Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~У жовтні 2023 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 27 квітня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 82. Від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Подружні відносини між сторонами припинені, вони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Основна причину розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри, постійні конфлікти та недомовленості. Тому позивачка просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Єлісєєв Д. О. в судове засідання не з`явилися, надали письмову заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. \~ \~ \~ \~Від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову, розгляд справи просить проводити без його участі. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 27 квітня 2013 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 82. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Основною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри між ними, постійні конфлікти та недомовленості. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved