Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

10 серпня 2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини сторін доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину, однак відповідач матеріальну допомогу надає не регулярно, свої витрати на утримання дитини не погоджує із позивачем. Відповідач інших утриманців не має, а тому позивач просила суд з метою забезпечення належного рівня матеріального утримання її, як дружини, та спільної дитини сторін задовольнити позов в повному обсязі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу відповідний строк для усунення виявлених недоліків її позову. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2023 року у зв`язку із повним та своєчасним усуненням позивачем недоліків її позову позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судовому засіданні надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові, та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що спільна дитина сторін має вади зі здоров`ям, потребує операції та подальшого лікування, а відповідач з травня 2023 року жодної фінансової допомоги не надає, в той час як позивач не працює, доглядає дитину, не має необхідних доходів для утримання себе і дитини. Представник позивача вимоги своєї довірительки підтримав, наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, вказавши, що і кошти, які будуть призначені як аліменти на позивача, також будуть витрачатись на дитину. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково не заперечувала щодо стягнення аліментів на утримання дитини сторін, однак, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, просила суд визначити аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу замість заявленої частки. Щодо стягнення з аліментів на утримання позивача представник відповідача заперечувала в повному обсязі у зв`язку із тим, що відповідач не має відповідної фінансової можливості, є непрацездатним інвалідом ІІ групи. Вказані заперечення були також викладені представником відповідача у поданому відзиві на позовну заяву. Позивачем було подано відповідь на відзив у якому зазначила, що зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини від доходу відповідача, як він того просить суд, вважає недостатнім та недоречним, а доводи відповідача щодо відсутності у нього фінансової можливості на її утримання як дружини до досягнення дитиною трьох років недостовірними та неправдивими, оскільки з березня 2022 року по травень 2023 року відповідач отримував від держави кошти, як військовослужбовець, з початку як такий, що проходив службу у Збройних силах України у військовій частині, яка перебуває в зоні бойових дій, а в подальшому, як такий, що перебуває на лікуванні після поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. Вислухавши учасників справи та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 14 вересня 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Дані обставини підтверджуються копією паспорту позивача, копіями свідоцтв про шлюб, про народження, копією довідки про реєстрацію місця проживання. Також, як встановлено судом в ході розгляду справи та не спростовується матеріалами справи, що на даний час спільна дитина сторін знаходиться на утриманні позивача, проживає із нею, а відповідач належної та регулярної матеріальної допомоги з травня 2023 року на утримання своєї дитини не надає, інших утриманців у відповідача немає. Разом з тим, відповідно до виписки з історії розвитку дитини (з форми №112/о) від 28 вересня 2023 року амбулаторії №1 КНП «ДЦПМСД №11» ДМР спільна дитина сторін має наступний діагноз: вроджена вада серця дефект міжпередсердної перетинки вторинний. СН0 степені. Вроджена вада розвитку нирки пієлоектазія лівої нирки. На ультразвуковому дослідженні голови виявлено субепідермальну кісту ліворуч. 13 листопада 2023 року на ім`я спільної дитини сторін КНП «ДЦПМСД №11» ДМР видано направлення на планову госпіталізацію (стаціонарне лікування загального напряму). Діагноз: К73 Вроджена аномалія ССС. Викладене підтверджується копією направлення з додатком. Судом встановлено, що єдиним офіційним доходом позивача є щомісячна одноразова допомога при народженні дитини, яку позивач отримує, оскільки перебуває на обліку в Лівобережному управління соціального захисту населення ДМР (АНД район). Розмір такої допомоги за період з січня 2022 року по жовтень 2023 року склав 860 гривень на місяць. Викладені обставини підтверджуються відповідними довідками. Крім того, судом також встановлено, що відповідач з 31 травня 2023 року звільнений (демобілізований) в запас з військової служби у Збройних силах України у зв`язку із отриманням 02 серпня 2022 року поранення мінно-вибухової травми, осколкової, поранення отримане у зв`язку із захистом Батьківщини. Після тривалого лікування з 13 вересня 2023 року відповідачу встановлено ІІ групу інвалідності, відповідач на час активного лікування непрацездатний. Викладені обставини підтверджуються копіями військового квитка, довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), довідок військово-лікарської комісії, медичної характеристики, направлення на МСЕК, а також копією довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №003433 від 12 жовтня 2023 року. 01 липня 2023 року відповідачем придбано мотоцикл «Musstang MT125-8» вартістю 6900 гривень, що підтверджується копією відповідного договору купівлі-продажу №7772-2023-6741. Відповідно до копій відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 27 листопада 2023 року відповідач протягом січня-червня 2023 року отримував доходи як військовослужбовець, а розмір такого доходу склав: у січні 2023 року 78726 гривень, у лютому 2023 року 43848,3 гривень, у березні 2023 року 20673,3 гривень, у квітні 20673,3 гривень, у травні 2023 року 21473,63 гривень, у червні 2023 року 70211,83 гривень. Відомості про доходи після червня 2023 року відсутні. Наприкінці жовтня 2023 року відповідачу було відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності відділом обслуговування громадян №2 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФ України в Дніпропетровській області у зв`язку із недостатністю страхового стажу. Копія рішення наявна у матеріалах справи. Відповідно до копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого №12487/3 позивач в період з 18 по 21 серпня 2023 року перебувала у стаціонарі з діагнозом спонтанний аборт, неповний аборт без ускладнень. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини. Так, відповідно до ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обв`язку. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аналогічні положення містить ст.27 Конвенції про права дитини, якою також визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.ст.141, 180 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, такий обов`язок є рівним для обох батьків, а розірвання шлюбу між ними, проживання батьків окремо від дитини не звільняє від даного обов`язку щодо дитини. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормою ст.182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно норми ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Положеннями ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Схожі за змістом положенням містить ст.3 Конвенція про прав дитини. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. На підставі таких доказів, наведених вище норм діючого законодавства, враховуючи, що відповідач є батьком спільної з позивачем малолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , яку зобов`язаний утримувати до досягнення повноліття, однак регулярної матеріальної допомоги на утримання цієї своєї дитини не надає, хоча об`єктивних непереборних перешкод для цього або визначених законом, зокрема нормами ст.ст.188, 190 СК України, підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, припинення права на аліменти тощо судом не встановлено, приймаючи до уваги, що спільна дитина сторін проживає разом із позивачем, перебуваючи на її утриманні, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того,

Outcome: partial