Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача \~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Янова О.Є., в якому просить суд визначити їй додатковий строк, тривалістю в 1 місяць з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , проживала в квартирі [ADDRESS] . В обґрунтування пред`явлених вимог посилалася, що [INFO] померла її сестра [PERSON] , [INFO] , про що 24 лютого 2023 року Салтівським відділом ДРАЦС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено відповідний актовий запис №234. Після смерті сестри [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Зазначила, що їй, [PERSON] , стало відомо, що дане спадкове майно [PERSON] нікому не заповідала, спадкоємців першої черги на дане майно немає, вона є спадкоємицею другої черги. Також спадкоємцем другої черги на вказане спадкове майно був брат [PERSON] [PERSON] , з яким в [PERSON] була спільна матір. [INFO] [PERSON] помер, в нього залишився син [PERSON] , відповідач у справі. Посилалася, що в грудні 2022 року вона зверталася до приватного нотаріуса в місті Краснограді Харківської області з питання прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] , однак отримала усне роз`яснення, що в даний момент оформлення є неможливим, оскільки відсутнє свідоцтво про смерть [PERSON] . Крім того, нотаріус їй роз`яснила, що, оскільки в країні введено воєнний стан, то строк для прийняття спадщини зупинений до кінця воєнного стану. 06 червня 2023 року Красноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було повторно видано свідоцтво про смерть [PERSON] 09 червня 2023 року вона, [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.А. для прийняття спадщини, однак даний нотаріус листом №29/01-16 від 09.06.2023 їй відмовила в прийнятті заяви про прийняття спадщини і заведенні спадкової справи, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Крім того, приватним нотаріусом ХМНО Харченко Л.А. їй було видано витяг із спадкового реєстру №72766906 від 09.06.2023, з якого вбачається, що 27.03.2023 приватним нотаріусом ХМНО Яновою О.Є. було заведено спадкову справу №17/2023, спадкодавцем в якій є [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Також їй було роз`яснено, що після встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в судовому порядку їй необхідно буде оформлювати спадщину у нотаріуса, яким заведена спадкова справа. Посилалася, що строк для прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, оскільки за відсутності актового запису про смерть оформлення спадщини є неможливим. Так, позивач зазначила, що [PERSON] померла [INFO] , постановою КМУ від 28.02.2022 №164 в редакції, яка була чинною на момент строку для прийняття спадщини, зупинявся на час дії воєнного стану. Після внесення змін 24.06.2022 до вказаної Постанови КМУ №164 від 28.02.2022, строк для прийняття спадщини зупинявся на строк дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Зазначила, що вона не була обізнана з приводу того, що перебіг строку для прийняття спадщини було зупинено не більше, ніж на чотири місяці, а тому, як на думку позивача, мала правомірні очікування, що не пропустить строк для прийняття спадщини. Також посилалася, що з урахуванням того, що актовий запис про смерть її сестри [PERSON] вчинено 24 лютого 2023 року, подати заяву про прийняття спадщини у визначений законодавством строк, який був подовжений у зв`язку з воєнним станом, вона не мала можливості. За вказаних обставин, на думку позивача, нею строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, оскільки в неї було відсутнє свідоцтво про смерть сестри, отримати його своєчасно вона не мала можливості, оскільки актовий запис про смерть сестри було вчинено лише 24 лютого 2023 року, тобто вже після спливу 10 місяців після смерті [PERSON] . Крім того, через мінливість законодавства вона була переконана, що строк для прийняття спадщини нею не був пропущений, тому просить задовольнити її позовні вимоги та визначити їй додатковий строк в 1 місяць з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . Аргументи учасників справи 15 серпня 2023 року через канцелярію суду від відповідача [PERSON] в особі представника адвоката Горлач О.С. надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування обраної позиції посилався, що наразі позивачем не подано заяви про прийняття спадщини. Також зазначив, що наведені позивачем у пред`явленому позові обставини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини не є поважними. Посилався, що 06.03.2022 на початку воєнних дій у місті Харкові від вибуху снаряду та отриманих ушкоджень померла його рідна тітка [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ). Свідоцтво про смерть [PERSON] було отримано ним 24.02.2023, про що був зроблений відповідний актовий запис за №234. Посилався, що впізнання [PERSON] проводилося його батьком [PERSON] наприкінці березня 2022 року з огляду на триваючі бойові дії на території м. Харкова, [PERSON] доводилася сестрою його батькові. Зазначив, що вони з батьком [PERSON] у березні 2022 року організовували похорон [PERSON] . Станом до середини липня 2023 року він, [PERSON] , вважав, що його тітка [PERSON] інших родичів, окрім його батька, не має, [PERSON] заповіту не складала та єдиним її родичем, як він вважав, був його батько [PERSON] . Посилався, що його батько бажав прийняти спадщину після смерті сестри, але влітку 2022 року був призваний до лав ЗСУ та в ході бойових дій помер [INFO] в м.Авдіївка від вибухової травми, не сумісної із життям, спадщину прийняти не встиг. За життя батька вони спілкувалися з приводу того, що батько збирає документи для прийняття спадщини після смерті сестри, але, у зв`язку зі смертю батька йому довелося організовувати похорон батька та продовжувати оформлювати документи для прийняття спадщини після смерті тітки, оскільки батько за життя цього зробити не встиг. З огляду на викладене, як про це зазначає відповідач, він спочатку отримав свідоцтво про смерть [PERSON] , потім звернувся до нотаріуса за оформленням спадкових прав, 27.03.2023 за його зверненням була відкрита спадкова справа №17/2023 після смерті [PERSON] . Посилався, що він, [PERSON] , не мав жодних перепон для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] та звернення в подальшому до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки, хоча й мав одночасний клопіт, пов`язаний із загибеллю його батька [PERSON] . Раніше, до смерті батька, він не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки знав, що його батько є спадкоємцем другої черги. Як про це зазначив відповідач, позивач [PERSON] мала змогу своєчасно звернутися до органів ВРАЦС за отриманням свідоцтва про смерть [PERSON] , але цього не зробила, мала змогу звернутися до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини, але цього також не зробила, поважних причин для поновлення пропущеного строку не навела, що, на думку відповідача, є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Крім зазначеного, як на думку відповідача, відсутній спір про право, оскільки позивач звернулася до нотаріуса, який спадкову справу не відкривав, відмови у вчиненні нотаріальної дії не надавав, а надав лише роз`яснення положень чинного законодавства. Посилався, що [PERSON] достеменно знала, що спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена в іншого, ніж [PERSON] , приватного нотаріуса, але в порушення вимог ст. 1221 ЦК України звернулася до іншого нотаріуса, від якого отримала роз`яснення вимог законодавства, а не постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. За вказаних обставин, просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Від третьої особи приватного нотаріуса Янової О.Є. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Рух справи Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 23 червня 2023 року відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначив проведення підготовчого засідання. Витребувано у приватного нотаріуса ХМНО Янової О.Є. інформацію: чи відкривалася спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та, в разі наявності, витребувано засвідчену копію такої спадкової справи; витребувано інформацію: чи звертався хтось із заявою про прийняття чи відмову від спадщини, чи видавалися свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та чи залишала вона заповіт на випадок своєї смерті. 18 липня 2023 року на виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова про витребування доказів від приватного нотаріуса ХМНО Янової О.Є. надійшли витребувані судом докази. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2023 року підготовче провадження по справі закрито, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, в судовому засіданні була представлена повноважним представником. Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Янова О.Є. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд,\~беручи до\~уваги,\~що всі\~учасники справи\~належним чином\~та своєчасно\~сповіщені про\~дату,\~час і\~місце розгляду\~справи,\~враховуючи, що позивач у судовому засіданні представлена повноважним представником, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності позивача та третьої особи, проти чого у судовому засіданні не заперечували представник позивача, відповідач та представник відповідача. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, наведених у пред`явленому позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини, як воно зазначено у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що він не знайомий з позивачем [PERSON] , про її існування він взагалі не знав. Зазначив, що він та його батько [PERSON] добре спілкувалися з тіткою [PERSON] , вони проживали у сусідніх під`їздах. Коли [PERSON] загинула, вони з батьком займалися її похованням, його батько ходив до поліції, щоб впізнати тітку. Посилався, що вони з батьком знайшли померлу [PERSON] , вона після обстрілу лежала з іншими двома загиблими посеред вулиці, вони викликали швидку та поліцію на місце трагедії. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Як установлено судом [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що знаходить своє підтвердження копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 06 червня 2023 року Красноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що 24 лютого 2023 року складено відповідний актовий запис №234 (а.с. 11). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міським відділом РАЦС Сумської області [INFO] , [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , про що 10 липня 1974 року міським відділом РАЦС Сумської області в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за №622 (а.с. 13). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00038603298 від 22 лютого 2023 року, отриманого 22 лютого 2023 року на запит [PERSON] , наданого Красноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, реєстраційний №10390352, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 14-15). Як убачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 17 вересня 1993 року Відділом РАЦС Конотопського міськвиконкому Сумської області, 17 вересня 1993 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON] , про що 17 вересня 1993 року Відділом РАЦС Конотопського міськвиконкому Сумської області зроблено запис за №543. Після реєстрації шлюбу [PERSON] обрала прізвище « [PERSON] » (а.с. 12). Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00040123707 від 15 червня 2023 року, наданого на запит [PERSON] Красноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, реєстраційний №81093700, 21 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , прізвище якої після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області 28 вересня 2019 року зареєстровано відомості про розірвання шлюбу (а.с. 23). Таким чином, знаходить своє підтвердження обставина того, що [PERSON] та [PERSON] мали спільного батька [PERSON] та є сестрами по батькові. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , про що 23 листопада 1973 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №10375 (а.с. 58). Згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00039016307 від 27 березня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , 27 лютого 1987 року уклала шлюб з [PERSON] , прізвище [PERSON] після реєстрації шлюбу [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумськиій області зроблено актовий запис за №103 (а.с. 66-68). З огляду на те, що, як це було встановлено судом вище, батьками [PERSON] записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , а батьками [PERSON] записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , то [PERSON] та [PERSON] мали спільну матір [PERSON] та були сестрою та братом по матері. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 25 травня 2000 року Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , про що 25 травня 2000 року в книзі записів актів громадянського стану зроблено відповідний запис за №610 (а.с. 57). Таким чином, з огляду на те, що [PERSON] та [PERSON] доводилися один одному братом та сестрою по матері, то відповідач у справі [PERSON] (син [PERSON] ), є племінником [PERSON] . Як убачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 лютого 2023 року Салтівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 20 лютого 2023 року складено відповідний актовий запис №210 (а.с. 59). Згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00039016571 від 27.03.2023, [PERSON] (матір [PERSON] ) померла [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №2166 (а.с. 74-76). Батько [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №3862, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00039016700 від 27.03.2023 (а.с. 81-83). Згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу №00039016624 від 27.02.2023, шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21.09.2012 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, розірвано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №244, на підставі заяви про розірвання шлюбу подружжя, яке не має дітей №237/15.2-05-20 від 27.08.2019 (а.с. 78-81). Таким чином, батьки [PERSON] померли ще до смерті [PERSON] , в зареєстрованому шлюбі [PERSON] на день смерті не перебувала, дітей не мала, її брат по матері [PERSON] , помер [INFO] , а відтак, після смерті [PERSON] залишилися її сестра по батькові [PERSON] (позивач у справі) та племінник [PERSON] (відповідач у справі). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №334051699 від 30.05.2023, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: [NUMBER] , виданого 15.03.2019 Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради (а.с. 16-19). Як убачається з листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.А. вих. № 29/01-16 від 09.06.2023, на усне звернення [PERSON] приватний нотаріус Харченко Л.А. роз`яснила останній, що нею пропущений строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , роз`яснено положення ст. 1272 ЦК України, згідно з якими спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини може звернутися до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 20-21). Згідно з Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №72766906 від 09.06.2023, наданим приватним нотаріусом ХМНО Харченко Л.А., приватним нотаріусом ХМНО Яновою О.Є. 27.03.2023 заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , номер у спадковому реєстрі 70443391, номер у нотаріуса 17/2023 (а.с. 22). Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №10-12/708-С/22, виданим 22 березня 2022 року КЗОЗ Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи 06 березня 2022 року поменрла [PERSON] , [INFO] , причина смерті воєнні дії, які спричинили ушкодження (а.с. 111). Як убачається з протоколу пред`явлення трупа для впізнання від 21.03.2022, складеного слідчим ХРУП №2 ГУНП в Харківській області Зиденком В.Ю., [PERSON] був впізнаний труп [PERSON] , [INFO] (а.с. 112). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №117 від 12.02.2023, виданого КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Авдіївці Донецької області внаслідок військових дій, отримав осколкові поранення під час бойових дій, від яких помер (а.с. 108). Згідно зі сповіщенням про смерть від 28.02.2023 №16/1619, виданим за підписом начальника Московського РТЦК та СП м. Харкова підполковника [PERSON] та начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу [INFO] м. Харкова ст. лейтенанта [PERSON] , та скерованого на адресу [PERSON] , [INFO] від вибухової травми, не сумісної з життям, під час виконання бойового завдання за призначенням у н.п. Авдіївка Донецької області загинув батько [PERSON] [PERSON] (а.с. 109). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду У відповідності до ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. За правилами\~ст. 1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220-1221, 1223\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст. ст.\~1268-1270\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й Закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття такої спадщини. Відповідно до ч. 3 \~ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом ч. 3\~ст. 1272 ЦК України, та роз`ясненнями, що містяться в абзаці 6 п.24 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому\~статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У пред`явленому позові позивач зазначає, що в грудні 2022 року вона звернулася до приватного нотаріуса в м. Краснограді Харківської області Момот С.В. щодо прийняття спадщини після померлої сестри, однак отримала усне роз`яснення, що в даний момент оформлення є неможливим, оскільки відсутнє свідоцтво про смерть, також нотаріус їй роз`яснила, що оскільки в країні введено воєнний стан, то строк для прийняття спадщини зупинений до кінця воєнного стану вона не пропустить. Водночас, матеріали справи не містять доказів на підтвердження такого звернення [PERSON] до приватного нотаріуса в грудні 2022 року, більш того, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин того, що для неї існували непереборні перешкоди, які заважали їй у встановленому законом порядку отримати свідоцтво про смерть [PERSON] . Як посилалася в судовому засіданні представник позивача, [PERSON] стало відомо про смерть [PERSON] від [PERSON] й що між ними існувала домовленість про те, що [PERSON] самостійно збере усі необхідні документи для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , з якими вони підуть до нотаріуса. Разом з тим, у судовому засіданні син [PERSON] [PERSON] , відповідач у справі, зауважив, що він взагалі не знайомий з [PERSON] , чує про неї вперше, ніколи її не бачив. Зазначив, що його батько [PERSON] самостійно займався питанням впізнання [PERSON] в органах внутрішніх справи, він та його батько [PERSON] самостійно несли клопіт з поховання його тітки [PERSON] , [PERSON] жодним чином не заявила про своє існування, не запропонувала допомогу з похоронами [PERSON] тощо. Зазначив, що в подальшому влітку 2022 року його батько був мобілізований до лав ЗСУ та 09 лютого 2023 року загинув, тому він, [PERSON] , окрім опікування похоронами батька, продовжив займатися питанням збору документів після смерті тітки [PERSON] , щоб звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки за життя його батько [PERSON] , у зв`язку із мобілізацією до лав ЗСУ та в подальшому його загибеллю, не встиг подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Посилався, що після загибелі батька [PERSON] про існування [PERSON] йому також нічого не було відомо. Крім того, представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні зауважила, що [PERSON] , батько відповідача [PERSON] , через мобілізацію та в подальшому загибель не встиг звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Як наслідок, відповідач [PERSON] , як єдиний спадкоємець після смерті тітки [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса ХМНО Янової О.Є. із заявою про прийняття спадщини з пропуском встановленого вимогами законодавства України строку, в з`язку з чим постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, внаслідок чого він звертався до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Зауважила, що саме через повну необізнаність про існування [PERSON] , відповідачем у позовній заяві [PERSON] було зазначено Харківську міську раду. З огляду на наведене вище, суд доходить висновку, що про існування домовленості між [PERSON] та [PERSON] (батьком відповідача) про те, що саме [PERSON] візьме на себе зобов`язання зі збору документів для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини для них обох, на що в ході судового розгляду посилалася представник позивача, можна лише припускати, а, відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Посилання позивача у пред`явленому позові та представника позивача в ході судового розгляду справи на неможливість отримати у встановленому законом порядку свідоцтва про смерть [PERSON] не знаходить свого підтвердження жодними доказами, при цьому суд зважає на те, що для [PERSON] , який є племінником померлої [PERSON] , жодних перешкод в отриманні свідоцтва про смерть тітки не виникло, а відтак, позивачем не доведено, які саме для неї, як для сестри померлої [PERSON] , існували перепони в отриманні такого документа. Більш того, суд зважає на те, що як це врегульовано п. 1.4. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 №296/5, зареєстровано в МУЮ 22.02.2012 за №282/20595 (надалі - Порядок), у разі неможливості пред`явлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця або відсутності інформації в реєстрі нотаріус повинен витребувати від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. Відтак, при зверненні [PERSON] у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини нотаріус, за наявності неможливості [PERSON] пред`явити нотаріусу свідоцтва про смерть, мала можливість витребувати необхідні відомості від органу державної реєстрації актів цивільного стану, водночас, [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, більш того, достеменно володіючи інформацією, що в приватного нотаріуса ХМНО Янової О.Є. заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини до вказаного нотаріуса не звернулася, постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину не отримала, натомість звернулася до суду з даним позовом. Крім того, суд враховує положення п. 2.2. Порядку, згідно з якими при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту, крім випадків, передбачених підпунктом 2.5 цього пункту. Правилами п. 2.4. Порядку закріплено, що у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження. Так, [PERSON] приватним нотаріусом ХМНО Харченко Л.А. було надано Витяг зі Спадкового реєстру про заведену 27.03.2023 приватним нотаріусом ХМНО Яновою О.Є. спадкової справи №17/2023 після смерті [PERSON] , разом з тим, [PERSON] , отримавши відомості про заведену у встановленому законом порядку спадкову справу після смерті сестри [PERSON] , до даного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернулася. Як це унормовано положеннями п. 3 глави 13 Порядку, нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Натомість, [PERSON] , не отримавши від приватного нотаріуса ХМНО Харченко Л.А. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, володіючи відомостями про відкриту в приватного нотаріуса ХМНО Янової О.Є. спадкову справу після смерті [PERSON] , свідомо не звертається до належної нотаріальної контори у встановленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зважаючи на судову практику ВСУ, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі №656/399/19 (провадження №61-633св20), від 13 березня 2020 року у справі №314/2550/17 (провадження №61-41480св18), від 26 липня 2021 року у справі №405/7058/19 (провадження №61-18000св20), від 01 червня 2022 року у справі №148/1805/20 (провадження №61-16005св21). Так, з матеріалів справи дійсно вбачається, що актовий запис про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] , був вчинений лише 24 лютого 2023 року, водночас, позивачем не надано жодних допустимих, належних та достовірних доказів, які б свідчили, що вона, як спадкоємець другої черги після смерті [PERSON] , з березня 2022 року вчиняла будь-які дії з метою вчинення/отримання актового запису про смерть сестри, зокрема взяла на себе клопіт зі збирання документів та вчинення/отримання актового запису про смерть сестри принаймні після мобілізації [PERSON] влітку 2022 року до Збройних Сил України або після загибелі [PERSON] [INFO] . Надаючи оцінку доводам позивача про поважність причин пропуску строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд не вбачає відомостей, які б свідчили, що такі причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Між тим, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що [PERSON] у встановленому законом порядку подавала нотаріусу заяву про прийняття спадщини й отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідна правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. За змістом\~статті 1272 ЦК України\~поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Про такий зміст наведеної норми\~ст. 1272 ЦК України\~неодноразово та послідовно зазначав касаційний суд (постанова від 04 листопада 2015 року, прийнята у справі №6-1486цс15, постанова від 23 серпня 2017 року, прийнята у справі №6-1320цс17, постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження №61?21447св19), від 20 січня 2021 року у справі №752/11156/18-ц (провадження № 61-14082св20)). У постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Верховний Суд в постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) зробив правовий висновок, згідно з яким при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Разом з\~тим,\~відповідно до\~ст. 1273-1275 ЦК України\~- спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст. 1296-1298\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з викладеного вище, можна зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і остаточно дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за законом необхідно подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Так, позивач усупереч свого процесуального обов`язку, передбаченого ст. 12,\~81 ЦПК України,\~не надала суду жодних доказів у розумінні ст. 77-80 ЦПК України, які б свідчили про наявність причин, які об`єктивно, істотно та конкретно перешкоджали їй вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, а відтак, наведені у пред`явленому позові доводи позивача є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не змінюють наведених вище висновків суду щодо недоведеності позивачем поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини. З огляду на наведене вище, пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. Згідно зі\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Правилами ст. 77 ЦПК України\~унормовано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до\~ст. 80 ЦПК України\~\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 2\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, наданих суду позивачем, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності та достатності, дають об`єктивні підстави вважати, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі,\~понесені позивачем\~судові витрати,\~пов`язані зі\~сплатою судового\~збору,\~слід залишити\~за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed