Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Охременко А.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач не визнає себе батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , оскільки він з відповідачкою зареєстрували шлюб 06.02.2014 року, дитина народилася [INFO] , проте до народження дочки [PERSON] проживала з іншим чоловіком. Тому, враховуючи той факт, що відповідач перебувала у стосунках з іншим чоловіком, позивач вважає, що він не є батьком [PERSON] , у зв`язку з чим звернувся до суду та просив виключити запис про нього як батька з актового запису про народження дитини [PERSON] . Ухвалою судді від 20.09.2023 року справу прийнято до провадження, відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 19.10.2023 року постановлено ухвалу суду про визнання явки позивача та відповідача в підготовче судове засідання обов`язковою. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Охременко А.В. в підготовче судове засідання не з`явилися, подано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю та просила справу розглянути за її відсутності. Додатково надала підтверджуючи документи поважності її неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.02.2014 року, який було розірвано рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20.12.2019 (а.с. 24-25). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , її батьками записані - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 58). Судовим наказом Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.05.2023 року по справі 396/927/23 з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 травня 2023 року, та до виповнення дитині повноліття - [INFO] (а.с. 26). Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до сімейних правовідносин, тому вважає за необхідне керуватися нормами СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.. 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до правил, передбачених ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Ч. 3 ст. 122 СК України передбачено, що подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Згідно зі ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки відповідач визнає позовні вимоги, тобто не оспорює, що позивач не являється батьком її доньки [PERSON] , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved