Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , згідно якого прохав суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем 12.08.2016 року, що був зареєстрований у Костянтинівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Донецькій області, за актовим записом №220. В обґрунтуванні позову вказав, що між ним та відповідачем 12.08.2016 року був зареєстрований шлюб у Костянтинівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Донецькій області, за актовим записом №220. Від спільного шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] , та дочка - [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2022 року між ним та відповідачем склалися неприязні відносини на ґрунті різних поглядів на життя. З цього часу між ними були відсутні будь які шлюбні стосунки. Фактично проживають окремо з 2022 року та не ведуть спільного господарства, а тому він вирішив розірвати шлюб. Спору щодо поділу спільного майна подружжя на теперішній час вони не мають. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.11.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву до суду згідно якої прохав розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні позову наполягає, судові витрати прохав покласти на нього. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву згідно якої справу прохала розглянути без її участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи заяви сторін, суд вирішив на підставі ст. 211, ст. 247 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 12 серпня 2016 року був зареєстрований шлюб у Костянтинівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Донецькій області за актовим записом №220, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12.08.2016 року. Сторони мають спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого виконкомом Ол. Калинівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області 28.08.2003 року та дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого повторно Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 30.09.2019 року. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з 2022 року, оскільки позивач з відповідачем втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, вести спільне господарство та спільний бюджет, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи відсутність клопотання відповідача про зміну прізвища на дошлюбне, тож відповідачу, після розірвання шлюбу, слід залишити прізвище набуте у шлюбі - [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи думку позивача щодо залишення на ньому судових витрат, тож суд вважає за можливе судові витрати залишити на позивачеві.

Outcome: approved