Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, яка виникла за період з 01.06.2018 року по 01.01.2019 року у розмірі 787,92 гривень і судових витрат у розмірі 2684,00 гривні, посилаючись на те, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] , і користується електроенергією (особовий рахунок № [NUMBER] ). ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснює постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі укладеного договору про користування електричною енергією від 06.01.2009 року та відкритого особистого рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відповідно до розрахунку за період 01.06.2018 року по 01.01.2019 року за спожиту електроенергію за адресою [ADDRESS] , заборгованість складає 787,92 гривень. Відповідачем за вище вказаний період спожито 2614 кВт. годин вартістю 3845 гривень 52 копійки. За вище вказаний період оплата за спожиту електричну енергію надійшла в сумі 3057 гривень 60 копійок. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленою судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 06 січня 2009 року між ВАТ «Запоріжжяобленерго» та [PERSON] укладено договір №113604718 про користування електричною енергією (а.с.6-7). Згідно розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] за період з 01.06.2018 року по 01.01.2019 року заборгованість складає - 787 гривень 92 копійки (а.с.3). Правовідносини між енергопостачальником та побутовими споживачами електричної енергії до 26.06.2018 року регулювались Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 із змінами та доповненнями (далі за текстом ПКЕЕН). Згідно з абзацом 2 пункту 1 ПКЕЕН, ці правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форми власності. Відповідно до пункту 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. Згідно з пунктом 20 ПКЕЕН, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду за електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач - це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Суд приходить до висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які виразились в порушенні строків та порядку оплати послуг за спожиту електричну енергію, позивач зазнав збитків, які підлягають відшкодуванню. У зв`язку із викладеним, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.06.2018 року по 01.01.2019 року включно, підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved