Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в особі ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» Регіональний офіс про захист прав споживача, відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування позову вказує, що 02.10.2021 року між ним та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Полісу № ЕР.206155394 щодо належного йому легкового транспортного засобу марки DODGE JOURNEY, номерний знак [NUMBER] , 2013 року випуску. 23.07.2022 року об 11 год. 05 хв. в м. Рівне по вул. Костромська, 49 за його участю настав страховий випадок (зіткнення транспортних засобів). Оскільки протягом більше трьох місяців офіційної інформації по факту дорожньо-транспортної пригоди він не отримав, звернувся з письмовою заявою 09.11.2022 року до ПрАТ СК "ПЗУ Україна" Регіональний офіс (м. Рівне, вул. Відінська, 01) з проханням надати йому можливість ознайомитися з матеріалами страхової справи з правом отримання належним чином завірених копій з матеріалів страхової справи, а у випадку відмови позивач просив письмово повідомити причину відмови. 09.11.2022 року відповідачем йому було відмовлено в можливості одержання матеріалів страхової справи для ознайомлення. Відмова зроблена в грубій зневажливій формі з насміханням над його заявою, відвертою демонстрацією своєї зверхності та хамського відношення. З вказаного приводу в порядку ст. 32 Конституції України йому довелося звернутися до поліції по лінії "102" в зв`язку з порушенням його права на ознайомлення з матеріалами страхової справи. На виклик прибули представники патрульної поліції Шепель Ігор Миколайович, Прислупський Тарас Васильович та Поліщук Володимир Русланович , які не тільки не з`ясували обставини та подію виклику, але навіть не встановлювали особи працівників Регіонального офісу, а тому перевіривши його особу та його представника покинули приміщення Рівненського Регіонального офісу ПрАТ СК "ПЗУ Україна" без будь-якого реагування на виклик. Вказує, що 09.11.222 року його право передбачене ст. 32 Конституції України на ознайомлення з матеріалами, що стосуються його особисто не було забезпечено так як за повідомленням керівника Регіонального офісу (директор Батманська Вікторія Миколаївна) потрібно чекати місяць, щоб отримати відповідь або право на ознайомлення з матеріалами страхової справи. Зазначає, що значно пізніше він отримав поштове відправлення від відповідача, в якому йому було надіслано прості незавірені належним чином копії незрозумілих документів (на власний розсуд відповідача), які він не просив ні надавати, ні надсилати. Зміст цих документів незрозумілий для нього, так само незрозуміла і їх належність (чи не належність) до матеріалів його страхової справи. В такій формі відповідач вирішив остаточно позбавити його права на ознайомлення з матеріалами страхової справи, а також права на отримання завірених належним чином копій на вибір позивача. При цьому не повідомляти письмово причину відмови. Станом на 26.12.2022 року пройшло 46 днів і за весь цей період відповідач не надав можливість познайомитись з матеріалами його страхової справи; не забезпечив його право на отримання належним чином завірених копій документів з матеріалів страхової справи на його розсуд і вибір; не повідомив письмово причину відмови в ознайомленні з матеріалами страхової справи. Просить суд: - визнати право [PERSON] , як споживача послуг - порушеними, а дії Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» протиправними у зв`язку з ненаданням можливості [PERSON] познайомитися з матеріалами його страхової справи; - стягнути з Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (код ЄДРПОУ - 20782312) на користь [PERSON] моральну шкоду (щодо ненадання можливості ознайомитися з матеріалами справи) в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб за прострочений (46 днів, тобто 1,5 місяця), а саме в розмірі 4 026 грн. 00 коп.; - визнати право [PERSON] , як споживача послуг - порушеними, а дії Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» протиправними у зв`язку з незабезпечення права [PERSON] на отримання належним чином завірених копій документів з матеріалів страхової справи; - стягнути з Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (код ЄДРПОУ - 20782312) на користь [PERSON] моральну шкоду (щодо незабезпечення права на отримання належним чином завірених копій документів з матеріалів страхової справи) в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб за прострочений (46 днів, тобто 1,5 місяця), а саме в розмірі 4 026 грн. 00 коп.; - визнати право [PERSON] , як споживача послуг - порушеними, а дії Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» протиправними у зв`язку з неповідомленням [PERSON] письмово про причини відмови в ознайомленні з матеріалами страхової справи; - стягнути з Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (код ЄДРПОУ - 20782312) на користь [PERSON] моральну шкоду (щодо неповідомленням письмово про причини відмови в ознайомленні з матеріалами страхової справи) в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб за прострочений (46 днів, тобто 1,5 місяця), а саме в розмірі 4 026 грн. 00 коп. Позивач та його представник - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просять їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином. Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача в заочному порядку зі згоди позивача та його представника. Заслухавши думку позивача та його представника - [PERSON] , дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 23.07.2022 року о 10 год. 45 хв. за адресою: м. Рівне, вул. Костромська, 49, [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки DODGE JOURNEY, номерний знак [NUMBER] , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, її змінами та під час виїзду з прилеглої території та поворотом ліворуч не надав переваги в русі автомобілем VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі. Внаслідок порушення ПДР автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] як водія транспортного засобу DODGE JOURNEY, номерний знак [NUMBER] була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно Полісу ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів № ЕР.206155394 від 02.10.2021 року. 09.11.2022 року [PERSON] звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» Регіональний офіс (м. Рівне, вул. Відінська, 01) з письмовою заявою про ознайомлення з матеріалами страхової справи та отримання з неї копій. Оскільки, відповідачем право позивача [PERSON] щодо ознайомлення з матеріалами страхової справи забезпечено не було, а тому вказаними діями відповідачем порушено ст. 32 Конституції України та ст. 20 Закону України «Про звернення громадян». Судом встановлено, що 10.11.2022 року відповідачем було розглянуто заяву позивача від 09.11.2022 року щодо надання матеріалів страхової справи № 20385 та 19.11.2022 року на адресу позивача [PERSON] надіслано копію страхового акту, копію Звіту № 189B_SOS_-220727-245542 від 18.08.2022 року, копію відповіді від НПУ та копію повідомлення та пояснення про ДТП ТОВ «Т-Стиль». Відповідно до ч. 3 ст. 32 Конституції України кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею. Судом встановлено, що на розгляді у Рівненському міському суді Рівненської області перебувала цивільна справа № 569/15668/22 за позовом ТОВ «Т-Стиль» до [PERSON] про стягнення 23 311,22 грн. у відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Надіслані відповідачем 19.11.2022 року на адресу позивача [PERSON] копії документів незавірені належним чином та надані на власний розсуд ПрАТ СК «ПЗУ Україна», без врахування волі позивача, оскільки ознайомлення з матеріалами всієї страхової справи потрібно було позивачу для забезпечення його прав та законних інтересів в Рівненському міському суді Рівненської області по розгляду вищевказаної цивільної справи № 569/15668/22, а тому ПрАТ СК «ПЗУ Україна» порушено право позивача передбачене ст. 32 Конституції України, яке полягає у відмові надати можливість самостійно знайомитися з матеріалами страхової справи, обирати та копіювати самостійно з матеріалів страхової справи. Крім того, відсутні докази причин відмови відповідача позивачу [PERSON] щодо ознайомлення зі страховою справою. Отже, суд вважає, що в даному випадку підлягають застосуванню положення Закону України «Про захист прав споживачів» і знаходить підстави для визнання дій ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» протиправними у зв`язку з ненаданням можливості [PERSON] ознайомитися з матеріалами його страхової справи, незабезпечення на отримання належним чином завірених копій документів з матеріалів страхової справи та неповідомленням письмово про причини відмови в ознайомленні з матеріалами страхової справи. Статтею 34 Конституції України встановлено, що кожен має право вільно збирати інформацію - на свій вибір. Відповідачем всупереч ст. 34 Конституції України позбавлено позивача такого права. Порушення полягає у відмові надати можливість самостійно знайомитися з матеріалами страхової справи, обирати та копіювати документи самостійно з матеріалів страхової справи. Направлені відповідачем документи не враховували волю позивача, порушили його право, передбачене ст. 32 Конституції України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про інформацію» основними напрямами державної інформаційної політики є забезпечення доступу кожного до інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання та використання інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Ця норма закону порушена відповідачем, оскільки він не забезпечив доступ позивача до матеріалів страхової справи, не надав останньому права на вільне одержання інформації. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про інформацію» ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації. Відповідач обмежив позивача у виборі форм і джерел отримання інформації, нав`язавши форму отримання інформації, яку позивач не заявляв. Відповідно до ст. 27, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про інформацію» порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законами України. У разі якщо порушенням права на свободу інформації особі завдано матеріальної чи моральної шкоди, вона має право на її відшкодування. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди визначені ст.ст. 1166, 1167 ЦК України (презумпція вини заподіювача шкоди), нормами яких встановлено, що моральна шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Саме тому на відповідача покладається обов`язок довести факт відсутності своєї вини у разі порушення права позивача на ознайомлення з матеріалами страхової справи, отримання копій з неї на розсуд позивача. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини захищаються судом, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Також, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц вказала, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Крім того, Велика Палата Верховного Суду в п. 49 постанови від 01 вересня 2020 року в справі № 216/3521/16-ц зазначила, що виходячи з положень статей 16 і 23 Цивільного кодексу України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Також, Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» зазначив, що заявнику не може бути предявлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом. В зв`язку із відсутністю інформації по факту ДТП, яка сталася 23.07.2022 року позивач звернувся до відповідача, подавши 09.11.2022 року заяву про ознайомлення з матеріалами страхової справи з правом на отримання з неї копій, однак відповідачем не було надано такої можливості позивачу самостійно обирати та копіювати матеріали страхової справи, а також відсутність обґрунтованої відмови у наданні ознайомитися з матеріалами страхової справи призвело до душевних хвилювань позивача щодо здійснення забезпечення його прав, свобод та законних інтересів в Рівненському міському суді Рівненської області по розгляді цивільної справи № 569/15668/22. А тому, оцінивши наявні в справі докази, суд дійшов висновку, що у зв`язку з порушенням прав позивача, як споживача послуг, останній поніс моральні страждання, які виразилися у душевних хвилюваннях і має право на відшкодування моральної шкоди, виходячи з мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.12.2022 року становить 2 684,00 грн., оскільки за чинним законодавством України розмір прожиткового мінімуму є різновидом державних гарантій, які були порушені відповідачем. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить, зокрема, з характеру страждань, яких зазнав позивач, їх тривалості, а також враховує вимушені зміни в організації життя, тому вважає, що: -не надання відповідачем можливості позивачу на ознайомлення з матеріалами страхової справи за прострочений період (46 днів, тобто протягом півтора місяця) : 2684,00 грн. * 1,5 місяців = 4026,00 грн.; -не забезпечення відповідачем права позивача на отримання належним чином завірених копій документів з матеріалів страхової справи на розсуд позивача) за прострочений період (46 днів, тобто протягом півтора місяця) : 2684,00 грн. * 1,5 місяців = 4026,00 грн.; -не повідомлення відповідачем письмово про причини відмови позивачу в ознайомленні з матеріалами страхової справи за прострочений період (46 днів, тобто протягом півтора місяця) : 2684,00 грн. * 1,5 місяців = 4026,00 грн., а тому компенсація в сумі 12 078 грн. буде належною сатисфакцією понесених душевних страждань. На підставі викладеного,

Outcome: approved