Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

15.09.2023 представник позивача, адвокат Савінський Костянтин Валерійович, звернувся до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 20.09.2023, обґрунтовуючи тим, що 01.03.2013 ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» надав у кредит [PERSON] грошові кошти в розмірі 10000,00 грн згідно заяви №001-09861-010313.У відповідності до умов п. 2.3. Частини 1 та п. 1.1. Частини 3 Кредитного договору Клієнту надано кредитні кошти на 24 місяців, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача, що підтверджується платіжним документом №1 від 01.03.2013.Згідно п. 2.4. Частини 1 Кредитного договору, клієнт зобов`язується сплатити проценти в розмірі 9,99 % річних за користування кредитом. Згідно п. 2.5. Частини 2 Кредитного договору, клієнт зобов`язується сплатити комісію в розмірі 3,49 % в місяць за обслуговування кредитної заборгованості. Відповідно до п. 3.1. Частини 3 Кредитного договору, клієнт погашає кредитну заборгованість не пізніше 01 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 811,00 грн у відповідності до графіку платежів на відкритий рахунок відкритий згідно п. 2.7. Частин 2 Кредитного договору.02.06.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Профіт Файненс» був укладений Договір № 2253/К про відступлення прав вимог, відповідно до якого право вимоги до позичальника [PERSON] за Кредитним договором відступлено позивачу. Відповідно до п. 1. Договору, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до: позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору (далі - Додаток № 1 до Договору), надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) тощо, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надалі а текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Право вимоги Новий кредитор сплачує Банку за Право вимоги грошові кошти у сумі та порядку, визначених цим Договором. Відповідно до п. 4 Договору, сторони погодились, що загальна вартість прав вимоги за Договором (Ціна договору) становить 2 488 200,00 грн. Сплата коштів у сумі 2488200,00 грн. здійснена позивачем двома платежами і підтверджується копіями платіжних доручень № 48 від 26.05.2020 року на суму 1 800 000,00 грн. та № 49 від 27.05.2020 року на суму 688 200,00 грн. Права Вимоги переходять до Нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотнього відступлення. Станом на дату звернення до суду з даним позовом, розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 12591,22 грн, в тому числі: основна сума заборгованості - 6478,78 грн.;заборгованість за нарахованими процентами по кредиту - 3168,77 грн.; заборгованість по комісіях - 2443,00 грн.;сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту - 336,23 грн.;сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків - 164,44 грн.Щодо нарахування 3% річних на прострочену суму позики та 3% річних на прострочені проценти за користування позикою, нараховані за період з 02.06.2020 по 23.02.2022. Тому, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 12591,22 грн, в тому числі 6478,78 грн основна сума заборгованості, 3168,77 грн заборгованість за нарахованими процентами, 2443,00 грн заборгованість по комісіях, 336,23 грн - 3% річних від основної суми заборгованості, 164,44 грн - 3% річних від суми процентів, та понесені позивачем судові витрати, в тому числі витрати на сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн і витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. 16.10.2023 судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було роз`яснено право надіслати до суду відзив на позовну заяву та усі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову, та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідачка - [PERSON] копію ухвали суду про відкриття провадження та позовну заяву з додатками до неї отримала 04.11.2023 (а.с. 45), однак, протягом строку, встановленого судом, відзив на позовну заяву та заяви з процесуальних питань до суду не подала. Крім того, станом на 08.12.2023 клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Судом встановлено, що 01.03.2013 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №001-09861-010313 (а.с. 6, 7, 8, 9-10), шляхом підписання заяви (оферти) про прийняття пропозиції ПАТ 2Дельта Банк», на умовах визначених у цій пропозиції та відповідно до Правил надання банківських послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» і Тарифів банку, які ж невід?ємними частинами договору, згідно якого позикодавець зобов?язується передати позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 10000,00 грн (кредит готівкою) на 24 місяці на власні потреби, шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника. Згідно п. 2.4. Частини 1 Кредитного договору, клієнт зобов`язується сплатити проценти в розмірі 9,99 % річних за користування кредитом. Згідно п. 2.5. Частини 1 Кредитного договору, клієнт зобов`язується сплатити комісію в розмірі 3,49 % в місяць за обслуговування кредитної заборгованості. Згідно п. 3.1. Частини 3 Кредитного договору, клієнт погашає кредитну заборгованість не пізніше 01 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 811,00 грн у відповідності до графіку платежів на відкритий рахунок відкритий згідно п. 2.7. Частин 2 Кредитного договору, відповідно до порядку та умов , визначених у п. 2.4 глави 3 Правил. Згідно п. 2.3 Частини 3 Кредитного договору, до підписання позичальником цієї пропозиції вона була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до п. 5.1 Частини 3 Кредитного договору, складовою та невід?ємною частиною цієї пропозиції є Правила та Тарифи банку, з якими вона попередньо ознайомлена, повністю з ними згодна, їх зміст розуміє і положення яких, вона зобов?язується дотримуватись. Згідно платіжного документу №1 від 01.03.2013 (а.с. 11) ПАТ «Дельта Банк» перерахував на рахунок [PERSON] , який зазначений нею у заяві, грошові кошти в розмірі 10000,00 грн згідно кредитного договору №001-09861-010313 від 01.03.2013. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію ПАТ «Дельта Банк» відповідач [PERSON] своїм підписом у кредитному договорі №001-09861-010313 від 01.03.2013приєдналася до Правил надання банківських послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк»,визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання грошових коштів. Підписання кредитного договору №001-09861-010313 від 01.03.2013свідчить про те, що [PERSON] усі умови цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Отже, встановлено, що вказаний кредитний договір №001-09861-010313 укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 01.03.2013 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. Також, встановлено, що 02.06.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Профіт Файненс» було укладено договір №2253/К про відступлення права вимоги (а.с. 12-16), відповідно до якого первісний банк відступає новому кредитору належні банку права вимоги, а новий кредитор набуває права вимоги банку до: позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору (далі - Додаток № 1 до Договору), надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) тощо, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надалі а текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Право вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Право вимоги грошові кошти у сумі та порядку, визначених цим Договором. Відповідно до п. 4 Договору, сторони домовились, що за відступлення права вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору, новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 2488200,00 грн. надалі за текстом - Ціна договору. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до п. 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор (номер лоту GL6N016426). З витягу з реєстру боржників відповідно до договору №2253/К про відступлення права вимоги від 02.06.2020(а.с. 15-16), вбачається, що до переліку входить кредитний договір №001-09861-010313, позичальником за яким є [PERSON] . З копії платіжних доручень №48 від 26.05.2020 та №49 від 27.05.2020 (а.с. 17, 18), вбачається, що ТОВ «Профіт Файненс» сплатив ПАТ «Дельта Банк» ціну права вимоги за придбаний актив (лот GL6N016426) згідно протоколу в загальному розмірі 2488200,00 грн. Відповідно до п. 2. Договору, за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 Договору. набуває всі права кредитора за основними договорами. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, ТОВ «Профіт Файненс» починаючи з 02.06.2020 набуло право грошової вимоги на підставі договору №2253/К про відступлення права вимоги до відповідача за кредитним договором №001-09861-010313 від 01.03.2013, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, з витягу з реєстру боржників відповідно до договору №2253/К про відступлення права вимоги від 02.06.2020 (а.с .15), вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №001-09861-010313від 01.03.2013 станом на 02.06.2020 (момент переходу права вимоги) становить 12090,55 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом -6478,78 грн; заборгованості за нарахованими процентами за кредитом -3168,77 грн ; заборгованість по комісіям - 2443,00 грн. Отже, встановлено, що відповідачка з умовами договору була ознайомлена, підписала договір №001-09861-010313 від 01.03.2013, однак умови договору порушила. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення ним зобов`язання щодо їх повернення, тому, заборгованість за кредитним договором визначена станом на 02.06.2020 у розмірі 12090,55 грн., є доведеною та обґрунтованою. Щодо позовної вимоги про нарахування 3% річних, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитним договором, необхідно зазначити наступне. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року (справа №758/1303/15-ц, провадження №14-68цс18) ст.625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. У цій статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При вирішенні питання про стягнення річних нарахованих, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 06.02.2019 року у справі № 175/4753/15-ц, яким роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Тому, лише після спливу визначеного договором строку кредитування позивач має право забезпечити свої права і інтереси на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України. При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Позивач просив стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми кредиту 6478,78 грн., за період з 02.06.2020 по 23.02.2022, в розмірі 336,23 грн., та 3% річних від простроченої суми процентів 3168,77 грн за період з 02.06.2020 по 23.02.2022 у розмірі 164,44 грн. Як встановлено судом, строк дії кредитного договору №001-09861-010313 від 01.03.2013 визначено 24 місяці, а саме до 28.02.2015, та станом на 02.06.2020 заборгованість [PERSON] перед позивачем складає: 6478,78 грн - борг за сумою кредиту та 3168,77 грн - борг за нарахованими процентами, кількість днів прострочення за період з 02.06.2020 по 23.02.2022 складає 632 дні. Так, з витягу з реєстру боржників відповідно до договору №2253/К про відступлення права вимоги від 02.06.2020 (а.с .15), вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №001-09861-010313 від 01.03.2013 станом на 02.06.2020 (момент переходу права вимоги) становить 12090,55 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 6478,78 грн.; заборгованості за нарахованими процентами за кредитом - 3168,77 грн.; заборгованість по комісіям - 2443,00 грн.. Суд, перевіривши розрахунок позивача, наведений у позовній заяві, дійшов висновку, що розмір 3% річних від простроченої суми зобов`язання за період з 02.06.2020 по 23.02.2022 становить 336,23 грн та 164,44 грн, а тому, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в загальному розмірі 500,67 грн. Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідачка відзив з відповідними доказами проти позову у спростування доводів позивача до суду не подала. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 12090,55 грн та 3% річних у розмірі 500,67 грн, всього 12591,22 грн. Також, позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 2684,00 грн. (а.с.7). Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду в розмірі 2684,00 грн (а.с. 37), тому, з відповідача на користь позивача стягуються вказані судові витрати в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved