Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

15 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 13294 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 002-01015-150214 від 15 лютого 2014 року, укладеним між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» та [PERSON] , в сумі 14453 гривні 98 копійок та стягнено плату за вчинення виконавчого напису в сумі 500 гривень. На підставі такого виконавчого напису старшим державним виконавцем Мурованокуриловецького відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Цихончук Наталією Володимирівною від 22 листопада 2021 року було відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Про відкриття вищевказаного виконавчого провадження [PERSON] дізнався у вересні 2023 року. Вважаючи виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, представник позивача - адвокат Підреза Ірина Василівна (повноваження на а.с. 15, 16) 02 жовтня 2023 року звернулася до суду з відповідним позовом. Підставою для позову названо обставину, що заборгованість, у зв`язку з якою вчинено виконавчий напис, не є безспірною через відсутність договірних правовідносин [PERSON] із ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», а тому виконавчий напис не відповідає вимогам, встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року (а.с. 29) було задоволено заяву позивача у даній справі про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 13294 від 15 травня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Калейчиком Володимиром Вікторовичем, що перебуває на виконанні у державного виконавцем Мурованокуриловецького ВДВС у Могилів-Подільському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цихончук Н.В. (ВП № [NUMBER]). Ухвалою від 06 жовтня 2023 року (а.с. 35-36) позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецького районного суду, відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного. Цією ж ухвалою було залучено для участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Мурованокуриловецький відділ ДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Ухвалу про відкриття провадження, копію позовної заяви та додатки до позову відповідачу та третій особі було вручено 16 та 09 жовтня 2023 року відповідно (а.с. 41, 42). Відзив на позовну заяву, пояснення чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та третя особа не подали. Крім того, судом здобуто інформацію, що мається у відкритому доступі, про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. з 18 серпня 2020 року на підставі наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 983/6 від 18 серпня 2020 року (32-34). З цієї підстави до участі у справі він не залучався. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України). За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з врахуванням такого: Судом встановлено, що 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 13294 (а.с. 14), відповідно до якого із [PERSON] стягнено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 002-01015-150214 від 15 лютого 2014 року, укладеним між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» та [PERSON] . У виконавчому написі зазначено, що право вимоги за цим кредитним договором ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» набуло на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 408/К від 27 квітня 2018 року із Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк»; стягнення за виконавчим написом виконується за період з 27 квітня 2018 року по 14 квітня 2020 року і складає 14453 гривні 98 копійок кредитної заборгованості; витрати пов`язані із вчинення виконавчого напису - 500,00 гривень. На підставі вказаного виконавчого напису старшим державним виконавцем Мурованокуриловецького відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Цихончук Наталією Володимирівною 22 листопада 2021 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] (а.с. 12), яким постановлено зобов`язати боржника, протягом 5 робочих днів, подати декларацію про доходи та майно, стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1495 гривень 40 копійок. Ще однією постановою від 20 вересня 2023 року (а.с. 13) постановлено визначити для [PERSON] поточний рахунок для здійснення видаткових операцій. Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування визначений Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок) та постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Перелік документів). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, а перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за №1172. Постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», відповідно до якого для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не вимагалося обов`язкового нотаріального посвідчення таких договорів. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, що набрала законної сили 22 лютого 2017 року, постанову № 662 визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, постанова КМУ від 26 листопада 2014 року № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року. Виконавчий напис від 15 травня 2020 року (а.с. 14), який оспорює позивач, було вчинено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 в справі № 826/20084/14. У даній справі позивач не згоден з виконавчим написом, адже жодних кредитних відносин з відповідачем він не має, йому не було нічого відомо правонаступника у кредитних правовідносинах, за його участі не посвідчувалися нотаріально а ні договір із ПАТ «Дельта Банк», а ні з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс». Суд також вважає недоведеним факт правомірності вимоги, в тому числі шляхом вчинення виконавчого напису, саме ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до [PERSON] . Відповідач ніяким чином не спростував твердження позивача про відсутність між ними договірних правовідносин та про відсутність нотаріального посвідчення кредитного договору з [PERSON] ПАТ «Дельта Банк». За таких обставин суд приходить до висновку, що вчиняючи 15 травня 2020 року виконавчий напис № 13294, приватний нотаріус Колейчик В.В. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Така обставина дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Подібна позиція наведена у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 в справі № 757/24703/18-ц, від 21.10.2020 у справі № 172/1652/18 та підтверджена правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 в справі № 910/10374/17. Пунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, тобто: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Така позиція висловлена Верховним Судом у справі № 754/7994/17 від 12.03.2020. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19) зробила правовий висновок про те, що доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Перед судом не доведено обставину, що вимогу про усунення порушення ТОВ «Фінансова Компанія» «Сіті Фінанс»» направило на адресу [PERSON] зазначену в кредитному договорі від 15 лютого 2014 року. Законодавством не передбачено обов`язку нотаріуса направляти на адресу боржника повідомлення про вчинення виконавчого напису для реалізації права на подання пояснень (заперечень) щодо його вчинення. Так, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Така позиція суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19 березня 2021 року справі № 750/3781/20. Отже, суд вважає, що [PERSON] довів факт порушення ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс»» його прав та інтересів, він обрав належний і ефективний спосіб захисту свого права, заявивши вимогу про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню повністю, оскільки така вимога відповідає змісту порушеного права, характеру порушення, наслідкам, заподіяним таким порушенням, а тому позов підлягає до задоволення. Як зазначено у п. 95 постанови Велика Палата Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Під час ухвалення судового рішення суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України,). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Оскільки суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору за подачу позову до суду та за подачу заяви про забезпечення позову (а.с. 17, 20) в сумі 1610 гривень 40 копійок (1073,60 грн + 536,80 грн = 1610,40 грн). Доказів про наявність інших судових витрат сторона позивача суду не надала.

Outcome: approved