Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 26.07.1996 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної Ради народних депутатів міста Дніпропетровська, актовий запис №417. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що він з [PERSON] перебуває в шлюбі з 26.07.1996. Від подружніх стосунків дітей не мають. Під час спільного проживання між ними постійно виникали суперечки та сварки, внаслідок чого між ними склалися неприязні стосунки. З 2018 року шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя, шлюб існує формально, вони проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам. Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник - адвокат Новіков О.М. подавсуду заяву про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та заяви сторін, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 26.07.1996 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної Ради народних депутатів міста Дніпропетровська за актовим записом №417. Спільних дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально, примирення позивач не бажає, а відповідачка не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до статей 105 та 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між сторонами не можливе, а відповідачка не заперечує щодо його розірвання, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Згідно з ч.1 ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, враховуючи, що відповідачкою до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову та приймаючи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідачки на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп. Решту судового збору в розмірі 536 грн 80 коп необхідно компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved