Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

у червні 2023 року до суду надійшов вказаний позов, мотивований тим, що 28.02.2018 між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір № 901/4433174-СК, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 38 230,00 грн, строком користування до 27.02.2021р. Відповідно до кредитного догвору відповідачу надано кошти на наступних умовах: сума наданого кредитного ліміту до 100\~000,00грн., процентна ставка за встановленим кредитним лімітом 39,6%, зі строком користування 12 місяців. За встановленим кредитним лімітом у відповідні періоди діяли наступні процентні ставки: з 28.02.2018 по 31.01.2019 39,6%, з 01.02.2019 по 27.02.2021 43,2%. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, а тому станом на 10.05.2023 утворилася заборгованість в розмірі 64 066,11 грн, в тім числі: заборгованість по тілу кредиту - 31\~840,93грн.; заборгованість за процентами 30\~525,18грн; штраф 1700грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 4\~684,00 грн. У відзиві на позов (а.с.235-239) відповідач просить відмовити в задоовленні позову, посилаючись на те, що не визнає позов в частині нарахування відсотків та штрафних санкцій, оскільки кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним в силу закону і не створює правових наслідків. Стосовно умов договору, то відповідач стверджує, що вони мають бути зрозумілі споживачу і доведені до його відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а Умови і Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника. Відповідач вважає, що клієнта потрібно повідомляти про усі істотні умови кредитування в письмовому вигляді, а роздруківка з сайту позивача не може виступати належним доказом. Стосовно розрахунку заборгованості, зазначає, що під час дії пільгового періоду кредитодавцем нараховувалися відсотки р розмірі 36,9%, що не відповідає умовам договору. Разом з тим, сторонами погоджено строк дії кредитної лінії 1 рік. Письмових доказів що цей строк був продовжений банком, позивачем не надано. Проценти за користування кредитом можуть нараховуватися виключно в межах визначеного договором строку кредитування, після спливу вказаного строку нарахування процентів за користування кредитом припиняється. За розрахунками відповідача, його заборгованість перед позивачем складає 24\~633,20 грн в межах строку кредитування за погодженою між сторонами відсотковою ставкою 0,0001% пільговий період 1 рік. Щодо стягнення пені, відповідач вказує, що відповідно до Заяви-договору, підписаного позичальником, штрафні санції не передбачені, а також посилається на п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця штрафу, пені за таке прострочення. Ухвалою від 24.07.2023 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у цивільній справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 228). У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просить провести розгляд справи без участі представника позивача (а.с. 5). Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що 8 місяців він добросовісно сплачував кредит згідно з графіком, потім отрмавши повідомлення про збільшення щомісячного платежу, припинив погашати заборгованість, оскільки не мав можливості сплачувати у кредит у збільшеному розмірі. Повідомив, що банк заявив позов про стягнення заборгованості за двома кредитними договорами та незаконно нарахував заборгованість у завищеному розмірі. та Крім того, заявив про застосування строку позовної давності. Враховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності представника позивача та, заслухавши відповідача, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 28.02.2018 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладений договір на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки № 901/4433174-СК, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 38 230,00 грн, строком користування до 27.02.2021р. Відповідно до кредитного догвору відповідачу надано кошти на наступних умовах: сума наданого кредитного ліміту до 100\~000,00грн., процентна ставка за встановленим кредитним лімітом 39,6%, зі строком користування 12 місяців. За встановленим кредитним лімітом у відповідні періоди діяли наступні процентні ставки: з 28.02.2018 по 31.01.2019 39,6%, з 01.02.2019 по 27.02.2021 43,2% (а.с.7-14 т.1). Сторони кредитного договору погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснити повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту №901/4433174-СК, який є невід`ємною частиною цього договору. Отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором підтверджується заявою на безготівкове перерахування коштів, платіжними інструкціями, виписками по особовому рахунку за період з 28.02.2018 по 10.05.2023 (а.с.12-16, 30-206 т.1). Відповідно паспорту споживчого кредиту за карткою «Велика п`ятірка» за встановленим кредитним лімітом діяли наступні процентні ставки: 0,00001% - пільгова процентна ставка та 39,6% - базова процентна ставка річних, реальна річна процентна ставка -40,43% річних (а.с.11 т.1). Умовами надання та обслуговування кредитної лінії встановлено орієнтовний графік платежів (а.с.8,9 т.1). Відповідно до п.8.1.10 Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» плата за обслуговування кредитного залишку нараховується щомісячно, в розрахунковий день поточного місяця, плата нараховується від суми використаних коштів станом на день нарахування (а.с.20 т.1). Згідно п.8.1.12 плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісячно в останній робочий день поточного місяця, як процент від середньої суми заборгованості за кредитною лінією за розрахунковий місяць (а.с.20 т.1). Відповідно до п.8.1.18 Публічної пропозиції банку, погашення заборгованості за поточним рахунком з використанням платіжної картки з встановленою кредитною лінією здійснюється шляхом внесення на поточний рахунок готівкових коштів. В останній робочий день звітного місяця, здійснюється автоматичне погашення заборгованості за кредитною лінією в межах суми витратного ліміту за рахунок недозволеного овердрафту, шляхом списання з поточного рахунку позичальника за наступною черговістю: -строкові проценти-проценти на прострочену частину кредиту-щомісячна комісія (а.с.22 т.1). За п.6. паспорту споживчого кредиту наслідком прострочення або невиконання зобов`язань за договором, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 100 гривень за кожний випадок порушення, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 40,43%. Як видно з наданого позивачем розрахунком заборгованості, станом на 10.05.2023 заборгованість [PERSON] перед АТ «ТАСКОМБАНК» за кредитним договором № 901/4433174-СК від 28.02.2018 складає 64 066,11 грн, з яких: 31 840,93 грн заборгованість за тілом кредиту, 30 525,18 грн заборгованість за відсотками, 1700,00грн.-штраф за період з 28.02.2018 по 10.05.2023 (а.с. 29 т.1). За змістом ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.\~628\~ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Абзацом 2 частини першої статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, на яку в обґрунтування заявлених вимог посилається банк, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З виписки та розрахунку заборгованості по особовому рахунку вбачається, що відповідач здійснював платежі по кредиту, останній платіж в листопаді 2018 року (а.с.29, 30-206 т.1). Суми заборгованості у суду не викликають сумніву, оскільки, розмір і порядок їх нарахування було узгоджено кредитним договором, який було підписано обома сторонами. Розглядаючи заяву відповідача про застосування строку позовної давносмті, суд зазначає, що відповідно до до частини 3 та 4 статті 267\~ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За змістом статей 256, 267\~ЦК України суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог. Статтею 257\~ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони право на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, позовна давність починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З матеріалів справи вбачається, що до суду Банк звернувся 14.06.2023, а тому проценти поза межами трирічного строку позовної давності стягненню не підлягають. Як убачається із розрахунку заборгованості, за період з 01.06.2020 по 14.06.2023 проценти за кредитом 901/4433174-СК від 28.02.2018 складають 8042,57 грн та вказана сума заборгованості підлягає до задоволення. Щодо доводів відповідача про те, що згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця штрафу, пені за таке прострочення, суд зазначає, що позивачем нараховано штраф в розмірі 1700,00 грн за період до 24.02.2022 року, тому штраф підлягає стягненню з відповідача. Суд уважає що з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість в загальному розмірі 41\~583,50 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 31\~840, 93 грн, заборгованості за процентами в розмірі 8042,57 грн грн та суми штрафу в розмірі 1700,00 грн. Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Враховуючи викладене відповідач [PERSON] від сплати судового збору звільнений на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому вимоги позивача про стягнення судового збору не підлягають задоволенню». Витрати Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: partial