Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менш передбаченого законом мінімуму, який на даний час складає 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття сина, тобто до [INFO] , затим в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше передбаченого законом мінімуму і до повноліття доньки, тобто до [INFO] , а також стягувати аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення донькою трирічного віку, тобто до [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем у них народилися діти, а саме: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Після повномантабного вторгнення рф була змушена виїхати з України до Польщі, згодом їй стало відомо, що відповідач знайшов іншу жінку та має намір створити нову сім`ю. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки припинилися з березня 2023 року. Так як\~вона перебуває\~по догляду\~за двома\~дітьми до\~досягнення трирічного\~віку,\~то має\~дохід в\~сумі 860\~грн.\~на кожну\~дитину щомісячно. Віповідач на прохання позивача надає матеріальну допомогу, але не в значному розмірі. Позивач стверджує, що відповідач має постійну офіційну роботу, працює у в/ч [NUMBER] , отримує офіційну заробітну плату, здоровий, працездатний інших неповнолітніх дітей не має, аліментів на користь інших осіб не сплачує, а тому позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку і на неї в розмірі 1/4 частини заробітку. 04.10.2023 року по справі було відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Одночасно відповідачу було роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву та встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для його подання. Також відповідача було попереджено про те, що у разі ненадання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами. Відповідач копію ухвали отримав 19.10.2023 року, однак відзиву на позовну заяву до даного часу не надав, таким чином суду вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.02.2020 року по даний час, що підтверджується ксерокопією свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 25.02.2020 року Баранівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 17.(а.с. 5). Відповідач по справі [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 03.12.2020 року Баранівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження [NUMBER] , яке видане 02.05.2022 року відділом реєстрації актів цивільного стану міста Пясечно Республіки Польща.(а.с. 5-6). Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.2\~ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За положеннями ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№789-ХІІ\~від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8\~ст.7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно до ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За приписами ст.ст.180,\~181 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За вимогами ч.3\~ст.181 СК України\~оскільки діти [PERSON] , [PERSON] \~ проживають з позивачем, остання має право на стягнення аліментів та просить їх стягувати у частці від доходу батька. Частиною 1\~ст.182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я таматеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походженнякоштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує наступне. Позивач здійснює догляд за дітьми, відповідач за віком є працездатним, законом на відповідача покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Відповідач проживає окремо від своїх дітей, домовленості щодо утримання яких між сторонами не досягнуто. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів спільних дітей сторін, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог та можливість задоволення позову частково та стягнення з відповідача аліментної плати на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), оскільки саме такий розмір аліментів передбачений до стягнення на утримання двох дітей. Такий розмір аліментів, з урахуванням встановлених обставин справи, буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у\~ст.7 СК України. Згідно ч.1\~ст.191СК України\~ аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову з 02.10.2023 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку суд зазначає наступне. Згідно з ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Однак, позивачем до позовної заяви не надано належних та допустимих доказів про наявність у відповідача доходів, будь-якого матеріального активу як джерела виплати аліментів на утримання дружини, клопотання про витребовання доказів до суду не надходило. Тому у суду немає права для висновку про наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти на дружину до досягнення донькою трирічного віку. Так як утримання неповнолітньої дитини є обов`язком відповідача як особи, яка вказана батьком дитини у свідоцтві про народження останньої, а виплата допомоги дружині за змістом норми ст.84 СК України пов`язана з наявністю у нього можливості як у чоловіка позивача надавати таку допомогу позивачеві, підстави для стягнення аліментів на утримання позивача відсутні.\~\~\~\~\~\~\~\~ А тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити у повному обсязі. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved