Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

01 травня 2023 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 16336,74 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 серпня 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія застрахованого транспортного засобу «Chevrolet», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача, та транспортного засобу «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2019 року відповідача визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 і ст. 124 КУпАП. Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota», склала 16336,74 грн, та була виплачена позивачем на підставі страхового акту. У зв`язку\~з вказаним\~позивач отримав\~право вимоги\~до особи,\~відповідальної за\~завдані збиткита яка самовільно залишила місце пригоди, на суму 16336,74 грн. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2023 року цивільна справа була передана за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси. Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Середа І.В. своєю ухвалою від 02 червня 2023 року відкрила провадження у справі та визначила розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності його представника та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач повідомлявся про слухання справи шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте поштова кореспонденція повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «За закінченням терміну зберігання», тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України він вважається повідомленим належним чином. Оскільки відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як було встановлено, що 04 липня 2019 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-106018253, забезпечений транспортний засіб «Chevrolet», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 25 серпня 2019 року о 05.10 годині в м. Одесі по вул. Ак. Філатова, 24, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON] , який, керуючи транспортним засобом «Chevrolet», державний реєстраційний номер [NUMBER] , у порушення п.п. 2.10, 12.1, 13.1 ПДР не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER] , після чого залишив місце пригоди. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2019 року у справі № 521/15624/19 відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП. 06 вересня 2019 року до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надійшло повідомлення про ДТП від потерпілого водія автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] [PERSON] . Згідно з умовами полісу № ЕР-106018253 на підставі страхового акту № 190000247402 від 08 жовтня 2019 року, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів сума страхового відшкодування склала 16336,74 грн. 10 жовтня 2019 року відповідно до платіжного доручення ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплатило власнику пошкодженого автомобілю [PERSON] страхове відшкодування згідно зі страховим актом № 190000247402 від 08 жовтня 2019 року у розмірі 16336,74 грн. Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог п.п «в)» п. 38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. В силу ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1888 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Нормами ч.1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13\~ЦПК\~України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до частини першої\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно з частиною першою\~статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78\~ЦПК\~України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За нормами ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі\~статтею 80\~ЦПК\~України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами\~ч.1\~ст.95\~ЦПК\~України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Частиною першою статті 89\~ЦПК\~України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки належними\~доказами підтверджено\~причинно-наслідковий\~зв`язок\~між діями\~ [PERSON] ,\~який на\~порушення вимоги\~п.п.\~2.10,\~12.1,\~13.1\~ПДР України,\~не врахував\~дорожню обстановку,\~не вибрав\~безпечної швидкості\~руху та\~не дотримався\~безпечного бокового\~інтервалу,\~в результаті\~чого допустив\~зіткнення з\~автомобілем марки «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER] , а також залишив місце ДТП, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача виплачене ним страхове відшкодування у розмірі 16336,74 грн. Також, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути також судовий збір, сплачений за подачу позову, в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved