Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування вимог зазначається, що 28 квітня 2022 року Виконавчим комітетом Броварської міської ради Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між сторонами, про що складено актовий запис № 29. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Проте, подальше сімейне життя сторін не склалося, що стало підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги від чоловіка батька дитини. З підстав стягнення аліментів на своє утримання позивач звернулася до суду. Ухвалою суду від 17 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилася, разом з позовом подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Причини неявки суду неповідомлені. Будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із статтею 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що 28 квітня 2022 року Виконавчим комітетом Броварської міської ради Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між сторонами, про що складено відповідний актовий запис № 29. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 липня 2022 року Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] у місті Бориспіль народився [PERSON] . Батько [PERSON] , мати [PERSON] . Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини другої статті 5 Сімейного кодексу України (далі СК України) держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька. За змістом частин першої, другої та четвертої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно зі статтею 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина четверта статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи положення статті 84 СК України, у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: перебування у зареєстрованому шлюбі з чоловіком, проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). Отже, за змістом вищевказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Доказів, які б свідчили, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, судом при розгляді даної справи по суті не встановлено. Разом з тим, заявлений розмір аліментів є дещо завищеним та становитиме надмірний і несправедливий тягар для відповідача. У даному випадку суд вважає доцільним визначити аліменти у розмірі 1/6 частки доходу. За змістом частиною першою статті 79, 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням наведеного, аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем до суду позову, а саме із 02 серпня 2023 року. Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оцінюючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення даного позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Outcome: partial