Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Кравченко Вікторія Володимирівна, до [PERSON] про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. В обґрунтування позову вказано, що наприкінці січня 2022 року позивач з відповідачем за спливом короткотривалого часу після знайомства почали проживати однією сім`єю. З перших днів масштабного вторгнення воєнних сил РФ відповідач виїхала за межі України. Невдовзі нею проінформовано позивача про очікування спільної дитини, у зв`язку з чим сторонами було прийнято рішення про реєстрацію шлюбу. Після повернення відповідача на територію України сторони уклали шлюб, який 01 липня 2022 року був зареєстрований Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 220. [INFO] у [PERSON] народилася донька [PERSON] , про що Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 15 листопада 2022 року було складено актовий запис № 439, батьками дитини записані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Після народження доньки позивачу стало відомо про те, що він не є її біологічним батьком. Доказами відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною [PERSON] є звіт про встановлення батьківства від 02.02.2023 року, складений Endeavor DNA Laboratories. У зв`язку з цими обставинами, позивач звернувся з позовом до суду. 17 лютого 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області позовна заява була залишена без руху з зазначенням недоліків та наданням позивачу строку для їх усунення. У встановлений строк позивач усунув виявлені недоліки. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2023 року було відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Северин Яни Володимирівни надійшло клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи (по методу молекулярно-генетичного аналізу генної ДНК людини). Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 травня 2023 року клопотання представника позивача було задоволено, призначено по цивільній справі № 367/1141/23 судову молекулярно-генетичну експертизу (по методу молекулярно-генетичного аналізу генної ДНК людини), та провадження по справі було призупинено до отримання висновку експерта. 28.07.2023 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 103-120-2023 від 21.07.2023 року. З 31.07.2023 по 01.09.2023 головуючий суддя Горбачова Ю.В. перебувала у щорічній відпустці. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05 вересня 2023 року провадження по справі було відновлено. 28 вересня 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було закрито підготовче провадження у справі за призначено судовий розгляд по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в частині виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, не заперечує проти стягнення з неї судового збору, не заперечує щодо стягнення з неї витрат на проведення експертизи, заперечує щодо стягнення з неї витрат на правничу допомогу, вважає їх надмірними, просить суд взяти до уваги, що вона зараз не працює, знаходиться у декретній відпустці. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01.07.2022 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.07.2022 року, виданого Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 220. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.11.2022 року, виданого Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] народилася [INFO] , про що 15.11.2022 року складено відповідний актовий запис № 439, батьком зазначено [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . 28.07.2023 року від Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи надійшов висновок експерта № 103-120-2023 від 21.07.2023, за підсумками експертизи встановлено, що біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , народженої [PERSON] , виключається. До суду від представника позивача надійшло клопотання про розподіл судових витрат, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн., витрати на проведення експертизи - 16302,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу - 15000,00 грн. З відшкодуванням витрат на правничу допомогу відповідач не погодилась, вважає їх надмірними. Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1, 2, 3, 6 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За таких обставин, оскільки відповідач визнала позов, суд проходить до висновку, що з урахуванням висновку експерта позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню, а саме виключити відомості про батька - [PERSON] з актового запису № 439 від 15 листопада 2022 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно квитанції до платіжної інструкції 0.0.2856108125.1 від 13.02.2023 року вбачається, що позивачем було сплачено 1073 грн. 60 коп. судового збору за звернення до суду з позовною заявою, а отже з огляду на визнання відповідачем позову, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 536 грн. 80 коп. Також згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки 0.0.3083216350.1 від 07.07.2023 року вбачається, що позивачем було сплачено 16302 грн. 00 коп. за проведення експертизи. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що розподіл судових витрат не є позовною вимогою, має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом. Ст. 137 ЦПК України детально описує порядок визначення та відшкодування вказаних витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини - заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано: копію договору про надання правничої допомоги № 0109/0223, від 09.02.2023 року; копію акту приймання-передачі наданих послуг за договором № 0109/0223 від 09.02.2023 року, згідно якого виконавцем надано послуги на загальну суму 15000 грн., також зазначено відповідні послуги, копію платіжної інструкції № @2PL670319 від 13.02.2023 року, згідно з якою позивач сплатив 15000 грн. Дослідивши, надані на підтвердження надання позивачу правової допомоги та її розміру документи, враховуючи складність справи, значення справи для сторони, заяву відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, наявність на її утриманні неповнолітньої дитини, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позивач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. 00 коп. Таким чином суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. та 16302 (шістнадцять тисяч тридцять дві) грн. 00 коп. витрат, понесених позивачем на проведення експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: approved