Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

До Болградського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ПАТ «СК «Провідна» до [PERSON] в якій позивач просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] в порядку суброгаці матеріальну шкоду в сумі 10 587,53 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2684.00 гривень. Свої вимоги мотивує тим, 15.08.2019 року укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів на період з 16.08.2020 року по 15.08.2021 року між ПрАТ «СК «Провідна» та ІП «Кока-Кола Беверіджис Україна лімітед», предметом якого є автомобіль Seat Ibiza, д/ [NUMBER] . 20.11.2020 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Seat Ibiza, д/н [NUMBER] , який було пошкоджено. Постановою Болградського районного суду від 09.12.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даного ДТП. Згідно зі страховим актом №ОЦВ-Р-21-32-45549/1 від 16.04.2021 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснило на рахунок ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» виплату страхового відшкодування в розмірі 25386,75 грн., при цьому полісом покрито лише частину завданої шкоди, яка компенсована ПрАТ «СК «Провідна» на користь ІП «Кока-Кола Беверіджис Україна лімітед», а залишок підлягає стягненню з відповідача. Ухвалою суду від 20.09.2023 року було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судові засідання, призначені на 30.10.2023 року та 01.12.2023 року, сторони, повідомлення яких здійснювалось судом належним чином, не з`явилися. Представником позивача надано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів та надання згоди на винесення заочного рішення. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся згідно вимог чинного законодавства за адресою його реєстрації та особисто. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідач по справі повідомлений належним чином про час та місце розгляду даної справи, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв щодо відкладання судового засідання чи поважності неприбуття не надав, відзиву щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві також надано ним не було, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до частин першої, другої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Судом встановлено, що 15.08.2019 року між ПрАТ «СК «Провідна» та ІП «Кока-Кола Беверіджес Україна Лімітед» укладено Додатковий договір №6 до Договору добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів на другий період страхування з 16.08.2020 року по 15.08.2021 року, предметом якого є автомобіль Seat Ibiza, д/ [NUMBER] . 20.11.2020 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Seat Ibiza, д/н [NUMBER] , який було пошкоджено та т/з ЗИЛ 130, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Болградського районного суду від 09.12.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даного ДТП. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником автомобіля марки Seat Ibiza, д/н [NUMBER] , є організація «Кока-Кола Беверіджис Україна ЛТД». Цивільно-правова відповідальність потерпілої особи була застрахована за Додатковим договором №6 до Договору добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів на другий період страхування з 16.08.2020 року по 15.08.2021 року. Потерпіла особа своєчасно звернулась до позивача з заявою про настанні події, що має ознаки страхового випадку за договором страхування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Seat Ibiza, д/н [NUMBER] , було проведено його огляд, про що складено Акт огляду ТЗ від 23.11.2020 року та отримано рахунок №ИС-00000763 від 03.12.2020 року. відповідно до якого вартість ремонту т/з Seat Ibiza, д/н [NUMBER] складає 35 974,28 грн. ПрАТ «СК «Провідна» на підставі зібраних документів складено страховий акт №2300328902 на суму 35 974,28 грн., виплату якої здійснено на рахунок СТО, що підтверджується платіжним дорученням №047207 від 29.12.2020 року. Згідно ст.27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №754/5129/15 зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2ст.1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно положень ч.6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Пунктом 4 ст.82 ЦПК України визначено, що підставами звільнення від доказування є постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрало законної сили, обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи, чи водія т/з ЗИЛ 130, д.н. [NUMBER] , [PERSON] визнаний винним у вчиненні ДТП, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», страховий поліс №АР 7684334, позивач звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (суброгації). Згідно зі страховим актом №ОЦВ-Р-21-32-45549/1 від 08.04.2021 року та бухгалтерської довідки №22-19/2803 від 08.08.2023 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило ПрАТ «СК «Провідна» регресний платіж у сумі 25 386,75 грн., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 45% та вирахуванням франшизи. Тобто полісом покрито лише частину шкоди на суму 25 386,75 грн., а залишок розміру шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає 10 587,53 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, судо приходить до висновку, що відповідач має відшкодувати позивачеві виплачене ним на користь ІП «Кока-Кола Беверіджес Україна Лімітед» страхове відшкодування в частині 10 587,53 грн., що свідчить про доведеність та обґрунтованість позовних вимог. У відповідності до положень ст.ст. 13, 81, 83 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Суд під час розгляду справи безпосередньо дослідив докази у справі та надав їм оцінку. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 гривень. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved