Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

01.08.2023р. представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ТОВ "Цикл Фінанс" на користь позивача [PERSON] 3732,34грн. безпідставно стягнутих за виконавчим написом нотаріуса, та судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору -858,88грн. та витрат на правову допомогу -12000грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.05.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №46870 про стягнення в якості заборгованості з позивача [PERSON] у розмірі 60512,92грн. на користь ТОВ "Цикл Фінанс". 06.10.2021р. постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. було відкрито виконавче провадження [NUMBER] про звернення стґнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Далі, заочним рішенням Болградського райнного суду від 10.06.2022р., яке набрало законної сили 11.07.2022р. - було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №46870, і який був вчинений 19.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з позивача [PERSON] заборгованості на користь ТОВ"Цикл Фінанс" в розмірі 60512,92грн. Під час розгляду справи в суді ухвалою суду від 30.12.2021р. виконавче провадження ВП [NUMBER] було зупинено. Проте, до цього часу вищевказани й виконавчий напис нотаріуса був частково виконаний і з позивача на користь відповідача було стягнуто 3732,34грн. Представник позивача вважає стягнення безпідставним, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. Представник відповідача ТОВ "Цикл Фінанс" до суду не прибув, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ та надіслання судової повістки за місцем реєстрації, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1ст.280 ЦПК України та за відсутності заперечень позивача. Представник позивача надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутністю, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом обґрунтовано ухвалено, що справа підлягає розгляду у заочного порядку. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги - задоволенню виходячи з наступного Як вбачається з матеріалів справи, 19.05.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №46870 про стягнення в якості заборгованості з гр. [PERSON] в розмірі 3732,34грн. на користь ТОВ "Цикл Фінанс", постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. від 27.09.2021р. було відкрито виконавче провадження [NUMBER] про звернення стяґнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, однак, заочним рішенням Болградського райнного суду від 10.06.2022р., яке набрало законної сили 11.07.2022р. - було визнано таким, що не підлягає виконанню, як незаконний, - виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №46870, і який був вчинений 19.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з позивача [PERSON] заборгованості на користь ТОВ"Цикл Фінанс" в розмірі 3732,34грн. Під час розгляду справи в суді ухвалою суду від 06.01.2022р. виконавче провадження ВП [NUMBER] було зупинено. Відповідно до ч.1ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Суд зауважує, що загальна умова частини першої ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони у порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно ч.1ст.76, ч.1ст.77 та ст.80 ЦПК України, - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21.01.1999р. у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22.02.2007р. у справі «Красуля проти Росії», від 05.05.2011р. у справі «Ільяді проти Росії», від 28.10.2010р. у справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994р. у справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003р. у справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008р. у справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії»), - свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. У даному випадку, правовою підставою набуття TОВ «Цикл Фінанс в розмірі 3732,34грн., - став оскаржений виконавчий напис нотаріуса №46870 від 19.05.2021р., тому вважається, що правова підстава для отримання TОВ «Цикл Фінанс" коштів в розмірі 3732,34грн. від позивача [PERSON] відпала і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч.1ст.1212 ЦК України, як безпідставно одержані відповідачем. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом № 46870 грошових коштів у розмірі 3732,34 грн. - ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи, що відповідач не виконала належним чином взятих на себе зобов`язань, доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає за можливе задовольнити позов АТ «КБ«Глобус» та стягнути на його користь з відповідача суму в розмірі 22722,88грн. Що стосується стягнення витрат на користь позивача за професійну правничу допомогу, то суд враховує висновки Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. у Постанові «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», п.47,48 - право на правову допомогу гарантовано ст.ст.8,59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (рішення від 16.11.2000р. №13-рп/2000; від 30.09.2009р. №23-рп/2009; від 11.07.2013р. №6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано ст.ст.133,137,141 ЦПК України. Витрати на правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й в разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних з наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). На підтвердження витрат на правничу допомогу суду надано договір №120/2021 від 11.11.2021р. , акт від 01.08.2023р. прийому-передачі послуг за договором №120/2021 від 11.11.2021р. про надання юридичної допомоги, попередній (орієнтований ) розрахунок вартості витрат на правничу допомогу за договором №120/2021 від 11.11.2021р. У зв`язку з чим, вимоги позову про стягнення судових витрат в частині витрат на правничу допомогу в розмірі 12000грн. - підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 858,88грн.

Outcome: approved