Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

20.09.2023 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Славутської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області Шкапій В.Я., про визначення частки в спільній власності та визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що їй, [PERSON] , та її матері [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 6810600000:02:001:0049, площею 0,0839 га за адресою: [ADDRESS] . Вказана земельна ділянка була надана у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд відповідно до рішення Славутської міської ради від 22.12.2004 № 6.4. На вказаній земельній ділянці знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який на праві власності належав позивачці та [PERSON] в рівних частках (1/2). [PERSON] померла [INFO] . Для оформлення спадщини [PERSON] , як спадкоємиця за законом, звернулась до приватного нотаріуса Славутського міського нотаріального округу Шкапій В.Я., яка оформила право власності на частину спадкового майна, а саме на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0839 га, з кадастровим номером 6810600000:02:001:0049, було відмовлено у зв`язку із тим, що вказана земельна ділянка передана співвласникам на праві спільної сумісної власності, а частка померлої [PERSON] в праві спільної сумісної власності не визначена. За таких обставин позивачка [PERSON] звернулась до суду та просила: визначити її частку як спадкоємиці за законом після смерті [PERSON] в спільній власності на земельну ділянку загальною площею 0,0839 га, кадастровий номер 6810600000:02:001:0049, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 1/2.; визнати за нею, [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на частку земельної ділянки загальною площею 0,0839 га, кадастровий номер 6810600000:02:001:0049, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 21.09.2023 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 17.10.2023. 17.10.2023 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 14.11.2023. 14.11.2023 розгляд справи не відбувся у зв`язку з відрядженням головуючої судді Мотонок Т.Я.. 06.12.2023 в призначений час учасники справи до суду не з`явились. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Від Славутської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника міської ради. Проти позову заперечень не мають. Від приватного нотаріуса Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області Шкапій В.Я. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином суд, приймаючи до уваги заяви учасників справи, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Славутської міської ради від 22.12.2004 року № 6.4 [PERSON] та [PERSON] є власниками земельної ділянки площею 0,0839 за адресою: [ADDRESS] , із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель (присадибна ділянка), про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 060067 (а.с. 5, 6). Зазначена земельна ділянка зареєстрована 09.12.2015 в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером: 6810600000:02:001:0049, про що свідчить витяг із Державного земельного кадастру (а.с. 7) [PERSON] , матір позивачки [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14, 16). З матеріалів спадкової справи № 113/2018, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вбачається, що єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] є її дочка, [PERSON] . 23.11.2018 [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 52). Разом із тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку загальною площею 0,0839 га, кадастровий номер 68106000000:02:001:0049, що знаходиться в [ADDRESS] , неможливо, оскільки вказана земельна ділянка передана співвласникам на праві спільної сумісної власності, а частка померлої [PERSON] в праві спільної власності не визначена (а.с. 54). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 86 Земельного кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з зазначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Отже, з огляду на рівність часток співвласників на земельну ділянку кадастровий номер 6810600000:02:001:0049, площею 0,0839 га, частки [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку є рівними та складають по за кожним співвласником і [PERSON] як єдиний спадкоємець майна померлої [PERSON] має право на спадкування вказаної частки. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах закону та підлягають повному задоволенню. На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved