Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Позивач просить встановити факт, що має юридичне значення: факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що Рішення № 2 від 28.12.1994р., винесене Замківською сільською радою народних депутатів Жовківського району Львівської області про приватизацію земельних ділянок в розмірі до 0,60 га громадянами села Монастирок, списком жителів до якого земельна ділянка передана у приватну власність [PERSON] є таким, що винесене Замківською сільською радою народних депутатів Жовківського району Львівської області про приватизацію земельних ділянок в розмірі до 0,60 га від 28.12.1994р., списком жителів до якого земельна ділянка передана у приватну власність [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивує свої позовні вимоги наступним. Вказує, що [INFO] померла його матір [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Копія свідоцтва про його народження підтверджує, що він, позивач, являється сином [PERSON] . Зазначає, що після смерті матері відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку відповідно до Рішення Замківської сільської ради народних депутатів Жовківського району Львівської області № 2 про приватизацію земельних ділянок в розмірі до 0,60 га громадянами села Монастирок від 28 грудня 1994 р. Позивач звернувся в Рава-Руську державну нотаріальну контору Львівської області для отримання свідоцтва про права на спадщину за законом після смерті матері, в тому числі на земельну ділянку згідно вищевказаного рішення. Державний нотаріус Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області завів спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, проте відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, оскільки не встановлений факт, що має юридичне значення, а саме у списку жителів села Монастирок до Рішення № 2 від 28.12.1994р. Замківської сільської ради народних депутатів Жовківського району Львівської області про приватизацію земельних ділянок в розмірі до 0,60 га громадянами села Монастирок, ім`я власника (спадкодавця) земельної ділянки вказане як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть « [PERSON] ». Зазначає, що встановлення факту, що має юридичне значення необхідне йому для реалізації спадкових прав. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився. В прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслав клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Проти задоволення позову не заперечив, визнав такий. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення позову не заперечила. Крім цього Рава-Руською ДНК Львівської області направлено до суду копію спадкової справи № 40/2023 (на 23 арк.) заведеної 23 лютого 2023 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача та представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3). Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Із копії свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого Замківською сільською радою Жовківського району Львівської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] Рава-Руською ДНК Львівської області заведено спадкову справу № 40/2023. Із копії списку жителів села Монастирок, яким приватизовано земельні ділянки в межах села, яке є додатком до рішення № 2 від 28 грудня 1994 року, виданого Замківською сільською радою народних депутатів Жовківського району Львівської області, вбачається, зокрема, прізвище, ім`я та по батькові власника (спадкодавця) земельної ділянки як « [PERSON] » (а.с. 9-13). Із листа Рава-Руської ДНК Львівської області від 18 жовтня 2023 року № 419/01-16 вбачається, що Рава-Руська ДНК відмовляє [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки не встановлений факт, що має юридичне значення, а саме: у списку жителів села Монастирок, яким приватизовано земельні ділянки в межах села, яке є додатком до рішення № 2 від 28 грудня 1994 року, виданого Замківською сільською радою народних депутатів Жовківського району Львівської області, ім`я власника (спадкодавця) земельної ділянки вказане як « [PERSON] ». Додатково повідомляє, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в Рава-Руській державній нотаріальній конторі Львівської області заведена спадкова справа № 40/2023р. Заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом подана [PERSON] 23 лютого 2023 року за №58 (а.с. 14). Суд констатує, що встановлення факту, що має юридичне значення, який просить встановити позивач, пов`язане із спадкуванням та можливим подальшим вирішенням спору про право. Встановлення факту, що має юридичне значення може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб (спадкоємців), а тому суд прийшов до висновку, що вирішення питання встановлення такого факту необхідно розглядати саме в порядку позовного провадження. Суд враховує, що прийняття рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне позивачу для подальшого прийняття спадщини, спадкування майна. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що факт належності правовстановлюючого документу, який просить встановити заявник, підтверджується наведенеми доказами. З врахуванням комплексу вивчених судом обставин та підтверджених таких документами, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документу є обґрунтованим та підтвердженим дослідженими доказами. При цьому суд звертає увагу, що документ не втрачений, а лише у такому є розбіжності у написанні імені матері позивача, що неможливо виправити. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved