Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

09.05.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , за період з лютого 2021 року по квітень 2023 року в сумі 28119,78 грн. та судові витрати. Представник позивача свої вимоги мотивував тим, що ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» з 01 січня 2019 року є постачальником універсальних послуг на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області. У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 р. побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом (в Одеській області це АТ «ДТЕК Одеські електромережі») автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (в Одеській області це ТОВ «ООЕК») на умовах раніше укладених договорів. ТОВ «ООЕК» є надавачем послуг з електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , за якою значиться відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Як стверджує представника позивача, ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як від оператора системи розподілу, отримав дані щодо фактичного споживання електричної енергії за особовим рахунком № [NUMBER] за період з лютого 2021 року по квітень 2023 року, відповідно до яких було спожито 16863 квт.год, що складає 28119,78 грн. Представник позивача стверджує, що вказана сума коштів за спожиту електроенергію за період з лютого 2021 року по квітень 2023 року жодного разу не сплачувалась, за наслідком чого виникла заборгованість у заявленому до стягненні розмірі. У позові позивач вказує, що за вказаною адресою абонентом значиться [PERSON] , за наслідком чого приймаючи вказані обставини з наявної заборгованості, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 07.06.2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання, з повідомлення сторін по справі. 10.10.2023 року до суду надійшло клопотання від представника позивача про заміну відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] , з посиланням на те, що під час перевірки обставин справи, позивачем було встановлено, що громадян [PERSON] значиться споживачем послуг з надання електропостачання за іншою адресою: [ADDRESS] , однак абонентом за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Тієї ж дати, в судовому засіданні призначеному на 10.10.2023 року, судом було ухвалено клопотання представника позивача задовольнити та замінено відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] . До судового засідання призначеного на 12.12.2023 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином. Однак, 12.12.2023 року до суду надійшла заява від представника позивача про підтримання заявлених вимог. Відповідач [PERSON] (надалі за текстом Відповідач) у судове засідання призначене на 12.12.2023 року також не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлялась належним чином, шляхом скерування копії ухвали про відкриття провадження по справі, копії позовної заяви з додатками до неї, судовою повісткою, разом з рекомендованим поштовим повідомленням про відправлення поштової кореспонденції на ім`я відповідачкою за встановленою адресою зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] , та додатково повідомленою адресою місця проживання за якою надаються заявлені послуги: [ADDRESS] , однак уся поштова кореспонденція була повернута до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою. Частиною 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення\~у поштовому\~повідомленні відмітки\~про відмову\~отримати судову\~повістку чи\~відмітки про\~відсутність особи\~за адресою\~місцезнаходження,\~місця проживання\~чи перебування\~особи,\~повідомленою цією\~особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Також, у відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. За наслідком викладеного, суд вважає, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання, однак не з`явилась без поважних причин, не повідомивши суд про причини неявки та не скориставшись процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав для відкладення судового засідання чи оголошення перерви в судовому засіданні у відповідності до положень статті 223 ЦПК України, судом не встановлено. При викладених підставах, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні 12.12.2023 року за відсутності сторін по справі, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Статтею 275 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Приймаючи викладене, у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. З поданих до суду документів вбачається, що з 01 січня 2019 року ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» є постачальником універсальних послуг на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області, відповідно до п. 2 ч. 2\~ст. 62 Закону України «Про ринок електричної енергії». Встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» є юридичною особою та діє на підставі Статуту, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Також судом встановлено, що споживачем відповідно до особового рахунку № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , є\~ [PERSON] . За особовим рахунком № [NUMBER] станом на дату надання інформації АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за період лютий 2021 року квітень 2023 року було спожито 16863 кВт.год електричної енергії, на суму 28119,78 грн. У відповідності до поданого позивачем до суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачкою не здійснювалось жодної сплати за вказаними нарахуваннями, за наслідком чого сума заборгованості [PERSON] за надані спожиті послуги з постачання електричної енергії за період лютий 2021 року квітень 2023 року становить в сумі 28119,78 грн. Стосовно виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем, суд на підставі вище встановлених обставин, зазначає наступне. Відповідно до п. 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018\~ за № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання\~заяви-приєднання\~за формою,\~наведеною у\~додатку до\~цієї постанови. Відповідно до п. 1.2.1. ПРРЕЕ, На роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил,\~Кодексу системи передачі,\~Кодексу систем розподілу\~та\~Кодексу комерційного обліку. Відповідно до п. 1.2.15 ПРРЕЕ, укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Електропостачальники зобов`язані повідомляти оператора системи розподілу (передачі) про укладення та припинення договору із споживачем в установленому цими Правилами порядку. При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил. Згідно приписів ч. 1\~ст. 633 ЦК України,\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч. 1\~ст. 634 ЦК України,\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається з урахуванням статей\~633,\~634,\~641\~та\~642 Цивільного кодексу України\~шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, а також в засобах масової інформації, i не потребує двостороннього підписання паперової форми договоpy. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних пocлуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що передбачено абз. 5 п. 13 розділу XVII ЗУ «Про ринок електричної енергії›. Як вбачається, з поданого до суду розрахунку відповідачем отримуються послуги з електричної енергії. Доказів в спростування вказаних обставин, а також отримання послуг неналежної якості або неналежності [PERSON] особового рахунку та нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , за якою надаються відповідні послуги, до суду відповідачем не надано. За наслідком чого, суд вважає підтвердженим факт, що між ТОВ «OOEK» та побутовим споживачем\~ [PERSON] , яка є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , існують фактичні договірні відносини, що підтверджується фактом споживання наданих послуг. Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5.2.1 ПРРЕЕ, електропостачальник має право на своєчасне та в повному отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів. Пунктом 4.12 ПРЕЕ передбачено, що плата за спожиту електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем. Відповідно до п. 5.5.5 ПРРЕЕ, які регулюють відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, передбачено, що споживачі електричної енергії зобов`язані: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладеного договору; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб; надавати розрахункові документи на вимогу представників електропостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показам засобу комерційного облік та інше. Споживач несе відповідальність за прострочення платежів за електричну енергію та зобов`язаний здійснювати оплату за спожиту електричну енергію відповідно до показань приладу обліку за платіжними документами, які виписуються Постачальником, у термін, який вказаний в рахунку для сплати за фактично укладеним договором. Відповідно до загальних положень\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках, і спорудах, комплексах будинків і споруд до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 509\~ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно , виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 526\~ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Досліджуючи вищевказані докази, суд вважає встановленим, що відповідачка є належним споживачем електричної енергії, яка надається за адресою: [ADDRESS] , однак внаслідок неповної сплати грошових коштів за надані послуги в останньої виникла заборгованість за період лютий 2021 року - квітень 2023 року в сумі 28119,78 грн. Відповідачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження сплати вищевказаної заборгованості, як і доказів на підтвердження надання позивачем послуг неналежної якості. Ухвалюючи рішення суду в цій справі, судом враховується, що Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене в цілому, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» є обґрунтованим та підлягає до задоволення, а саме з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 28119,78 грн. Згідно\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача у відшкодування витрат зі сплати судового збору підлягає в загальному розмірі 2147,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved