Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, вказавши, що вона є студенткою 2 курсу за освітньою програмою «Графічний дизайн» Закарпатської академії мистецтв, денної форми навчання, за державним замовленням, термін навчання з 19.09.2022 по 30.06.2026. Наразі вона отримує стипендію в розмірі 1 180,00 грн., інших джерел доходу не має, тому перебуває на утриманні матері, яка надає їй допомогу на добровільній основі. Відповідач у справі є батьком позивача, раніше за рішенням суду він сплачував аліменти на її утримання до набуття повноліття, також він обіцяв надалі допомагати їй на період навчання, однак обіцянки не виконує. Оскільки відповідач добровільно перестав надавати матеріальну допомогу на її утримання, вона змушена звернутися з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу, до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років. Ухвалою суду від 18.10.2023 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 12.12.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позовні вимоги відповідач визнав частково, обґрунтовуючи частковість визнання позову наявністю на утриманні, окрім повнолітньої доньки, трьох малолітніх дітей. Окрім того, він несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг, витрати на придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, витрати на підтримання здоров`я у задовільному стані. Також вважає, що суд має визначити суму аліментів на утримання повнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. на місяць до закінчення донькою навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вислухав представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6 - копія свідоцтв про народження). [PERSON] є студенткою 2 курсу за освітньою програмою «Графічний дизайн» Закарпатської академії мистецтв, денної форми навчання, за державним замовленням, термін навчання з 19.09.2022 по 30.06.2026 (а.с. 7 - копія довідки). Відповідач, у свою чергу, надав докази того, що він з 23.08.2022 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу набула прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 50 - копія свідоцтва про шлюбу). Вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 49 - копія свідоцтва про народження). Крім того, від першого шлюбу [PERSON] має двох малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. Також відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 23.11.2023 подружжя [PERSON] набули статус багатодітної сім`ї (а.с. 47, 48 - копія посвідчення). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Згідно із ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, так як позивач, яка приходиться донькою відповідачу, навчається у навчальному закладі на денній формі навчання на бюджетній основі, що як передбачає можливість отримання повнолітньою дитиною стипендії, так і виключає дану можливість, власного заробітку [PERSON] не має, оскільки навчається на денній формі навчання, та не доведено відповідачем зворотного. Відповідно до Сімейного кодексу України батьки у рівному ступені беруть участь в утриманні як неповнолітньої дитини, так і повнолітньої дитини, яка навчається або продовжує навчання. Таким чином, суд вважає, що є правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання повнолітньої дитини, що навчається, у розмірі 1/6 частини та до досягнення повнолітньою дитиною двадцяти трьох років за умови продовження навчання, оскільки відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, який наразі перебуває на військовій службі в Управлінні забезпечення розвитку озброєння та військової техніки (а.с. 53, 56), тобто має стабільний заробіток. При цьому суд приймає до уваги той факт, що на утриманні відповідача перебуває малолітня донька від другого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Однак, повністю відхиляє доводи відповідача щодо перебування на його утримані двох малолітніх доньок дружини відповідача - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки, як встановлено у судовому засіданні, батько дітей [PERSON] не позбавлений батьківських прав відносно доньок, але ухиляється від сплати аліментів. Треба зауважити, що утримання дітей, в першу чергу, покладається на їх батьків в рівному ступені, тобто на [PERSON] та [PERSON] , а не на відповідача. До того ж малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не усиновлені відповідачем, а набуття родиною [PERSON] статусу багатодітної сім`ї не покладає автоматично на відповідача обов`язки батька дітей щодо утримання. Щодо вимоги відповідача про визначення суми аліментів на утримання повнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. на місяць. Відповідач обґрунтовує свою вимогу у сплаті аліментів саме у твердій грошовій сумі тим, що до подання позивачем позову до суду він сплачував аліменти в саме такому розмірі (а.с. 39-46). Суд відхиляє дану вимогу, оскільки відповідно до приписів ст.181 ч.3 СК України саме позивач визначає спосіб стягнення аліментів, як одержувач аліментів. Також суд вважає необхідним зауважити, що позивач [PERSON] та її матір [PERSON] , як і відповідач [PERSON] , несуть витрати на оплату житлово-комунальних послуг, як за місцем реєстрації, так і за місцем навчання, витрати на придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, витрати на підтримання здоров`я у задовільному стані. Суд знаходить, що згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір, оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір в дохід держави підлягає стягненню з відповідача у сумі 1 073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial