Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

У жовтні 2023 року заявники звернулися до суду з спільною заявою про розірвання шлюбу подружжя, в якій просять розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . У своїй заяві зазначили, що 14.08.2010 уклали шлюб, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 367. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначають, що шлюбні відносини припинено, оскільки через розбіжність у поглядах на життя, спільне проживання сторін, існування сім`ї та збереження шлюбу виявилося не можливим. Посилаються, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважають, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Також зазначають, що подружжям досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того із батьків, хто проживатиме окремо, участі у вихованні дитини того із батьків, хто проживатиме окремо. Дані обставини передбачені договором про між батьками про визначення місця проживання дітей, участь батьків у їх вихованні та визначення способу виконання аліментного обов`язку батьком, який проживає окремо від дітей. Відповідно до умов даного договору донька - [PERSON] , [INFO] , залишаються проживати разом із матір`ю. 16.10.2023 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 16.10.2023 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Заявники в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просять розглядати справу без їх участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 14 серпня 2010 року уклали шлюб, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 367. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 5). Від шлюбу мають дітей - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Судом також встановлено, що сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки та проживають окремо, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Відповідно до договору від 09.10.2023 вбачається, що між сторонами досягнуто згоди щодо визначення місця проживання, участі у забезпеченні умов життя, утримання та вихованні спільної доньки (а.с. 23-24). Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Стаття 109 СК України встановлює, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає за необхідне задовольнити спільну заяву [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки дійшов до висновку про те, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, та відповідно після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved