Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , перебувала на утриманні свого чоловіка - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Заява обґрунтовується тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після його смерті, вона втратила джерело засобів до існування. Допоки чоловік був живим - він повністю її забезпечував. Жодних самостійних доходів вона не мала. У січні 2023 року отримала другу групу інвалідності, а в березні 2023 року звернулася до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з метою оформлення пенсії по втраті годувальника, оскільки перехід на неї буде для неї великою допомогою для придбання ліків, оплати витрат на житлові-комунальні послуги. Проте, отримала відмову. Проблема у тому, що вони з [PERSON] , хоча проживали разом, але були зареєстровані за різними адресами. За час подружнього життя з квітня 2018 р. по січень 2021 р. перебувала на повному утриманні свого чоловіка. У минулому він був військовим. Його пенсії їм вистачало, як на оплату ЖКП, так і на харчування та одяг. Крім того, він возив її на відпочинок, займався її лікуванням і, навіть, оплатив курси водіння. Заявниця зазначає, що для неї дуже важливо встановити у судовому порядку факт, що вона перебувала на утриманні свого чоловіка, щоб мати змогу перейти на пенсію по втраті годувальника. У іншому випадку вона буде поставлена у досить тяжкі життєві умови. Від заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшло письмове пояснення, у якому зазначається, що у розумінні статті 29 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті. Право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію (стаття 31 Закону № 2262-XII). Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 № 3-1 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402 (далі - Порядок). Пунктом 2 означеного Порядку визначено, що заяви про призначення пенсії у разі втрати годувальника подаються членами сім`ї померлого годувальника, якому на момент смерті не було призначено пенсію, до органів, що призначають пенсії, через уповноважені структурні підрозділи міністерств та інших органів. У такому самому порядку подають заяви про призначення пенсії у разі втрати годувальника членами сім`ї померлого годувальника, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, а також у разі відсутності в органах, що призначають пенсії, пенсійної справи померлого годувальника. Якщо член сім`ї померлого годувальника перебуває на обліку та отримує пенсію, подання заяви про призначення пенсії у разі втрати годувальника подається у загальному порядку до відповідного територіального органу Пенсійного органу України. Відповідно до п. 12 Порядку для призначення пенсії в разі втрати годувальника подається довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні. Проте, до заяви надано акт підтвердження фактичного місця проживання від 27.02.2023 № 57, який не може бути підставою для призначення пенсії в разі втрати годувальника, так як не замінює довідку з уповноваженого органу з місця проживання, про що повідомлено в листі від 27.03.2023 № 0400-010311-8/39408. Заявнику також роз`яснено, що для вирішення питання призначення пенсії в разі втрати годувальника, необхідно надати довідку уповноваженого органу з місця проживання про перебування на утриманні померлого (загиблого) годувальника. У разі неможливості надати такий документ, факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просило прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області також просило провести судове засідання без участі його представника. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала з викладених у ній підстав, також пояснила, що проживала разом з [PERSON] приблизно з 2011 року, у 2018 році, вони одружились, вона весь час перебувала на його утриманні, не працювала, чоловік був військовим та його пенсія була єдиним джерелом доходів. Зазначила, що не працювала тому, що чоловік хворів та йому потрібна була допомога, дієтичне харчування та спеціальний режим харчування (кожні дві години), для того, щоб мати можливість возити його до лікаря, вона отримала посвідчення водія. Також повідомила, що за період сумісного життя були придбані будинок у [ADDRESS] , у якому проживали разом, та дві земельні ділянки, одна з яких під будинком та господарськими будівлями, друга біля городу, використовується як випас для худоби. Заявниця зазначила, що вона була зареєстрована у вказаному будинку, а чоловік був зареєстрований у м.\~Дніпрі. Також заявниця пояснила, що вона раніше пенсію не отримувала, оскільки не досягла пенсійного віку, почала отримувати пенсію із січня 2023 року. Заслухавши заявницю, допитавши свідків, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. За змістом п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Встановлення факту перебування заявниці [PERSON] на утриманні її чоловіка [PERSON] необхідне заявниці для призначення пенсії у разі втраті годувальника. У листі від 27.03.2023 № 0400-010311-8/39408 Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило [PERSON] про те, що в матеріалах, наданих нею для призначення пенсії в разі втрати годувальника, міститься акт підтвердження фактичного місця проживання від 27.02.2023 № 57, який не може бути підставою для призначення їй пенсії в разі втрати годувальника. Для вирішення питання призначення пенсії в разі втрати годувальника їй необхідно надати довідку уповноваженого органу з місця проживання про перебування на утриманні померлого (загиблого) годувальника. У разі неможливості надати такий документ, факт перебування на утримання померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Питання призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» буде розглянуте після надання необхідних документів. Судом встановлено, що 17 квітня 2018 року Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 26, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 17 квітня 2018 року серії [NUMBER] . Згідно з актом підтвердження фактичного місця проживання, складеним 19.01.2021, [PERSON] зареєстрована та фактично проживає у [ADDRESS] . У цьому акті також наявна інформація, що [PERSON] мешкала за вказаною адресою з нині померлим [PERSON] , 1936 р.н., який там не був зареєстрований. Відповідно до акта обстеження, складеного 08.07.2021, [PERSON] на момент смерті ( [INFO] ) її чоловіка [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, перебувала на утриманні свого померлого чоловіка. [PERSON] помер [INFO] згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 12 січня 2021 року Шевченківським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Як вбачається з трудової книжки серії [NUMBER] , яка належить [PERSON] , та відомостей про її трудову діяльність з Реєстру застрахованих осіб, вона почала працювати у вересні 1980 року, останнє місце роботи ПАТ «Дніпровський металургійний завод», звільнена 16 червня 2010 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України через скорення штату. За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела / суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 13.03.2023 за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2020 року інформація про доходи відсутня. Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №\~181059, датованою 31.01.2023, [PERSON] є людиною з інвалідністю (друга група інвалідності з 23.01.2023). Відповідно до довідки від 13.09.2023, наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, [PERSON] перебував на обліку та отримував пенсію за вислугу років, розмір якої за період з квітня 2018 року по січень 2021 року складав від 5510,09 грн до 8115,93 грн. Свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] його сестра, вона проживала з [PERSON] більше 10 років, була домогосподаркою. Спочатку вони проживали у будинку, який належав [PERSON] , а потім купили будинок у [ADDRESS] . Обоє жили за рахунок пенсії [PERSON] , він утримував її матеріально, просив, щоб вона була біля нього. Сестра не працювала, чоловік хворів та йому потрібен був постійний догляд. [PERSON] разом із сестрою часто їздили у санаторії. Свідок [PERSON] повідомила, що є [PERSON] її племінниця, [PERSON] та [PERSON] разом прожили більше десяти років, спочатку проживали у його будинку у селі Микільському Солонянського району, потім одружилися, придбали будинок у селі Привільному. Племінниця не працювала та була на утриманні свого чоловіка, вела домашнє господарство. Зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, які підтверджуються зазначеними письмовими доказами та показаннями свідків, суд доходить висновку [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки пенсія чоловіка була постійним і основним джерелом засобів до існування, та враховуючи, що цей факт має для [PERSON] юридичне значення, суд задовольняє її заяву.

Outcome: approved