574 від 08.06.2021 р., про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором №001-28529-211113 від 21.11.2013 року таким, що не підлягає виконанню. Судове рішення набрало законної сили 25.02.2022 року ( а. с. 16-26 ). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, з матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським О.А. по ВП № 66606441 було винесено постанови: від 25.08.2021 р. - про відкриття виконавчого провадження; від 25.08.2021 р. - про арешт коштів боржника; від 06.09.2021 р. - про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Постановою від 25.08.2021 р. - про арешт коштів боржника було накладено арешт на все майно та на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника, зокрема, на рахунок, що відкритий у АТ «ПУМБ» на який здійснюється перерахування заробітної плати [PERSON] в ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» ( а. с. 27-32 ). Встановлено, що при здійсненні виконавчих дій за ВП №66606441 по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича за реєстраційним в реєстрі № 114574 від 08.06.2021 року, були утримані з карткового рахунку та заробітної плати [PERSON] , [INFO] , іпн. [NUMBER] грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» код ЄДРПОУ 40340222. Так, згідно платіжних доручень: № 15286 від 23.11.2021 року приватним виконавцем було перераховано на користь Стягувача - ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» суму в розмірі - 23 057, 07 грн.; № 14580 від 09.11.2021 року в сумі - 2 139, 09 грн.; № 13392 від 11.10.2021 року в розмірі - 1 563, 54 грн. ( а. с. 41-43 ), загалом 26 759,70 грн. 15 серпня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським Олександром Анатолійовичем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/14182/21 від 25.01.2022 року, якою\~ виконавчий напис № 114574, вчинений 08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. визнано таким, що не підлягає виконанню. Залишок коштів до стягнення становить 24 491,80 грн., залишок основної винагороди приватного виконавця становить 2 449,20 грн. Витрати утримано в повному розмірі. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1,3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається ( а. с. 33-34 ). 17 червня 2022 року [PERSON] направила заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» щодо повернення коштів, що були отримані останнім в рамках здійснення виконавчих дій за ВП №66606441 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським О.А., де ТОВ виступало - Стягувачем, а боржником - [PERSON] , [INFO] , іпн. [NUMBER] , по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича за реєстраційним в реєстрі № 114574 від 08.06.2021 року, з підстав прийняття судового рішення, яким було визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича таким, що не підлягає виконанню. До заяви додавались реквізити рахунку для здійснення повернення (перерахунку) коштів ( а. с. 37 ). Листом від 30.07.2022 року,\~ ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» повідомило, що правових підстав для повернення грошових коштів стягнутих з [PERSON] в рамках ВП № 66606441 не має ( а. с. 38 ). Звертаючись до суду з вищевказаним позовом, позивач зазначає, що такі дії відповідача порушують її права, які повинні бути захищені\~ в судовому порядку. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. \~ Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.\~\~\~\~\~\~\~ \~ Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави (глави 83 ЦК України) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. Як неодноразово зазначав Верховний Суд, зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Верховний Суд за результатами аналізу положень статті 1212 ЦК України дійшов до висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Наведені висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 р. у справі № 910/1531/18, від 29.05.2019 р. у справі № 757/42443/15-ц, від 28.01.2020 р. у справі № 910/16664/18, від 08.09.2021 р. у справах № 201/6498/20, № 206/2212/18 тощо. В зазначених висновках Верховний суд також дійшов висновків, оскільки факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів. При цьому обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за таким кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду. Такі ж висновки містяться і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 623/363/20, провадження № 61-3007св21 від 6 жовтня 2021 року. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, зважаючи на викладене вище, суд, встановивши на підставі досліджених доказів, що під час виконавчого провадження ВП №66606441 по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича стосовно якого суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання цього виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за період з дня відкриття виконавчого провадження до винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ( 15.08.2022 року ), з позивача [PERSON] було проведено стягнення в загальному розмірі 26 759,70 грн., що підтверджено матеріалами справи, які на тепер підлягають стягненню з відповідача на підставі статті 1212 ЦК України як безпідставно набуті. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Таким чином, враховуючи усе наведене, встановлені судом обставини та оцінивши наявні в справі докази, суд вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими, доведеними належними і допустимими доказами, що не спростовані відповідачем, а відтак суд дійшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Поняття «судовий збір» надане у Законі України «Про судовий збір», відповідно до ст. 1 якого під судовим збором розуміється - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Поняття судових витрат міститься в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", де судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № ПН4676 від 26.09.2023 року ( а. с. 9 ).\~ Оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн., понесення яких документально підтверджено. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved