Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

15.08.2023 [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом. Посилався на те, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу між батьками, він залишився проживати разом із матір`ю, а батько сплачував аліменти на його утримання за рішенням суду. 28 березня 2005 року він досяг повноліття, у зв`язку із чим, з відповідача припинилися стягуватися аліменти. Проте він і надалі потребує матеріального утримання зі сторони обох батьків. Так, він (позивач) навчається у Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича на денній формі навчання за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення», строк надання освітньої послуги чотири роки. Оплата за один рік навчання становить 32 890грн. Батько [PERSON] має змогу сплачувати аліменти на його утримання, так як є здоровою особою працездатного віку, має постійне місце роботи та регулярний дохід, інших зобов`язань щодо сплати аліментів на утримання дітей або непрацездатних членів сім`ї не має. Просив стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на навчання у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцятирічного віку. Розгляд справи відбувався у відсутність сторін. 28.11.2023 представник позивача - адвокат Чабан А.В. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечувала щодо ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Однак причини неявки не повідомив та відзиву на позов, клопотань, заяв до суду не подав. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] (а.с.7). Після розірвання шлюбу, малолітній [PERSON] залишився проживати разом із матір`ю. Заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22.06.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. (а.с.8). [INFO] [PERSON] досяг повноліття,у зв`язку із чим, стягнення з відповідача аліментів припинено. Втім, повнолітній [PERSON] і надалі потребує матеріального забезпечення з боку обох батьків. Так, судом встановлено, що [PERSON] навчається Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича на денній формі навчання за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення», строк надання освітньої послуги чотири роки. Оплата за один рік навчання становить 32890грн. (а.с.11). За таких обставин, [PERSON] несе витрати пов`язані із його навчанням, які окрім офіційної оплати, складають витрати на проїзд, харчування, придбання необхідної літератури, канцелярські товари тощо. Статтею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 180, ч.3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як вбачається із матеріалів позову, [PERSON] є працездатною особою, стан здоров`я його задовільний, має у частковій власності нерухоме майно, на утриманні непрацездатних батьків та інших неповнолітніх дітей немає, а тому, він може належним чином утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та забезпечувати його усім необхідним. Доказів, які б свідчили протилежне, суду не надано (а.с.23-24). Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, підтверджені дослідженими судом доказами, а також з урахуванням витрат позивача, пов`язаних із навчанням, суд вважає, що [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти на навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з часу подання позовної заяви до суду (15.08.2023) та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцятирічного віку. При цьому суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб [PERSON] пов`язаних із навчанням, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Також відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial