Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

06 листопада 2023 року [PERSON] подав до суду заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, зазначивши заінтересованою особою Голобську селищну раду Ковельського району Волинської області. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що при оформленні спадкового майна за братом [PERSON] [PERSON] , державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Луцик Н.А. було виявлено, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії ВЛ №04329 від 28.12.2001 р., яке видано громадянину України [PERSON] , є помилка, а саме, ім?я матері [PERSON] зазначено « [PERSON] », а не « [PERSON] », а тому державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Луцик Н.А., [PERSON] усно відмовлено в оформленні спадкових прав на земельну ділянку площею 4.4488 га, що розташована на території Новомосирської сільської ради відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ №04329 від 28.12.2001 р. У зв?язку із неможливістю внесення виправлення у Державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ №04329 від 28.12.2001 р., [PERSON] рекомендовано звернутися до суду із позовом про встановлення належності правовстановлюючого документа особі. Отже, [PERSON] просить встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ №04329 від 28.12.2001 р., виданий Новомосирською сільською радою, площею 4,4488 га, яка розташована на території Новомосирської сільської ради Ковельського району Волинської області. Ухвалою суду від 14.11.2023р. відкрито окреме провадження у справі №719/481/23 та призначено засідання на 05 грудня 2023 року о 12 год. 00 хв. Заявник [PERSON] та представник заінтересованої особи Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи належним чином, що підтверджується матеріалами справи. При цьому, [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі від 02.11.2023 року, заяву підтримує в повному обсязі. Представник Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області Гарбарук С.В. направив в суд заяву від 20.11.2023 року, згідно якої вирішення справи залишає на розсуд суду, а розгляд справи просить провести без участі представника Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, беручи до уваги заяви учасників справи, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у їх відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані заявником докази, судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками зазначені - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] в с. Новий Мосир Ковельського району Волинської області помер батько [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, спадкоємцем якої був його син [PERSON] , який прийняв спадщину та не оформив свої спадкових прав, що підтверджується довідкою виданою Голобської селищної ради №399 від 30.05.2023 року. [INFO] в с. Новий Мосир Ковельського району Волинської області померла мати [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті матері відкрилася спадщина, спадкоємцем якої був її син - [PERSON] , який прийняв спадщину та не оформив свої спадкових прав, що підтверджується довідкою виданою Голобської селищної ради №399 від 30.05.2023 року. [INFO] в с. Новий Мосир Ковельського району Волинської області помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Спадкоємцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Луцик Н.А. від 04.09.2023 року, спадкова справа №542/2022 р. [PERSON] зазначив у позовній заяві, що при оформленні спадкового майна державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Луцик Н.А. було виявлено, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії ВЛ №04329 від 28.12.2001 р., яке видано громадянину України [PERSON] , є помилка, а саме, ім?я матері [PERSON] зазначено « [PERSON] », а не « [PERSON] », а тому державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Луцик Н.А. йому усно відмовлено в оформленні спадкових прав на земельну ділянку площею 4.4488 га, що розташована на території Новомосирської сільської ради відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ №04329 від 28.12.2001 р. Суд встановив, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії ВЛ №04329 від 28.12.2001 р. дійсно є помилка та ім?я матері [PERSON] зазначено « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Як вбачається з архівної довідки виданої Державним архівом Дніпропетровської області, у книзі реєстрації актів цивільного стану Раївської сільської ради Синельниківського району є актовий запис №33 від 25 липня 1926 року про народження [INFO] дитини жіночої статі на ім`я, по батькові та прізвище " [PERSON] ". Також, до позовної заяви [PERSON] додав запис про народження №33, де вказано, що [INFO] народилась " [PERSON] ". У позасудовому порядку внести виправлення неможливо, що підтверджується відповіддю Голобської селищної ради Ковельського району на заяву [PERSON] від 05 вересня 2023 року, в якій вказали, що у ради відсутні повноваження щодо внесення вказаних виправлень та надано рекомендацію звернутись до суду із заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу особі. Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно зі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] належить правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ №04329 від 28.12.2001 року виданий Новомосирською сільською радою, площею 4,4488 га, яка розташована на території Новомосирської сільської ради Ковельського району Волинської області. Як вбачається з викладеного, згідно з законом встановлення вказаних фактів породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику [PERSON] оформити право на спадкування, яке він не може отримати у зв`язку з помилкою у імені матері [PERSON] « [PERSON] », а не « [PERSON] », яка виникла при написанні у Державному акті на право приватної власності на землю. Факт встановлення належності померлій [PERSON] належності Державного акту на право приватної власності потрібний для оформлення спадщини. Враховуючи вищевикладене та те, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів, який просить встановити заявник є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, а чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню, факт належності Державного акту на право приватної власності повністю доведений доказами в матеріалах справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі ст.ст. 2-4, 7-11, 13, 17-19, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 293-294, 315, 319, 352, 354-355, п. 3 Прикінцевих положень, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України, -

Outcome: approved