Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

Позивач акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання зобов`язань за укладеним сторонами договором кредиту між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] та наявність заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами, а саме просив стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.05.2019 року в розмірі 91991 грн. 15 коп., що станом на 10.03.2023 року складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 77290 грн. 85 коп. та 14700 грн. 30 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір. 14 серпня 2023 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, продав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоч про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв та клопотань та відзиву на позовну заяву до суду не направили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 27.05.2019 року (позичальник) [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н, відповідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 1055 ЦК України. Заявою, іншими матеріалами справи підтверджується факт одержання позичальником [PERSON] передбачених кредитним договором коштів, що також вказує на виконання умов договору позивачем. Розрахунком заборгованості підтверджується факт невиконання [PERSON] умов договору та наявність боргу в розмірі 91991 грн. 15 коп., що станом на 10.03.2023 року складається з заборгованості за кредитом в розмірі 77290 грн. 85 коп. та 14700 грн. 30 коп. - заборгованість за відсотками за відсотками за користування кредитом. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач в односторонньому порядку не виконував договірні зобов`язання, на нього в судовому порядку слід покласти обов`язок сплати позивачеві, який є банківською установою, передбачених договором коштів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене суд вважає звернення позивача правомірним, відповідач переконливих заперечень на позов не подав, доводи позивача не спростував, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Правомірним суд визнає і вимоги позивача про відшкодування відповідачами понесених ним судових витрат в повному обсязі, оскільки такі вимоги відповідають ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved