Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

ПрАТ «Українська страхова компанія» звернулось до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] укладено кредитний договір №5693к від 15 лютого 2013 року, за умовами якого відповідач отримав у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки в розмірі 20 000 грн., строком на 24 місяці з 15 лютого 2013 року по 15 лютого 2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних. Перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується копією платіжного доручення №8081 від 15 лютого 2013 року. Між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» укладено договір добровільного страхування кредитів №4 від 01 березня 2013 року. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з чим, 30 листопада 2021 року КС «Українська кредитна спілка» звернулася до ПрАТ «Українська страхова компанія» із заявою за №2232 про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «Українська страхова компанія» на виконання своїх обов`язків по договору добровільного страхування кредитів було складено страховий акт №1179кр від 01 грудня 2021 року та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 17\~798,50 грн. Вказує, що оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія» виконало обов`язки, покладені на нього ЗУ «Про страхування» та умовами договору добровільного страхування кредитів №4 від 01 березня 2013 року, до ПрАТ «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 17\~798,50 грн. У зв`язку з вищезазначеним позивач звернувся до суду з цією позовною заявою, в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 17\~798,50 грн. та судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2 481 грн. Розпорядженням Верховного Суду від 06 березня 2022 року за № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Першотравневого районного суду Донецької області на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська. 04 жовтня 2023 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Тюрін В.М. надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. 12 грудня 2023 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що 15 лютого 2013 року між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] було укладено кредитний договір №5693к, за умовами якого відповідач отримав у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки в сумі 20 000 грн., строком на 24 місяці з 15 лютого 2013 року по 15 лютого 2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних (а. с. 13-14). З матеріалів справи вбачається, що перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача [PERSON] підтверджується копією платіжного доручення №8081 від 15 лютого 2013 року (а. с. 15). Також судом встановлено, що 01 березня 2013 року між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» укладено договір добровільного страхування кредитів №4 (а. с. 19-20). Відповідно до п.п. 4.4.5 вищевказаного договору ПрАТ «Українська страхова компанія» зобов`язано протягом 4 робочих днів після отримання від КС «Українська кредитна спілка» заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків, прийняти рішення про виплату (або про відмову виплати) страхового відшкодування та скласти страховий акт про виплату (або про відмову виплати) страхового відшкодування по кредитному договору. Згідно із\~п.п.\~4.4.6\~договору добровільного\~страхування ПрАТ «Українська страхова компанія» зобов`язано протягом 5 робочих днів після отримання від КС «Українська кредитна спілка» заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків здійснити виплату страхового відшкодування. Пунктом 5.7 вказаного договору добровільного страхування передбачено, що до ПрАТ «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за цим договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке КС «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами кредитного договору. Крім того, пунктом 5.8 вищевказаного договору встановлено, що після отримання страхового відшкодування, КС «Українська кредитна спілка» за вимогою ПрАТ «Українська страхова компанія» надає йому документи для можливості реалізації права вимоги, яке останній має до позичальника згідно з умовами кредитного договору, та подальшого провадження судових дій, зокрема довідку про сплачене ПрАТ «Українська страхова компанія» страхове відшкодування. З матеріалів справи встановлено, що на виконання вимог вказаного п. 5.8 договору добровільного страхування, КС «Українська кредитна спілка» надано позивачу довідку за вих. №2251 від 03 грудня 2021 про сплату 01 грудня 2021 року ПрАТ «Українська страхова компанія» страхової виплати за кредитним договором №5693к від 15 лютого 2013 року в рахунок погашення заборгованості [PERSON] у сумі 17\~798,50 грн. (а. с. 27). Матеріалами справи підтверджено, що 30 листопада 2021 року КС «Українська кредитна спілка» звернулася до ПрАТ «Українська страхова компанія» із заявою за вих. №2232 про виплату страхового відшкодування, зокрема і щодо позичальника [PERSON] (а. с. 23). Крім того, позивачем ПрАТ «Українська страхова компанія» на виконання своїх обов`язків по договору добровільного страхування кредитів було складено страховий акт №1179кр від 01 грудня 2021 року та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 17\~798,50 грн. (а. с. 25-26). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Зазначена норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У справі, що розглядається, спір виник між страховою компанією та фізичною особою щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування. Згідно із ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 27 ЗУ «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Положеннями ч. 1 ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. якщо інший розмір не встановлений законом. За таких обставин судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на отримання оплати за виплачене страхове відшкодування. Оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія» виконала покладені на неї законом та умовами договору добровільного страхування кредитів обов`язки, то до ПрАТ «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи зазначені обставини та надані суду докази, а також те, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими, у повному обсязі доведеними з його боку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог і стягнення із відповідача на користь позивача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування в розмірі 17\~798,50 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у справі в розмірі 2 481 грн. (а. с. 1), оскільки позовні вимоги задоволенні в повному обсязі.

Outcome: approved