Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

До Дарницького районного суду міста Києва позивачка [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначає, що11 серпня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що складено актовий запис № 1057. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою. З лютого 2022 року сімейне життя між сторонами поступово погіршилося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Спільне господарство ними разом не ведеться та з початку лютого 2022 року спільно не проживають. Спору з приводу поділу майна та проживання дитини між ними не існує, у зв`язку з чим просить строк на примирення не надавати та розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні присутня не була, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутність (а.с.27). Відповідач в судове засідання присутній не був, відзиву на позов, клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від останнього до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 11 серпня 2006 року зареєстрований шлюб Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що складено актовий запис № 1057, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.13). Після одруження позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , про що 03.12.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва зроблено відповідний актовий запис № 3931, що засвідчується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.14). Позивачка у позові зазначила, що з лютого 2022 року сімейне життя між сторонами поступово погіршилося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Спільне господарство ними разом не ведеться та з початку лютого 2022 року спільно не проживають, строк на примирення просила не надавати. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Позивачка не просить змінювати прізвище на дошлюбне, а тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище набуте після укладення шлюбу. Згідно із п.2 ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved