Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

[PERSON] , яка зареєстрована в [ADDRESS] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей. Мотивуючи тим, що від шлюбу з відповідачем має двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] діти проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Їй одній складно утримувати двох дітей. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому просить стягувати з нього на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісяця, посилаючись на те, що він регулярно надавав і надає грошові кошти дітям особисто на руки, що можуть підтвердити самі діти. Також, він перераховував гроші на карткові рахунку дітей, в той період коди вони перебували у м. Львів. З квітня 2023 року він не працює і не має заробітку, але виконує бойові завдання із оборони держави у ТРО, що ускладнює пошуки роботи. В період його безробіття утримувати дітей допомагає його мати - [PERSON] , 1944 р.н., яка є пенсіонером та які в березні цього року було зроблено операцію на серці. Після хірургічного втручання на серці мати наразі потребує його догляду та допомоги, так як проживає сама та будь-яке навантаження їй заборонено. Крім того, витрачаються значні кошти для реабілітаційного періоду після операції на серці, придбання ліків, відвідування лікарів, постійний контроль. Запевняє, що зможе сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно і ніколи від цього не відмовлявся і не ухилявся, оскільки вони його є дітьми і він зобов`язаний їх утримувати і утримує в добровільному порядку. Позивач надала відповідь на відзив, в якій просить відзив відхилити, а її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що закон визначає способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину за домовленістю між ними. Вона бажає отримувати кошти на утримання дітей в частці від доходу батька, а не в твердій грошовій сумі. Відповідач фізично здоровий, на його утриманні окрім дітей, нікого не має. Посилання у відзиві, що на його утриманні перебуває мати нічим не підтверджено. Його мати сам себе утримує матеріально, отримує пенсію підвищеного рівня. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 гривні. Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, а також ту обставину, що відповідач є працездатною особою, на утриманні інших дітей, тощо немає, так як доказів зворотнього суду надано не було, зобов`язаний утримувати своїх дітей, однак утримує їх в добровільному порядку, та згідно з копій квитанцій наданих відповідачем він дійсно перераховує дітям кошти, суд приходить до висновку, що обґрунтованим буде розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/6 частини його доходів, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Позов позивачкою подано 16.03.2023 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивачка звільнена згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: partial