Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 20 813,04 грн та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що відповідачем в період з березня 2021 по серпень 2023 було спожито природний газ на загальну суму 20 813,04 грн., вартість якого залишилась не сплачена споживачем. Постачальник звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Ухвалою від\~27.07.2023\~р.\~по справі\~№ 541/2546/23\~Постачальнику було\~відмовлено у\~видачі судового\~наказу,\~оскільки до\~заяви про\~видачу судового\~наказу не\~додано доказів,\~які б\~свідчили про\~безспірність вимог\~Товариства.ТОВ\~«ГК «Нафтогаз\~України»,\~як суб`єкт\~ринку газу,\~з 01.11.2018\~здійснює діяльність\~з постачання\~природного газу\~фізичним та\~юридичним особам,\~які використовують\~його (природний\~газ)\~для власних\~потреб та\~являється постачальником,\~на якого\~покладені спеціальні\~обов`язки.\~Постачання природного\~газу побутовому\~споживачу здійснюється\~на підставі\~договору,\~що укладається\~між ними\~та постачальником\~на умовах\~Типового договору\~постачання природного\~газу побутовим\~споживачам,\~затвердженого \~Національною комісією,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг,\~який є\~однаковим для\~всіх побутових\~споживачів України.\~За договором\~постачання природного\~газу постачальник\~зобов`язаний\~поставити споживачу\~природний газ\~у необхідних\~для нього\~об`ємах\~(обсягах),\~а побутовий\~споживач зобов`язаний\~своєчасно оплачувати\~постачальнику вартість\~природного газу\~у розмірі,\~строки та\~порядку,\~що визначені\~договором.\~Постановою Національної\~комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг\~№ 2500\~від 30.09.2015\~визначено,\~що договір\~між постачальником\~природного газу\~та споживачем\~є договором\~приєднання,\~що укладається\~з урахуванням\~вимог ст.ст.\~633,\~634,\~641,\~642\~ЦК України.\~Відповідно укладається\~шляхом заявочного\~принципу та\~не потребує\~двостороннього підписання\~письмової форми\~договору.\~Боржником Постачальнику\~була надана\~заява-приєднання\~до умов\~договору постачання\~природного газу\~побутовим споживачам\~від 28.09.2021.\~Відповідач приєднався\~до умов\~Договору шляхом\~заявочного приєднання.\~В період\~з 01.03.2021 по 30.04.2021, з 01.05.2021 по 29.06.2021, з 01.07.2021 по 31.07.2021, з 01.09.2021 по 01.10.2021 Відповідач являвся споживачем Постачальника «останньої надії» та був включений до Реєстру споживачів Постачальника «Останньої надії» та споживав газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів постачальника «Останньої надії», яку зазначено у витягі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку Позивача. Постачальник «останньої надії» - компанія, яка зобовязана протягом 60 днів постачати газ споживачу, якщо він залишиться без постачальника. За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22.07.2020 №917-р постачальником «Останньої надії» визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Отже, з 01.03.2021 Товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт Споживача на підставі договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», а з 27.09.2021 на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є типовими та публічними, а Споживач в свою чергу зобов`язаний своєчасно оплачувати Товариству вартість спожитого природного газу у розмірі, строку та поряду визначеного договорами. Боржник, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 03.07.2014 р. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 23751151 від 03.07.2014 р. являється власником газифікованого об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В порядку досудового врегулювання спору Позивачем на адресу Відповідача було направлено вимоги про сплату заборгованості за спожитий природний газ № 119/4.3-854- 2023/260100069 від 10.01.2023 року в сумі 45 392,11 грн. та № 119/4.3.1-24586-2023/260100069 від 10.07.2023 року в сумі 60 072,57 грн (станом на дату надсилання вимоги боржнику), залишились незадоволеними Відповідачем. Заперечення щодо сплати боргу Відповідачем надано. Борг не сплачено. А тому вищевказані обставини стали підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 18.10.2023 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача в позовній заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, просив справу розглянути без його участі (а.с. 1-4). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив та заперечень проти позову не надав. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 223 ч. 4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.07.2023 вбачається, що 13.11.2015 зареєстровано юридичну особу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», код ЄДРПОУ 40121452, вид економічної діяльності торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний) (а.с. 8-9). ТОВ «ГК «Нафтогаз України» проведено розрахунок фінансового стану за особовим рахунком № [NUMBER] , який належить споживачу [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , який свідчить, що за період з березня 2021 по серпень 2023 року наявна заборгованість за споживання газу в розмірі 20 813,04 грн. (а. с. 15). Позивачем на адресу відповідача направлялись Вимоги про сплату заборгованості за спожитий газ, які залишені без задоволення (а.с. 16, 17). Відповідач, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 03.07.2014 р. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 23751151 від 03.07.2014 р. є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 17.10.2023, наданого виконавчим комітетом Миргородської міської ради [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 20). 28.09.2021 року [PERSON] приєдналася до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», що підтверджується копією заяви-приєднання за об`єктом, розташованим за адресою: [ADDRESS] (а. с. 12). Постачальник звертався\~до Миргородського\~міськрайонного суду\~Полтавської області\~з заявою\~про видачу\~судового наказу\~про стягнення\~заборгованості \~за спожитий\~природний газ.\~Ухвалою Миргородського\~міськрайонного суду\~Полтавської області\~від 27.07.2023\~по справі\~№ 541/2546/23, відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення із [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ та судових витрат з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України (а. с. 10-11). Відповідно ст.ст. 202, 208, 638 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори); у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди; договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до ст. 629 ЦК України. Частиною 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно ст.ст. 7, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Пунктами 1.1-1.3 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовими споживачами» №2500 від 30.09.2015 року визначено, що типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір) є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496 (далі - Правила постачання), та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього Договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку. Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Відповідно Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу та/або факт фактичного споживання природного газу. Відповідач акцептував договір, фактично споживаючи природний газ і частково сплативши вартість спожитого газу. Суд, оцінивши наявні докази у справі, дійшов висновку, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує умови договору, плату за поставлений природний газ не здійснює в повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість за спожитий природний за період з березня 2021 року по серпень 2023 року у сумі 20 813,04 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (фінансовий стан) споживача (а. с. 15). На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості з [PERSON] як споживача послуг природного газу є належним чином доведені, документально підтверджені і відповідачем не спростовані, а тому є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved