Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду та до досягнення старшою дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В актовому записі про народження дитини [PERSON] батько записаний на підставі ч.1 ст. 135 СК України. У вересні 2022 року небайдужі громадяни повідомили у Службу у справах дітей, що [PERSON] залишає двох малолітніх дітей на родичів, а сама зникає у невідомому напрямку і відсутня по декілька діб. Були випадки коли вона залишала дітей на прабабусю, яка сама потребує сторонньої допомоги. Перебуваючи в неадекватному стані [PERSON] веде себе агресивно по відношенню до родичів та дітей. У вересні 2022 року діти [PERSON] були доставлені до дитячої лікарні у занедбаному стані, у брудному одязі. При огляді [PERSON] лікарі виявили на тілі дитини гематоми, подряпини та забій м`яких тканин, на час медичного обстеження діти перебували без матері. В зв`язку з такими обставинами [PERSON] було передано на виховання біологічному батькові. Відносно [PERSON] було складено акт про дитину покинуту в закладі охорони здоров`я, на підставі чого дитину було влаштовано під опіку бабусі, [PERSON] . В січні 2023 року бабуся звернулась в службу у справах дітей з проханням зняти з неї статус опікуна, в зв`язкуз тим, що [PERSON] , систематично здійснює на неї психологічний тиск та погрожує їй через оформлення опіки над сином. Враховуючи агресивну поведінку [PERSON] , яка неодноразово перебувала в стані наркотичного сп`яніння та боячись за здоров`я своєї меншої дитини, вона вимушена була відмовитись від статусу опікуна. Рішенням виконавчого комітету дитина була направлена до БО «Джерело життя». Представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи без їх участі, зазначили, що на позовних вимогахнаполягають та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, будь-яких заяв. ПредставникБлагодійна організація «Благодійний фонд «Центр соціальної допомоги та реабілітації «Джерело життя» для дітей, які залишились без батьківської опіки» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надали заяву про розгляд справи без їх участі зазначили, що позовні вимоги підтримують. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно довідки начальника Олександрійського ВДРАЦС від 30.01.2023 року відповідно до частини першої статті 135 СК України - відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України Згідно Акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я 20.09.2022 року в дитячу лікарню були доставлені діти [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Виконавчого комітету Олександрійської міської ради №52 від 02.02.2023 року [PERSON] влаштовано до Благодійної організації «Благодійний фонд «Центр соціальної допомоги та реабілітації «Джерело життя» для дітей, які залишились без батьківської опіки». 20.09.2022 року [PERSON] написала заяву в Службу у справах дітей Олександрійської міської ради, в якій повідомила, що її онука [PERSON] покинула своїх неповнолітніх дітей та пішла в невідомому напрямку, зв`язок з нею відсутній. Вона бажає віддати дітей працівникам служби в зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Зазначила, що не заперечує щодо подальшого їх влаштування та усиновлення. 24.01.2023 року [PERSON] подала заяву, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , в зв`язку з тим, що вона тривалий час вживає наркотичні засоби, веде асоціальний спосіб життя, не займається вихованням сина. Директором КП «Дитяча міська лікарня» направлено лист Начальнику Служби у справах дітей, в якому доведено до відома, про те, що до лікарні були доставлені діти [PERSON] та [PERSON] . При первинному огляді у дитини [PERSON] була виявлена гематома та набряк перенісся, подряпини на тілі, забій м`яких тканин. Правоохоронними органами відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за невиконання батьківських обов`язків щодо своїх неповнолітніх дітей. Згідно листа директора Благодійної організації «Благодійний фонд «Центр соціальної допомоги та реабілітації «Джерело життя» для дітей, які залишились без батьківської [PERSON] знаходиться в центрі з 24.01.2023 року, мати [PERSON] жодного разу не відвідувала [PERSON] , життя сина в центрі її не турбує, здоров`ям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Згідно довідки директора ЗДО №8 [PERSON] відвідує заклад дошкільної освіти №8 з 01.02.2023 року, за час відвідування батьки дитини в закладі не з`являлись жодного разу, здоров`ям, життям та вихованням не цікавляться. Згідно витягу з протоколу №4 засідання педагогічної ради ЗДО №8 від 30.05.2023 року адміністрація закладу не має заперечень відносно порушення клопотання перед комісією з питань захисту прав дитини про розгляд питання про позбавлення батьківських прав батьків [PERSON] , так як вони ухиляються від виконання своїх обов`язків. Висновком виконавчого комітету Олександрійської міської ради як органу опіки та піклування визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно своєї малолітньої дитини [PERSON] та стягнути аліменти на його утримання на користь закладу де буде перебувати дитина. Вирішуючи питання про позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги не надає, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, їхнім вихованням не займається. Вирішуючи даний спір, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що відповідач без поважних причин свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст. 150 СК України. З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо її малолітньогосина: [PERSON] , [INFO] , що сприятиме захисту інтересів дитини. Проте, відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За приписами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , починаючи з 06.06.2023 року. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 2147,20 грн.

Outcome: approved