Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

06 травня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 03 жовтня 2011 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 300404029763018, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 80890 грн з розрахунку один відсоток річних за користування кредитом на строк з 03 жовтня 2011 року по 03 жовтня 2015 року. 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно якого ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договором, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до вищезазначеного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги по кредитному договору № 300404029763018 від 03 жовтня 2011 року. Банк свої зобов`язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі. Позичальник [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання, починаючи з моменту отримання кредитних коштів перестала належним чином (в обсягах та в терміни, які передбачені кредитним договором) сплачувати борг за кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 06 квітня 2015 року заборгованість становить 43491 грн 44 коп, у тому числі: -заборгованість за кредитом 36883 грн 63 коп, -заборгованість за відсотками 268 грн 02 коп, -комісія за ведення кредиту 6339 грн 79 коп. Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2015 року було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 300404029763018 від 03 жовтня 2011 року на загальну суму 43 491 (сорок три тисячі чотириста дев`яносто одна) грн 27 коп,\~яка складається з наступного: -\~заборгованість за кредитом 36883 грн 63 коп, -\~заборгованість за відсотками 268 грн 02 коп, -\~комісія за ведення кредиту 6339 грн 79 коп. Стягнуто з [PERSON] судовий збір в дохід держави у розмірі 434 (чотириста тридцять чотири) грн 91 коп. Ухвалою від 23 жовтня 2023 року задоволено заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення. Скасовано заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 300404029763018 від 03 жовтня 2011 року. Призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою від 13 листопада 2023 року залучено до участі у справі правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс». [PERSON] подано відзив, за змістом якого позовні вимоги нею не визнаються у повному обсязі. Відповідачка вказує на те, що 03 жовтня 2011 року між нею та ПАТ «Астра Банк» укладений кредитний договір, згідно якого вона отримала кредитні кошти у розмірі 80\~890 грн на строк з 03 жовтня 2011 року по 03 жовтня 2015 року. Згідно додатку до цього договору сума кредиту 80\~890 грн, сума процентів 1662 грн 01 коп, таким чином вона була зобов`язана повернути кредит разом з процентами в загальній сумі 82\~552 грн 01 коп. Протягом 2011 2014 років вона сплатила 85\~000 грн, оскільки щомісячно сплачувала по 3000 грн щоб швидше погасити кредит. Квитанції про сплату у неї не збереглися, через те, що у зв`язку з воєнними діями вона була змушена виїхати з постійного місця проживання і наразі не має доступу до свого помешкання у місті Донецьку. Також відповідачка зазначає, що нарахування комісії за ведення кредиту є неправомірним, оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, а така дія як обслуговування кредитної заборгованості не є самостійною послугою, що замовляється і підлягає сплаті позичальником. Нею були достроково погашені тіло кредиту та відсотки, таким чином заборгованість за кредитним договором відсутня. Крім того позивач не звертався до неї з досудовою вимогою про погашення заборгованості. Надана позивачем довідка про заборгованість не є належним доказом, оскільки дані в неї вносяться позивачем та є лише припущенням позивача про розмір заборгованості. З матеріалів справи видно, що 03 жовтня 2011 року між позичальником [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» укладений кредитний договір № 300404029763018, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 80\~890 грн на строк з 03 жовтня 2011 року по 03 жовтня 2015 року включно. За користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду - один відсоток річних, комісійну винагороду одноразово за надання кредиту 808 грн 90 коп, щомісячно комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі один відсоток від суми кредиту. Згідно пункту 2.5. кредитного договору, погашення кредиту, нарахованих процентів та комісій здійснюється позичальником щомісячно до 03 числа кожного місяця протягом строку дії договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання договору в сумі 2529 грн. (а.с.3-10) 15 листопада 2012 року до кредитного договору № 300404029763018 внесені доповнення, визначено що погашення кредиту має відбуватися щомісячно по 10 числа кожного місяця. (а.с.13-14) Право вимоги за зазначеним кредитним договором було відступлене Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» на користь нового кредитора Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року. (а.с.20-23) Згідно додатку до акту приймання-передачі прав вимоги фактичний розмір невиконаного грошового зобов`язання [PERSON] за кредитним договором № 300404029763018 від 03 жовтня 2011 року складає 39\~772 грн 89 коп. (а.с.24) 03 березня 2015 року було розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. (а.с.30-32) 06 квітня 2015 року заступником директора з питань кредитування Департаменту процедур на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» надано довідку, згідно якої заборгованість за кредитним договором № 300404029763018 від 03 жовтня 2011 року станом на 06 квітня 2015 року становить 43491 грн 44 коп, у тому числі: -тіло кредиту 36883 грн 63 коп, -відсотки 268 грн 02 коп, -комісія 6339 грн 79 коп. (а.с.15) Будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 300404029763018 від 03 жовтня 2011 року, період нарахування заборгованості та її розмір, матеріали справи не містять. Зокрема до позовної заяви не додано первинних документів, за якими обліковується заборгованість за кредитом, не надано виписки з рахунку [PERSON] з відображенням операцій, які проводились за даним рахунком, отже позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження розміру заборгованості, перевірити нараховану суму боргу неможливо. Як передбачено частиною 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ Верховним Судом у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зроблені наступні висновки. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Позивачем не надано суду таких доказів, таким чином розмір заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором № 300404029763018 від 03 жовтня 2011 року належним чином не підтверджується. Тому позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні позивача до суду судовий збір не сплачувався, оскільки позовна заява подавалася від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справі, пов`язаній із проведенням заходів щодо повернення заборгованості позичальників перед банком під час запровадження тимчасової адміністрації в банку. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, судові витрати на сплату судового збору слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed