Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

27.04.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову вказує, що перебувала в трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «ЗІР» 24 роки. 10.11.1998 була прийнята на посаду завідуючої кабінетом контактної корекції зору - наказ №18 від 10.11.1998. 03.01.2023 позивачка була звільнена з займаної посади за власним бажанням за ст. 38 КЗпП - наказ №1 від 03.01.2023, оскільки відповідач не забезпечував ні роботою ні зарплатою тривалий час. Відповідач і раніше не сплачував зарплату своєчасно, у зв`язку з чим позивачка зверталась до органів контролю за дотриманням трудового законодавства, після чого зарплата сплачувалась. З введенням в Україні воєнного стану 24.02.2022 Указом Президента позивачці роботодавцем було повідомлено, що вона буде перебувати у відпустці без збереження заробітної плати. З наказом позивачку не ознайомили. В день звільнення за власним бажанням 03.01.2023 [PERSON] була видана трудова книжка та повідомлено про відсутність розрахунку, оскільки вона не працювала з лютого 2022 року. Починаючи з травня 2021 року ТОВ «Фірма «ЗІР» не сплачувала заробітну плату [PERSON] до лютого 2022. На звернення позивачка до ТОВ про надання довідки про заборгованість для її розрахунку, їй було повідомлено, що таку довідку не нададуть. Натомість 16.02.2023 була надана довідка №ЗР100000004 про доходи, яка містить неправдиву інформацію щодо посади і доходу, оскільки включено період з травня 2021 по лютий 2022. Зазначає, що відповідач ніколи не знайомив позивачку з наказами. З наданої довідки вбачається, що [PERSON] нарахована і не виплачена зарплата, заборгованість по заробітній платі з травня 2021 по лютий 2022 становить за 10 місяців : 6000,00 (травень 22) + 6077,18 (червень) +6080,89 (липень) + 6080,89 (серпень) + 6193,86 (вересень) + 6080,89 (жовтень) + 6080,89 (листопад) + 6823,67 (грудень) + 6650,00 (січень 23)+ 5652,50 (лютий) = 61 650, 77 грн. Середній заробіток за час затримки розрахунку вираховується з останніх 3 місяців оплати - лютий, березень та квітень 2021 і становить (4773,84+3000+8537,10): 3 місяці = 5436,98 грн. і помножити на 4 місяці затримки розрахунку = 21747,92 грн. Зарплатний проект у ТОВ «Фірма «ЗІР» відсутній, заробітна плата отримувалась на підставі відомостей під особистий підпис. Зарплатної картки позивачка у ТОВ не мала. При вирішенні спору в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, позивачка просить врахувати, що затримка заробітної плати відповідачем була систематичною багато років поспіль, вона не пов`язана з воєнним станом, оскільки на 24.02.2022 вже складала 10 місяців і відповідач залишив позивачку з родиною без засобів існування у період гострої фази війни у Київській області і Києві, що змусило родину залишити домівку. Чоловік позивачки [PERSON] також є працівником ТОВ і по даний час не звільнений і заробітну плату не отримує тривалий час, у зв`язку з чим також звертається до суду з позовом про стягнення заробітної плати. Родина має неповнолітнього сина [PERSON] , 2006р.н., якого батьки зобов`язані утримувати і навчати. ТОВ наразі працює і свою діяльність не зупиняє, є товарообіг і дохід. Залишившись без засобів до існування під час воєнного стану позивачка та її чоловік весь вільний час проводять у можливості пошуку заробітку та додаткового заробітку. Позивачка працевлаштувалась на мінімальну зарплату у державну установу. За період січня, лютого, березня 2023 року мали місце постійні відсутність електрозабезпечення, тепла, повітряні тривоги, внаслідок чого родина , яка проживає у м. Вишгороді Київської області, де зокрема було влучання ракети у сусідній з позивачкою будинок, була зайнята влаштуванням особистого побуту та життя сім`ї та неповнолітнього сина, який закінчує школу. Безумовно, сам факт наявності воєнного стану не є поясненням пропуску строку, проте враховуючи всі викладені вище обставини, зміну способу життя позивачки, місце її проживання, стрес та фінансову скруту сім`ї саме через війну в Україні, тривалий час її бездоганної роботи у відповідача, невеликий термін пропуску, а також систематичне порушення трудового законодавства саме відповідачем, що про нарахування зарплати за спірний період [PERSON] дізналась з довідки від 16.02.2023, що вона змушена постійно звертатися до органів контролю дотримання трудового законодавства, підроблення відповідачем бухгалтерських довідок, довідки про доходи, та інформації до ПФУ щодо здійснених виплат: а саме, що ТОВ подана недостовірна інформація до ОК-7 про сплату заробітної плати [PERSON] , в зв`язку з чим просить суд визнати причини пропуску в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку поважними і поновити його. Крім того, просить врахувати, що в даному випадку, з позивачки вирахувані обов`язкові платежі, якими формується державний фонд ПФУ, а зарплата нею не отримана, а тому інтереси держави дотримані, а права позивачки грубо порушені відповідачем. Порушено баланс інтересів держави і громадянина. Відповідач надає неправдиву інформацію щодо отриманого доходу, відповідно до довідки форми ОК-7, сформованої засобами автоматичних систем ПФУ у квітні 2023 за звітний період 2021 року за [PERSON] відповідачем сплачені ЄСВ і зазначено суму доходу, однак позивачка заробітну плату не отримувала під розпис у відомості. За 2022 рік звіти до ПФУ не здані. Вважає, що така поведінка відповідача заслуговує на застосування такої санкції як стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Просить суд поновити [PERSON] строки звернення до суду з позовом в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку; стягнути з Товариства з Обмеженою відповідальністю «Фірма «ЗІР» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі при розрахунку 61650, 77 грн., стягнути з Товариства з Обмеженою відповідальністю «Фірма «ЗІР» на користь [PERSON] заборгованість за час затримки розрахунку при звільненні з січня 2023 року по квітень 2023 року - 21 747, 92 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 04.05.2023 року по справі відкрито спрощене провадження без виклику сторін . Ухвалою від 04.05.2023 року по справі витребувано докази, разом з тим ухвала про витребування доказів залишена відповідачем без виконання. Копію ухвали про відкриття провадження по справі та ухвалу про витребування доказів відповідач отримав 24.05.2023 року, проте залишив її без виконання. Окрім того, ухвала про витребування доказів направлялася відповідачу неодноразово на електронну адресу, а 14.09.2023 року направлена на поштову адресу. Разом з тим, відповідач не виконав вимоги ухвали суду взагалі, що свідчить про зловживання відповідачем процесуальними правами. В подальшому позивач подала заяву про уточнення позову в якій посилається на те, що після відкриття провадження у справі відповідачем було частково сплачено заборгованість, а саме: 15.07.2023 - 1440,00 грн; 16.07.2023 - 12100,00 грн., 22.07.2023 - 9950,00 грн., 12.08.2023 - 10000,00 грн., 25.08.2023 - 5000,00 грн., 03.09.2023 - 5110,00 грн., 13.09.2023 - 5000,00 грн., 21.09.2023 - 10000,00 грн.Всього сплачено 73 600,00 грн. При цьому зазначає, що ці суми переводилися директором товариства на особисту картку [PERSON] без вказівки призначення. Враховуючи, що сума заборгованості по заробітній платі становила 61650,77 грн., то ця заборгованість була сплачена відповідачем 13.09.2023, у зв`язку з чим до суду подано заяву про залишення позову в цій частині без розгляду, яку ухвалою від 29.11.2023 року в цій частині залишено без розгляду. Період стягнення заборгованості за час затримки розрахунку при звільнені при подачі позову складала 4 повні місяці з 03 січня 2023 року по квітень 2023 (день подачі позову). На даний час цей період збільшився до часу повного розрахунку по сплаті заробітної плати тобто по 13.09.2023 року і складає ще 4 повні місяці. У зв`язку з чим позовні вимоги збільшено. Розрахунок заборгованості за час затримки розрахунку при звільненні становить: середній заробіток за час затримки розрахунку вираховується з останніх 3 місяців оплати - лютий, березень та квітень 2021 і становить (4773,84+3000+8537,10): 3 місяці = 5436,98 грн і помножити на повних 8 місяців затримки розрахунку з 03.01.2023 (день звільнення) по 13.09.2023 (день виплати заборгованості по зарплаті) = 43 495,84 грн. Враховуючи сплачену суму 73 600,00 грн, з якої 61650,77 є заборгованістю по заробітній платі, то 11 949,23 грн є частковою сплатою заборгованості за час затримки розрахунку. 43495,84 грн. ( заборгованість за час затримки розрахунку) - 11 949,43 грн (що сплачені у вересні 2023) = 31546,21 грн - складає остаточно заборгованість за час затримки розрахунку. Просить суд продовжити [PERSON] строк подання даної заяви про збільшення позовних вимог; стягнути з Товариства з Обмеженою відповідальністю «Фірма «ЗІР» на користь [PERSON] заборгованість за час затримки розрахунку при звільненні з січня 2023 року по 13 вересня 2023 року (за повних 8 місяців) - 31546,21 грн; стягнути з Товариства з Обмеженою відповідальністю «Фірма «ЗІР» судовий збір на користь держави та витрати на надання правничої допомоги на користь [PERSON] . Відповідно до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України строк подачі заяви обмежується 30 днями з дня відкриття провадження, а тому з метою повного та об`єктивного розгляду порушено питання про продовження даного строку. Враховуючи ст.279 ЦПК України та з урахуванням того, що лише після звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, відповідач сплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, суд доходить до висновку, що слід продовжити [PERSON] строк подання заяви про збільшення позовних вимог. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Як убачається з матеріалів справи позивач [PERSON] перебувала в трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «ЗІР» . 10.11.1998 була прийнята на посаду завідуючої кабінетом контактної корекції зору - наказ №18 від 10.11.1998. 03.01.2023 позивачка була звільнена з займаної посади за власним бажанням за ст. 38 КЗпП - наказ №1 від 03.01.2023 року. З введенням в Україні воєнного стану 24.02.2022 Указом Президента позивачці роботодавцем було повідомлено, що вона буде перебувати у відпустці без збереження заробітної плати. З наказом позивачку не ознайомили, протилежне не встановлено. В день звільнення за власним бажанням 03.01.2023 з [PERSON] була видана трудова книжка та повідомлено про відсутність розрахунку, оскільки вона не працювала з лютого 2022 року. Починаючи з травня 2021 року ТОВ «Фірма «ЗІР» не сплачувала заробітну плату [PERSON] до лютого 2022. Як зазначає позивач у своїй уточненій заяві, що сума заборгованості по заробітній платі становила 61650,77 грн., то ця заборгованість була сплачена відповідачем 13.09.2023. В своїй уточненій заяві позивач посилається на те, що в рахунок заборгованості по заробітній платі та частково по середньому заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідачем проведені наступні оплати: 15.07.2023 - 1440,00 грн; 16.07.2023 - 12100,00 грн., 22.07.2023 - 9950,00 грн., 12.08.2023 - 10000,00 грн., 25.08.2023 - 5000,00 грн., 03.09.2023 - 5110,00 грн., 13.09.2023 - 5000,00 грн., 21.09.2023 - 10000,00 грн. Всього сплачено 73 600,00 грн. Період стягнення заборгованості за час затримки розрахунку при звільнені при подачі позову складав 4 повні місяці з 03 січня 2023 року по квітень 2023 (день подачі позову). На даний час цей період збільшився до часу повного розрахунку по сплаті заробітної плати тобто по 13.09.2023 року і складає ще 4 повні місяці. Розрахунок заборгованості за час затримки розрахунку при звільненні становить: середній заробіток за час затримки розрахунку вираховується з останніх 3 місяців оплати - лютий, березень та квітень 2021 і становить (4773,84+3000+8537,10): 3 місяці = 5436,98 грн. і помножити на повних 8 місяців затримки розрахунку з 03.01.2023 (день звільнення) по 13.09.2023 (день виплати заборгованості по зарплаті) = 43 495,84 грн. Враховуючи сплачену суму 73 600,00 грн., з якої 61650,77 є заборгованістю по заробітній платі, то 11 949,23 грн. є частковою сплатою заборгованості за час затримки розрахунку. 43495,84 грн. (заборгованість за час затримки розрахунку) - 11 949,43 грн. (що сплачені у вересні 2023) = 31546,21 грн. - складає остаточно заборгованість за час затримки розрахунку. Відповідач доводи позивача належними та допустимими доказами не спростував, а тому суд приймає розрахунок підготовлений позивачем та погоджується з ним. Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату - кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Стаття 55 Конституції України наголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку. Середня заробітна плата вирахувана відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100. За ч.2 ст. 233 КЗпП України працівник у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Частина 1 ст. 233 КЗпП України встановлює тримісячний строк для звернення до суду за вирішенням інших трудових спорів. Відповідно до висновку ВП ВС у постанові від 08.02.2022 у справі №755/12623/19 на вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки при розрахунку відповідно до ст.117 КЗпП України, застосовується тримісячний строк звернення до суду, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений орган фактично розрахувався з ним. Суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки позивач звернулася до суду в квітні 2023 року, а остаточна заборгованість по заробітній платі відповідачем проведена лише 13.09.2023 року, протилежне судом не встановлено. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оцінивши зібрані по справі докази, суд доходить до висновку, що відповідач допустив порушення трудового законодавства в частині виплати позивачу заробітної плати при звільненні. Заробітна плата погашалася відповідачем частинами після звернення позивача до суду з позовом, а тому суд доходить до висновку, що у суду є всі підстави для задоволення позову та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ЗІР» на користь [PERSON] заборгованість за час затримки розрахунку при звільненні за період з січня 2023 року по 13 вересня 2023 року в сумі 31546,21 грн . Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved