Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви У серпні 2023 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначає, що 28 листопада 2013 року між ним та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі що зазначено у довідці, який в подальшому збільшився до 50 000,00 грн. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, на вимоги про погашення заборгованості не реагував, унаслідок чого станом на 22 липня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 62167,64 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 49966,79 грн, заборгованість за відсотками 12200,85 грн. Враховуючи викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором станом на 22.07.2023 року у розмірі 62167,64 грн та судові витрати. Аргументи учасників справи Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] \~в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини справи, встановлені судом 28 листопада 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 20). До кредитного договору Банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/ (а.с. 27-61). З наданого позивачем до позовної заяви розрахунків заборгованості за договором №б/н від 31.10.2015 року, 30.06.2019 року та від 22.07.2023 року встановлено, що заборгованість [PERSON] станом на 22 липня 2023 року у розмірі 62167,64 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 49966,79 грн, заборгованість за відсотками 12200,85 грн (а.с. 5-17). Також, з наданого Банком розрахунку заборгованості видно, що при нарахуванні суми боргу за відсотками використовувалась процентна ставка 3,6 % (місячна), що дорівнює 43,2% річних (3,5х12=43,2). Окрім того, з розрахунку заборгованості встановлено, що позичальник активно користувався наданими Банком кредитними коштами, а також активно здійснював погашення боргу, вносячи різні суми. З довідки про видачу що заборгованість [PERSON] на підставі кредитного договору №б/н від 28.11.2013 року кредитних карток встановлено, що 28.11.2013 року Відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано картку № [NUMBER] , термін дії до 09/17 року, № [NUMBER] , термін дії до 04/18 року № [NUMBER] , термін дії до 04/22 року, № [NUMBER] , термін дії до 12/23 року, № [NUMBER] , термін дії до 03/25 та 06 січня 2022 року картковий рахунок № [NUMBER] з терміном дії до листопада 2025 року (а.с.19). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] договір без номера вбачається, що на картку № [NUMBER] Відповідачу було встановлено кредитний ліміт 4000,00 грн, який, 20.11.2019 року збільшився до 50 000,00 грн, 31.01.2023 року зменшений до 0,00 грн (а.с. 18). Відповідач ознайомлений з паспортом споживчого кредиту від 01.11.2021 року про що свідчить його цифровий підпис. Згідно з паспортом споживчого кредиту, а саме розділу 4 "Інформація щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживання, процентна ставка становить: 0,00001 % річних; процентна ставка поза межами пільгового періоду становить 42% річних, реальна річна процентна ставка становить 51,09%, загальні витрати за кредитом 76121,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 176\~121,00 грн., якщо сума використаного кредитного ліміту становить 100\~000,00 грн. Пунктом 5 паспорту передбачено порядок повернення кредиту, зокрема визначено процентні ставки, які застосовуються при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту (а.с. 22-26). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір\~укладається у\~письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із\~частиною першою\~статті 633\~ЦК України публічним\~є договір,\~в якому\~одна сторона\~ підприємець\~взяла на\~себе обов`язок\~здійснювати продаж\~товарів,\~виконання робіт\~або надання\~послуг кожному,\~хто до\~неї звернеться\~(роздрібна\~торгівля,\~перевезення транспортом\~загального користування,\~послуги зв`язку,\~медичне,\~готельне,\~банківське обслуговування\~тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до\~частини першої\~статті 1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). На підставі наданих Позивачем доказів суд вважає встановленою наявність кредитних правовідносин між сторонами та наявність заборгованості у Відповідача перед Позивачем. Як встановлено вище, окрім підписання заяви-анкети, [PERSON] був ознайомлений з Паспортом споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка", яким обумовлено порядок сплати заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом, як складову договору. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 49966,79 грн. Оскільки Відповідачем не спростовано розмір заборгованості за відсотками 12200,85 грн, нараховані Банком у відповідності з узгодженими сторонами умовами кредитування, викладеними у Паспорті споживчого кредиту підписаному сторонами 01.11.2021 року, то така заборгованість підлягає стягненню у судовому порядку. Крім того,\~відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~206\~ЦПК України\~відповідач має\~право визнати\~позов на\~будь-якійстадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позовні вимоги про стягнення заборгованості, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат При зверненні позивача до суду ним заявлено позовні вимоги майнового характеру та сплачено судовий збір з урахуванням приписів пункту 1 частини 1 статті 176 ЦПК України у розмірі 2684,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно з ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 1342,00 грн, а інші 50% (1342,00 грн відповідно) повернути позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved