Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа: Друга запорізька державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина, що складається у тому числі з 2/3 частини квартири [ADDRESS] . 18.03.2015 [PERSON] склала заповіт на користь позивача. Про існування заповіту позивач дізнався в середині вересня 2023 року, коли перебирав особисті папери матері, тобто після встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. 21 вересня 2023 року позивач звернувся до Другої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері. Листом Другої запорізької державної нотаріальної контори від 26.09.2023 позивачу було повідомлено, що ним пропущено строк для прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду для вирішення питання про поновлення строку для прийняття спадщини. З наведених підстав просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , тривалістю три місяці. Позивач в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надав заяву, в якій просить слухати справу без його участі. Третя особа в судове засідання не з`явилася. Надала заяву, в якій просила слухати справу без їх участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). За життя, 18 березня 2015 року, [PERSON] склала заповіт, яким належні їй на праві власності 2/3 частини квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON] . Заповіт посвідчений державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори Білик О.В. Як вбачається з копії спадкової справи № 182/2023 після померлої [INFO] [PERSON] , [PERSON] 26 вересня 2023 року звернувся до Другої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Згідно повідомлення в.о. завідувача Другої запорізької державної нотаріальної контори А.С. Зайцевої від 26.09.2023, у зв`язку з тим, що [PERSON] не подав відповідну заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений законом для прийняття спадщини, [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, які полягають у тому, що про існування заповіту він дізнався випадково в середині вересня, коли розбирав особисті речі матері. Крім того, вважав, що строки прийняття спадщини у воєнний період змінилися згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022, а тому після смерті матері строк для подання заяви про прийняття спадщини становить 10 місяців. В сукупності вказані обставини зумовили пропуск позивачем строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Зміни щодо строків прийняття спадщини у воєнний період не були внесені до ЦК України, а відтак норми постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» не змінюють та не зупиняють визначених статтею 1270 ЦК України строків для прийняття спадщини. Згідно з нормами ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленим\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 82 ЦПК України\~встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 зазначено, що за змістом ч.3\~ст.1272 ЦК України\~поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17. Проаналізувавши у сукупності надані позивачем докази в якості поважності пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, встановивши обставини, які були перешкодою для своєчасного звернення спадкоємця до нотаріальної контори, в тому числі введення в Україні з 24.02.2022 року воєнного стану і прийняття у зв`язку з цим Кабінетом Міністрів України постанов, які регулюють роботу нотаріату в умовах воєнного стану, суд доходить висновку про поважність причин, які зумовили пропуск позивачем строку прийняття спадщини, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] про встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , суд визнає обґрунтованими. З урахуванням викладеного вимоги позову [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved