Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Шевченківським відділом ДРАЦС у м. Львові, про що видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 30.07.2014, після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30.07.2014 між позивачем та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом ДРАЦС у місті Львові. В шлюбі у сторін [INFO] народилася донька - [PERSON] . Сімейне життя позивача та відповідача поступово почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства та бюджету. Останні два роки кожен із подружжя проживає окремо. Примирення проводилося, але безуспішно, оскільки взаємної волі на спільне проживання немає. Розірвати шлюб шляхом подання заяви про розірвання шлюбу в Відділ державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки подружжя має неповнолітню дитину, тому позивач змушена звертатись до суду за захистом своїх прав та інтересів.Вважає, що збереження сім`ї та подальше спільне проживання сторін є неможливим і суперечить її інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. В порядку ст.111 СК України на примирення позивач не згодна, а тому підстав для застосування судом ч.7 ст.240 ЦПК України не має, оскільки наразі шлюб існує лише формально. Ухвалою від 09.11.2023 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить розглядати справу без її участі, повідомила, що проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про дату, час і місце судового засідання належним чином, причин своєї неявки не повідомив та не подав до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] 30.07.2014 зареєстрували шлюб у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №396, після реєстрації шлюбу [PERSON] отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.10.2023. У шлюбі у подружжя народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Сімейне життя позивача та відповідача поступово почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства та бюджету. Останні два роки кожен із подружжя проживає окремо. Примирення проводилося, але безуспішно, оскільки взаємної волі на спільне проживання між сторонами немає. Позивач вважає, що збереження сім`ї та подальше спільне проживання сторін є неможливим і суперечить її інтересам. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved