Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

до суду надійшов зазначений позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] 16 692 грн страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого; 75 114 грн страхового відшкодування у зв"язку із втратою годувальника; 18 000 грн витрати на професійну правничу допомогу. Обгрунтовує вимоги таким. 03.01.2019 близько 17год 50хв по вул. О.Тихого у с.Олексієво-Дружківка, Донецької області відбулася дорожньо-транспортна пригода, (далі ДТП), в якій водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки "NISSAN Primera" р.н. [NUMBER] , скоїв наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок вказаної ДТП [PERSON] загинула на місці події. За фактом ДТП СУ ГУНП в Донецькій області внесло матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019050000000004. Дружківський міський суд 23.03.2020 виніс вирок у справі №229/1895/19, яким [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. В результаті ДТП та наслідків від нього, батько потерпілої [PERSON] - [PERSON] та мати потерпілої [PERSON] - [PERSON] , зазнали шкоди у зв"язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов"язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "NISSAN Primera" р.н. [NUMBER] , була застрахована у відповідача, відповідно до договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК9773857 (чинного на дату ДТП). Представник позивача повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом України №1961-ІV від 01.07.2004 "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", із заявою на виплату страхового відшкодування. Серед заявлених позивачем до відшкодування вимог містились: для [PERSON] : 16 692грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, встановленої п. 27.3 ст. 27 Закону №1961-ІV; 25 850грн в рахунок відшкодування витрат на поховання; 21 300грн в рахунок відшкодування витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам"ятника; 75 114грн в рахунок відшкодування витрат у зв"язку з втратою годувальника. для [PERSON] : 16 692грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, встановленої п. 27.3 ст. 27 Закону №1961-ІV; 75 114грн в рахунок відшкодування витрат у зв"язку з втратою годувальника. Листом №13304/7120 від 07.09.2020р. відповідач повідомив позивача та його представника про прийняття рішення про страхову виплату у розмірі 91806грн. Листом №13304/7120 від 07.09.2020р. відповідач повідомив [PERSON] та його представника про прийняття рішення про страхову виплату у розмірі 91806грн. Заявою №8015 від 29.09.2020р представник позивача повідомив відповідача про смерть [PERSON] . У зв"язку з чим просив відповідача здійснити перерахунок суми страхового відшкодування на користь [PERSON] та виплатити їй страхове відшкодування, пов"язане із заподіяною моральною шкодою 16692грн та страхове відшкодування, пов"язане із втратою годувальника 75114,00грн. Відповідача було повідомлено, що [PERSON] належну йому частку страхового відшкодування не отримував. Позивачка звернулася за оформленням спадщини до нотаріуса. Нотаріус скерував запит до відповідача про надання інформації про належні [PERSON] кількість та розмір страхових виплат у зв"язку зі смертю [PERSON] . Листом відповідача №122 від 26.01.2021р було повідомлено нотаріуса, що не входять до складу спадщини права та обов"язки на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я, відповідно не входять до складу спадщини права та обов"язки як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 ЦК України. Відповідач визнав ДТП страховим випадком, прийняв рішення про виплату страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди та втрати годувальника на користь обидвох батьків загиблої [PERSON] та фактично виплатив таке відшкодування на їх користь. Позивачка отримала в досудовому порядку страхове відшкодування заподіяної моральної шкоди та відшкодування, пов"язаного із втратою годувальника в загальному розмірі 91 806грн. Решта страхового відшкодування в розмірі 1/2 частини, що становить 91 806грн належної до виплати батькові загиблої [PERSON] , потерпілими не отримана, а отже твердження відповідача про повне виконання ним своїх зобов"язань за полісом № АК /9773857 від 15.01.2018 року, покладених Законом України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відповідає дійсності. Відповідач відмовився від виплати цієї частки страхового відшкодування на користь позивача та відмовився надавати інформацію стосовно виплати для отримання свідоцтва про право на спадщину. Фактично виплачене страхове відшкодування з моменту переказу на банківські реквізити особи перестали бути правами чи обов"язками, це вже майно, яке належить померлій особі. Ухвалою суду від 20.05.2022р прийнято до розгляду цю позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Визначено розгляд справи проводити в загальному порядку. Призначено підготовче засідання. (а.с.46-48) Ухвалою суду від 20.06.2022р закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. (а.с.55-56) 24.06.2022р до суду надійшов відзив відповідача на позов в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог посилаючись на таке. 07.09.2020р АТ "СГ "ТАС" прийнято рішення про страхову виплатуу розмірі 91806грн. Шкода, пов"язана зі смертю потерпілої згідно п.27.2 ст. 27 Закону становить 75 114грн для батька [PERSON] ; шкода, пов"язана зі смертю потерпілої згідно п. 27.3 ст. 27 Закону становить 16 692грн моральна шкода для батька [PERSON] . Також прийнято рішення про страхову виплату у розмірі 91806грн (75114+16692) для матері потерпілої [PERSON] 01.12.2020р АТ "СГ "ТАС" прийнято рішення про доплату страхової виплати [PERSON] , а саме витрат на поховання у розмірі 16 388грн. Про смерть батька потерпілої, [PERSON] , який помер [INFO] , АТ "СГ "ТАС" було поінформовано лише 01.10.2020р. АТ "СГ "ТАС" в повному обсязі виконало свої зобов"язання за Полісом №АК/9773857 від 15.01.2018року, що покладені Законом України "Про обов"язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Не входять до складу спадщини права та обов"язки, що неразривно пов"язані з особою спадкодавця, зокрема право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я. Оскільки обов"язок АТ "СГ "ТАС" щодо виплати страхового відшкодування за шкоду заподіяну смертю [PERSON] її батькові, [PERSON] , відповідно до ст.ст. 608,515,1219, є зобов"язанням нерозривно пов"язаним з особою кредитора, воно припинилося смертю і не може бути відступлене іншому кредитору, виключно і в порядку спадкування. За відсутності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення страхового відшкодування, відсутні також підстави для задоволення інших позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , адвокат Стефківський В.І. , підтримав позовні вимоги, і просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд встановив такі фактичні обставини. 03.01.2019року сталося ДТП внаслідок якої загинула [PERSON] . Вироком Дружківського міського суду від 23 березня 2020р [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вказаної ДТП за ч.2 ст. 286 КК України (а.с.18, 26-28). Цивільно -правова відпоівідальність водія [PERSON] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "СГ "ТАС" згідно полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК /9773857 від 15.01.2018. Цей факт визнається відповідачем. Батьками померлої [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] . (а.с.19-21) Згідно заяви представника [PERSON] , [PERSON] , (а.с.11) останній звернувся до АТ "СГ "ТАС" (приватне), з заявою на виплату страхового відшкодування, яка датована 06.06.2020р. 16.06.2020р відповідач отримав заяву про страхову виплату на користь [PERSON] у порядку відшкодування шкоди, завданої смертю його доньки, [PERSON] , яка загинула внаслідок ДТП 03.01.2019р. 07.09.2023 відповідач прийняв рішення про страхову виплату згідно п.п.27.2,27.3 ст.27 Закону України № 1961-IV на користь [PERSON] за смерть його доньки [PERSON] , яка настала [INFO] внаслідок ДТП за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] в сумі 75 114грн як страхове відшкодування витрат у зв"язку із втратою годувальника, в сумі 16 692грн як страхове відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого. (а.с.25,30,72,73). 01.10.2020р відповідач отримав нотаріально завірену копію свідоцтва про смерть [PERSON] , що вбачається з листа відповідача від 26.01.2021 на адресу приватного нотаріуса Радіонова Ю.В. (а.с.14,36) Згідно свідоцтва про смерть (а.с.29) [PERSON] помер [INFO] . Фактично страхове відшкодування [PERSON] не виплачено. Цей факт не заперечується відповідачем. За доводами відповідача не входять до складу спадщини права та обов"язки , що нерозривно пов"язані з особою спадкодавця, зокрема право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я. Оскільки обов"язок АТ "СГ "ТАС", щодо виплати страхового відшкодування за шкоду заподіяною смертю [PERSON] , її батькові [PERSON] , є зобов"язанням нерозривно пов"язаним з особою кредитора, воно припинилось смертю і не може бути відступлене іншому кредитору, виключно і в порядку спадкування. Мотиви, з яких виходить суд. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ст. 12 ЦПК України) Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України) Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. (ст. 1222ЦК України). Страхові виплати (страхове відшкодування) спадкуються на загальних підставах (ст. 1229 ЦК України). Позивач стверджує, що вона звернулася за оформленням спадщини до органу нотаріату, проте належних доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано. До позову додано лист приватного нотаріуса Дружківського міського нотаріального округу Ю.В. Радіонова №467/02-14/114-2020 від 14.12.2020, проте з нього не вбачається за чиєю заявою було відкрито спадкову справу. Доказів, що позивачка та [PERSON] , на момент смерті останнього, перебували в шлюбі та проживали разом, суду не надано. Отже достатніх та належних доказів, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] , суду не надано. В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що заява [PERSON] про виплату страхового відшкодування, яка датована 06.06.2020р, дійсно була направлена на адресу відповідача 06.06.2020р. Відповідач зазначає на те, що таку заяву ним отримано 16.16.2020р., тобто після смерті [PERSON] . Позивачем не доведено, що [PERSON] за життя звернувся до відповідача із заявою про виплату відшкодування, відповідно не доведено , що померлий [PERSON] за життя отримав право на одержання страхових виплат. За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, тому в їх задоволенні необхідно відмовити. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України , не підлягають задовленню і вимоги про відшкодувнаня витрат на правову допомогу.

Outcome: dismissed