Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

Позиції позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Представник ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» через систему "Електронний суд" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 27.01.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 936742590 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідачка добровільно за допомогою мережі інтернет перейшла на офіційний сайт товариства moneyveo.ua, обрала для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначила свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримала грошові кошти у сумі 8000 грн, пройшла декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з товариством та уклала кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Ініціатором щодо укладення кредитного договору була відповідачка, маючи необмежену кількість часу для ознайомлення з умовами та порядком співпраці з фінансовою установою, самостійно обрала дату укладання договору, а шляхом отримання від товариства кредитних коштів та внесення грошових коштів в рахунок погашення заборгованості повністю погодилася з умовами кредитного договору. Договір про надання кредиту підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між первісним кредитором та відповідачкою не був би укладений. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. В свою чергу, позичальниця зобов`язалася своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до нього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 936742590 від 27.01.2020. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 936742590 від 27.01.2020. В подальшому 06 жовтня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 02/06102023, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги з відповідачки в сумі 22686,92 грн, з яких 7999,20 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14687,72 грн - сума заборгованості за відсотками за кредитним договором № 936742590 від 27.01.2020. Відповідачка не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором № 936742590 від 27.01.2020 не погашена. Посилаючись на неналежне виконання [PERSON] кредитних зобов`язань, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 22686,92 грн грн, а також понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2147,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 20.10.2023 було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду у межах спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання. Представник позивача в позовній заяві прохав суд про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, позовні вимоги\~\~підтримав повністю, проти заочного ухвалення рішення не заперечував. Згідно поштового повідомлення від 01.11.2023 про вручення поштового відправлення (копії ухвали про відкриття провадження) батьком відповідачки вказаний документ отримано 30.10.2023 для передання останній. Згідно поданої суду письмової заяви від 09.11.2023 відповідачка ознайомилася із матеріалами справи № 548/2412/23. У визначений судом строк відзив на позовну заяву, а також заяви чи клопотання на адресу суду від відповідачки не надходили. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідачка та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що за\~результатами розгляду\~справи в\~межах спрощеного\~провадження має\~бути ухвалене\~ рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з таких міркувань. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 27.01.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 936742590 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № 2KW85X8F було направлено позичальнику 27.01.2020 на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів - [NUMBER] . Відповідно до умов кредитного договору кредитор надав відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 8000 грн строком на 30 днів зі сплатою 1,7 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Виконання первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 8000 грн відповідачці підтверджується платіжним дорученням від № f7c8ae74-e1c1-46cb-95c2-4f4f3790af10 від 27.01.2020. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, дію цього договору було продовжено згідно додаткової угоди № 19 від 28.11.2019 та додаткової угоди № 26 від 31.12.2020. Відповідно до умов вказаного договору до нього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 936742590 від 27.01.2020, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 81 від 01.06.2020. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 936742590 від 27.01.2020, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023. В подальшому 06 жовтня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 02/06102023. Відповідно до реєстру боржників від 06.10.2023 до договору факторингу № 02/06102023 від 06.10.2023, до позивача перейшло право грошової вимоги з відповідача за кредитним договором № 936742590 від 27.01.2020 в сумі 22686,92 грн, з яких 7999,20 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14687,72 грн - сума заборгованості за відсотками. Норми права, застосовані судом. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 512 ЦК України\~визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно частини 1\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1\~ст. 641 ЦК України\~пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.ч.1,2\~ст. 1046 ЦК). В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; 2) електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.ч.1-2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.\~526,\~629 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України, встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Указаний висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 28.03.2018 року у цивільній справі № 444/9510/12. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Мотивована оцінка аргументів сторін. Суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими судом, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Суд вважає, що стороною позивача доведено факт погодження між первісним кредитором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачкою всіх суттєвих умов договору та належної інформації про підстави та розмір відповідальності позичальника за прострочення виконання зобов`язання. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Отже, виходячи з принципу правомірності даного правочину, який не визнано судом недійсним, у позичальниці [PERSON] виникло зобов`язання з повернення одержаного кредиту. Враховуючи надані суду докази укладення договорів факторингу, позивачем доведено право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 936742590 від 27.01.2020. Аналізуючи зазначені норми права та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що, оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку ні первісному кредитору, ні позивачу не повернуті, що підтверджується таблицею розрахунку заборгованості за кредитним договором № 936742590 від 27.01.2020, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення, зокрема, фактично отриманої суми кредитних коштів. Як убачається з матеріалів справи, зокрема, розрахунку заборгованості, станом на момент звернення позивача з позовом до суду заборгованість відповідачки перед позивачем складає 22686,92 грн. Наданий позивачем вказаний розрахунок заборгованості за кредитним договором належним чином оформлений та відомостей про включення до розміру заборгованості за тілом кредиту інших платежів не містить. З огляду на встановлені обставини, суд вважає доведеним факт існування між сторонами по справі договірних зобов`язань та невиконання обов`язку відповідача з повернення кредитних коштів, внаслідок чого у [PERSON] виникла заборгованість, яка становить 22686,92 грн, з яких 7999,20 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14687,72 грн - сума заборгованості за відсотками і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги ТОВ "Юніт Капітал" про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2147,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1421 від 13.10.2023. Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідачки на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн на підставі: копії акту прийому-передачі наданих послуг від 11.10.2023; копії договору про надання правничої допомоги № 2023/10 від 11.10.2023 та копії додаткової угоди № 1 до нього; копії рахунку № 63 від 11.10.2023; копії платіжної інструкції від 13.10.2023 № 1134; копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, серія КВ № 000117. Правова допомога полягала в наданні усної консультації стосовно складання позовної заяви та в її складанні. Затрачений час - 3 години, вартість - 50000 грн. Суд, проаналізувавши надані докази, приходить до таких висновків. Відповідно до ч. ч. 2, 3ст. 137ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Витрати позивача на правову допомогу наведені в орієнтовному розрахунку судових витрат в тексті позовної заяви та, на думку суду, підтверджуються належними та допустимими вищенаведеними доказами, розмір вказаних витрат відповідає характеру та обсягу дій, вчинених представником позивача у справі, не є завищеними чи необґрунтованими та є цілком пропорційними предмету спору та складності справи, тому мають бути стягнуті із відповідача на користь позивача. Оскільки позов майнового характеру задоволено повністю, тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2147,20 грн та професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн підлягають стягненню із відповідачки на користь позивача повністю. На підставі ст. ст. 526,\~611,\~612,\~1049,\~1054, 1056-1 України, ст.\~4,\~12,\~13,\~76-81,\~83,\~\~141,\~247,\~259,\~263-265,\~268,\~273,\~279, 352 ЦПК України, суд

Outcome: approved