Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

06.10.2023 ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути із відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №870558530 від 31.07.2020 в розмірі 34 801 грн. 50 коп., судовий збір у розмірі 2 684 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 31.07.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір №870558530 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» визначають порядок і умови надання Товариством грошових коштів у кредит, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Товариством та позичальником. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства: www.moneyveo.ua та обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримав грошові кошти у сумі 3 000 грн., пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу. Договір кредитної лінії №870558530 від 31.07.2020 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор №U287P9NN було направлено позичальнику 31.07.2020 на номер мобільного телефону - [NUMBER] , вказаний нею в Заявці на отримання грошових коштів, одноразовий персональний ідентифікатор №U287P9NN було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 31.07.2020 о 10:00:49 годині, після чого відповідач натиснув кнопку «Відправити/Підписати», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинення дій Товариством було перераховано грошові кошти у розмірі 3 000 грн. на банківську карту № [NUMBER] , що належить відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняла пропозицію ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 31.07.2020 №9d1е7а1е-е544-46с3-b5e9-7367c48bd349, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, в свою чергу позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. Між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018 укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №870558530 від 31.07.2020 , що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №106 від 04.11.2020. Згодом між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанси» 05.08.2020 укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №870558530 від 31.07.2020, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023. Зі свого боку між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія» «ЕЙС» 04.08.2023 укладено договір факторингу №04/08/23-01. Відповідно до Реєстру боржників від 04.08.2023 до договору факторингу №04/08/23-01 від 04.08.2023, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 34 801грн. 50 коп., з яких: 11 499 грн. 95 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23 301 грн. 55 коп. - заборгованість за відсотками. Позивач зазначає, що відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення з позовом до суду заборгованість за Кредитним договором №870558530 від 31.07.2020 не погашена. Заходи досудового врегулювання спору не проводились. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.10.2023 справу призначено до розгляду у спрощеному провадженні з повідомленням сторін. У поданій позовній заяві представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про місце, день та час слухання справи була повідомлена належним чином, відповідно до оголошення на офіційному сайті суду. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань, а також відзиву на позов не подала. За наданою суду інформацією Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ніжинської міської ради, відповідач значиться зареєстрованою за адресою, що вказана в позові (а.с.66). Проте копія позовної заяви з додатками надіслана відповідачу, повернулась до суду з відміткою «Укрпошти» про невручення, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення заочного судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 31.07.2020 укладено Кредитний договір №870558530 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, згідно з яким товариство перерахувало відповідачу грошові кошти у розмірі 3 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 31.07.2020 №9d1е7а1е-е544-46с3-b5e9-7367c48bd349. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 3 000 грн. строком на 30 днів зі сплатою 1,70 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту до закінчення строку, на який видавався кредит. Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018 було укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до умов пункту 2.1. договору до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги, зазначених у відповідних реєстрах. На виконання договору сторони договору підписали Реєстр прав вимог (додаток № 1) (а.с.35-38, 41). Згодом, між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанси» 05.08.2020 укладено Договір факторингу №05/0820-01 щодо передачі ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн» прав вимог, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Крім того, 04.08.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» року укладено договір факторингу № 04/08/23-01, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «ЕЙС» належне йому право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №870558530 від 31.07.2020 в розмірі 34 801 грн. 50 коп., з яких: 11 499 грн. 95 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 23 301 грн. 55 коп. - заборгованість за відсотками. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається з наданої позивачем виписки по особовому рахунку платежів розмір процентів за кредитним договором №870558530 від 31.07.2020 станом на 30.08.2023, що підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, виходячи з суми поточної заборгованості у розмірі 11 499 грн. 95 коп., становить 23 301 грн. 55 коп. (а.с.20 звор.) Проте, суд вважає, що позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Договір №870558530 від 31.07.2020 між сторонами було укладено строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредитиу позичальником. Згідно додаткової угоди до Договору №870558530 від 31.07.2020, строни дійшли згоди на продовження строку, на який був наданий кредит на тридцять днів та починаючи з 30.08.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 1,66 відсотків в день від суми кредиту за Дисконтною процентною ставкою зігдно цієї Додаткової угоди (а.с.9). Таким чином, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку позики. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки зі спливом строку, на який був наданий кредит, припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитним договором, то після 29.09.2020 позивач не має законних підстав нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором №870558530 від 31.07.2020, а станом на час набуття позивачем права вимоги за спірним кредитним договором розмір відсотків у грошовому виразі становив 15 052 грн. 86 коп. (згідно графіку розрахунків з терміном платежу до 30.08.2020 сума нарахованого проценту становить 9 325 грн. 88 коп., та відповідно до додаткової угоди розмір процентів становить 5 726 грн. 98 коп.) Будь-яких інших розрахунків, з яких можливо встановити, на якій підставі позивачем нараховано відсотки за користування кредитом у розмірі 23 301 грн. 55 коп. та обґрунтування нарахування відсотків у заявленому розмірі, до матеріалів справи надано не було. Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 390/1875/16-ц (провадження № 61-19255св18). Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У зв`язку з тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, відповідач свої зобов`язання не виконує, то позов підлягає задоволенню в частині стягнення кредитних коштів у розмірі 26 552 грн. 81 коп., з яких 11 499 грн. 95 коп. тіло кредиту, та 15 052 грн. 86 коп. відсотки за користування кредитними коштами. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яку [PERSON] добровільно не сплачує, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №870558530 від 31.07.2020, у розмірі 26 552 грн. 81 коп., з яких 11 499 грн. 95 коп. тіло кредиту, та 15 052 грн. 86 коп. відсотки за користування кредитними коштами. Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Щодо вимог позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На обгрунтування вимог в частині відшкодування витрат на правову допомогу надано копії акту прийому - передачі наданих послуг, рахунок №146 від 13.09.2023 на оплату правової допомоги за договором від 13.09.2023, договір № 13/09/2023 від 13.09.2023 про надання правничої допомоги, додаткова угода № 1 до договору про надання правничої допомоги № 13/09/2023 від 13.09.2023, платіжна інструкція від 20.09.2023 № 1630, платіжна інструкція від 28.09.2023 №1882 (а.с.56-63). В той же час, враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу), з огляду на те, що позовну заяву розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження, суд приходить до висновку про зменшення понесених ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» витрат на професійну правничу допомогу з 5 000 грн. до 2 000 грн., які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 34 801 грн. 50 коп., судом стягнуто 26 552 грн. 81 коп., тобто позовні вимоги задоволені на 76,3 % (26 552, 81х 100:34 801,50 = 76,3 %), що є підставою для стягнення на користь позивача із відповідача 1 638 грн. 31 коп. судового збору (2 147,20 х 76,3:100=1 638, 31).

Outcome: partial