Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно у вигляді частини житлового будинку [ADDRESS] , який залишився після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . В підтвердження своїх вимог посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина на належний спадкодавцю житловий будинок з надвірними допоміжними приміщеннями [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця позивач фактично прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном, так як на момент смерті була зареєстрована та проживала з спадкодавцем, несла витрати на поховання, на свій розсуд розпорядилась спадковим майном. Майно, яке належало спадкодавцю, перейшло в її володіння та користування, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Нотаріус позбавлений можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, так як відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на дане майно. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами , відповідно до вимог ст.ст. 191ч.2, 247 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.200ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримає, просить їх задовольнити. Представник відповідача Іршанської селищної ради в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника, при винесені рішення покладається на розсуд суду. Третя особа : [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги повністю, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Ковалі Коростенського району Житомирської області помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] а.с. 3). Згідно до довідки № 234/05-24 від 10.07.2023 , виданої Іршанською селищною радою Коростенського району Житомирської області, слідує, про те, що житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] , який помер [INFO] , згідно запису в погосподарській книзі №1 за 2006 -2010 р.р., особовий рахунок № [NUMBER] . Рік забудови будинку 1913, матеріал стін -дерево, матеріал покрівлі -шифер .( а.с. 9 ) З довідки № 267/05-24 від 07.08.2023 року, виданої Іршанською селищною радою Коростенського району Житомирської області, слідує, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті за даною адресою були зареєстровані : 1.Син - [PERSON] , 1971 р.н.; 2.Дочка - [PERSON] , 1974 р.н.; 3.Внук - [PERSON] ,1993 р.н., ; 4. [PERSON] ,1999 р.н. ( а.с. 8). Позивач [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про одруження, копією паспорта ( а.с. 4,6,7). Відповідно до положень ст. 100, 101 ЦК УРСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 "Особиста власність" цього ж кодексу не пов"язувала наявність такого права з його обов"язковою державною реєстрацією. На час набуття права власності спадкодавцем на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про прядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст.ст.100,101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 04.01.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку в [ADDRESS] . Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач звернулась до Другої Коростенської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, нотаріус обґрунтовано відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. ( лист відома а.с. 13) Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ч.1ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування є такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved