Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до АТ «Ідея Банк», АТ «Банк Форвард», ТОВ «Дінеро», АТ «Перший Український Міжнародний Банк», ТОВ «АІА Фінанс Груп» про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в травні 2023 року позивачу стало відомо про наявність відносно нього виконавчих проваджень під номерами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], у рамках яких виконавцями накладений арешт на його кошти та здійснюється примусове стягнення коштів із його доходів. Кожне із цих виконавчих проваджень відкрите на підставі виконавчого напису, вчиненого нотаріусом, на підставі кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі, який нотаріально не посвідчувався. Так, ВП [NUMBER] відкрите за виконавчим написом №4088 від 05.09.2020, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. на підставі кредитного договору №200099341 від 06.05.2019; ВП [NUMBER] - за виконавчим написом №415 від 29.01.2021, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. на підставі кредитного договору №200099348 від 04.12.2017; ВП [NUMBER] - за виконавчим написом №37297 від 17.11.2020, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. на підставі кредитного договору №1001405249401 від 15.09.2019; ВП [NUMBER] - за виконавчим написом №30240 від 18.03.2021, вчиненим приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. на підставі кредитного договору №2114172 від 13.03.2020; ВП [NUMBER] - за виконавчим написом №2488 від 16.07.2021, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. на підставі кредитного договору №Z62.19744.004551611 від 20.11.2018; ВП [NUMBER] - за виконавчим написом №16156 від 05.07.2021, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. на підставі кредитного договору №AG7894145 від 15.03.2020. Із вказаними виконавчими написами позивач не згодний та вважає їх такими, що не підлягають виконанню у зв`язку з наступним. При вчиненні виконавчих написів нотаріуси керувалися пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 року, зі змінами, внесеними Постановою КМУ №662 від 26.11.2014. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Таким чином після 22.02.2017 вчинення нотаріусами виконавчих написів можливе тільки на підставі нотаріально посвідчених договорів, але такий договір між позивачем та відповідачем не укладався. Це підтверджується самими кредитними договорами та виконавчими написами, у яких мається посилання на кредитні договори, але відсутня будь-яка вказівка на їх нотаріальне посвідчення. Отже, приватними нотаріусами при вчиненні виконавчих написів не враховано, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні і тому не підлягали застосуванню. В зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить визнати виконавчі написи нотаріусів такими, що не підлягають виконанню, а також стягнути з відповідача понесені по справі судові витрати; судовий збір та правничу допомогу. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 липня 2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання, яке було відкладено до 21 вересня 2023 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 липня 2023 року заяву представника позивача задоволено, забезпечено позов [PERSON] , шляхом зупинення стягнення по виконавчим провадженням. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 вересня 2023 року було роз`єднано позовні вимоги та з даної справи виділено у самостійні провадження: позовні вимоги [PERSON] до АТ «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; за позовом [PERSON] до ТОВ «Дінеро» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; за позовом [PERSON] до АТ «Перший Український Міжнародний Банк»про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; за позовом [PERSON] до ТОВ «АІА Фінанс Груп» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вимогу у справі за позовом [PERSON] до АТ «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню продовжити розглядом у цьому ж провадженні №2/742/968/23, єдиний унікальний номер №742/3226/23. Відкладено судове засідання на 14 листопада 2023 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 листопада 2023 року задоволено заяву адвоката Денисенка С.В. про заміну первісного відповідача належним відповідачем. Замінено первісного відповідача Акціонерне товариство «Ідея Банк» належним відповідачем - Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна». Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонову Олену Миколаївну та Прилуцький відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонову О.М. надати суду до 05.12.2023 завірені належним чином документи, що були подані АТ «Ідея Банк» для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором. Зобов`язано ТОВ «Росвен Інвест Україна» надати суду до 05.12.2023 належним чином завірену копію кредитного договору, на підставі якого проводиться стягнення з [PERSON] . Відкладено судове засідання до 08 грудня 2023 року. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, згідно поданої заяви представник позивача адвокат Денисенко С.В. просить розгляд справи проводити без їхньої участі. Вимоги викладені у позові, підтримують у повному обсязі, просить їх задовольнити та стягнути з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору за заявлену до відповідача одну позовну вимогу у повному обсязі (1073,60 грн.), за заяву про забезпечення позову - 1/5 частину (107,36 грн. /536,80 : 5/, тобто п`яту частину розраховану від кількості відповідачів у первинному позові) та витрати на правничу допомогу - 1/6 частину (1166,67 грн. - пропорційно до кількості заявлених до даного відповідача позовних вимог). При цьому оскільки гонорар визначений у фіксованому розмірі, тому розрахунок у таких випадках не є обов`язковим (позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 р. у справі №640/18402/19, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року по справі 922/1964/21 та інших). У разі нез?явлення відповідача та неподання ним відзиву на позов не заперечують проти ухвалення судом заочного рішення у справі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Витребувану судом інформацію не надав. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. в судове засідання не з`явилась, через невручення рекомендованого поштового відправлення, яке було повернуто до суду Укрпоштою за адресою: [ADDRESS] , за адресою робочого місця (контори) приватного нотаріуса.На виконання ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.11.2023 про витребування доказів, приватним нотаріусом не було надано витребовувані документи, а саме: завірені належним чином документи, що були подані АТ «Ідея Банк» для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Прилуцький відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Судом установлено, що 20 листопада 2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z62.19744.004551611, згідно якого відповідач отримав кредит на поточні потреби в сумі 49 382,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а відповідач зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. 16 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис (реєстровий номер 2488) про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за період з 20.04.2020 по 07.06.2021 в розмірі 78 446,51 грн., що складається із заборгованості: за строковим основним боргом - 35 769,34 грн., простроченим основним боргом - 7 756,15 грн., простроченими процентами - 8 303,32 грн., строковими процентами - 321,65 грн., строкової плати за обслуговування кредиту - 1 427,14 грн., простроченої плати за обслуговування кредиту - 24 849,02 грн. та 19,89 грн. - пеня на підставі договору кредиту та страхування №Z62.19744.004551611 від 20.11.2018 року, укладеного між позивачем та АТ «Ідея Банк», а також 1900 грн., які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Постановою старшого державного виконавця Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Мовчан Т.О. від 08 вересня 2021 року, за вищезазначеним виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М., відкрито виконавче провадження [NUMBER] про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача АТ «Ідея Банк» заборгованості в сумі: 35 769,34 грн. - строковий основний борг, 7 756,15 грн. - прострочений основний борг, 8 303,32 грн. - прострочені проценти, 321,65 грн. - строкові проценти, 1 427,14 грн. - строкова оплата за обслуговування кредиту, 24 849,02 грн. - прострочена оплата за обслуговування кредиту, 19,89 грн. - пеня та 1900 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Відповідно до результату пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом на 14.07.2023 ДВС/приватним виконавцем: 08.09.2021 було відкрито виконавче провадження [NUMBER], боржник: [PERSON] , [INFO] , стягувач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», стан ВП: завершено. Згідно копії договору факторингу №01.02-31/23 від 25 липня 2023 року АТ «Ідея Банк» (клієнт) передало свої права вимоги, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» (фактор) набуло права вимоги клієнта за первинними договорами. Відповідно до п.2.2 договору факторингу №01.02-31/23 права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржника перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього договору та надсилається клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору. Як вбачається з витягу Реєстру боржників №2 від 25.07.2023 з додатку №1 до Договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 року, зазначено боржника [PERSON] , загальна сума заборгованості - 116 648,31 грн. за договором №Z62.19744.004551611 від 20.11.2018. Отже, ТОВ «Росвен Інвест Україна» придбало право вимоги за дебіторською заборгованістю АТ «Ідея Банк» до [PERSON] . За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) ; правонаступництва ; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем) ; виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1,2 ч.1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №751/5727/20 (провадження №61-13976св21). Судом установлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 16.07.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) Ї «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Докази посвідчення нотаріально кредитного договору укладеного між банком та позивачем, ні відповідачем, ні третіми особами, не надано, на чому наполягає і позивач, тому наявні підстави для визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17 (провадження №61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі №172/1652/18 (провадження №61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження №12-5гс21). Суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 27.03.2019 року у справі №137/1666/16-ц, провадження 14-84цс19. Отже, з усіх досліджених матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису №2488 від 16.07.2021 нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), даний кредитний договір не був посвідчений нотаріусом при його укладенні, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Ідея Банк», зазначений у виконавчому написі є безспірним, що є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною 1,2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 073,60 грн. в рахунок відшкодування коштів за судовий збір сплачений при подачі позовної заяви та 536,80 грн. сплачені за подання заяви про забезпечення позову. Оскільки позивачем було сплачено 536,80 грн. за подачу заяви до суду про забезпечення позову, які також підлягають стягненню з відповідача, але зважаючи на те, що первинний позов було подано до п`ятьох відповідачів, як і забезпечення позову було подано за п`ятьма виконавчими листами та п`ятьма виконавчими провадженнями, то стягненню по даній справі підлягає лише 107,36 грн. (536,80 грн./5=107,36 грн.). При цьому, суд враховує, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи викладене, зважаючи на те що позов [PERSON] до ТОВ «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Прилуцький відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задоволено, тому зважаючи на, характер виконаної адвокатом роботи, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу адвокату Денисенку С.В. підлягають задоволенню в розмірі 1000 грн., оскільки витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. ним були зазначені за надання послуг до п`ятьох відповідачів, а даний позов задоволений до одного з них, оскільки позовні вимоги були роз`єднані. На підставі наведеного та Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved