Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

У червні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову позивач вказав на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Мати позивача на момент смерті була зареєстрована та постійно проживала по [ADDRESS] . Позивач зареєстрований та проживає у [ADDRESS] . Позивач тривалий час лікувався, та всі грошові кошти були витрачені на його лікування. Через тривале лікування, строк для прийняття спадщини сплинув, позивач звернувся до нотаріальної контри із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено, оскільки вийшов шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з тим, що у позивача були відсутні грошові кошти на вчинення нотаріальних дій через тривале лікування, у нього не було можливості звернутися до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду письму заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили прийняти рішення відповідно до вимог законодавства. Третя особа приватний нотаріус у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Третя особа [PERSON] не з`явився у судове засідання, аде надав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з наступним. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 19 квітня 2023 року, [PERSON] померла [INFO] у віці 87 років (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (арк.с.8). Згідно копії паспорта позивача, [PERSON] народився [INFO] у м.Дніпропетровську (а.с.4-6). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.05.2006 року домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] (а.с.12). Як вбачається з довідки №2199 [PERSON] на день смерті була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . З постанови приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Хайкиної О.Л. від 15.05.2023 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.10). Таким чином, судом встановлено, що спадкодавець - [PERSON] померла [INFO] , позивач, який є спадкоємцем померлої, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у передбачений Законом строк не звернувся. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч. 1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за Законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1\~ст.1268 ЦК України). Згідно ч.1\~ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й Закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття такої спадщини. Відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом ч.3\~ст.1272 ЦК України, та роз`ясненнями, що містяться в абзаці 6 п.24 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому\~статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно із частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд наголошує, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У позовній заяві [PERSON] зазначив, що пропустив встановлений чинним законодавством шестимісячний строк для вступу у спадщину та несвоєчасно звернувся до нотаріуса у зв`язку з тим, що постійно хворів. Позивач також наголошував, що через його хвороби він обстежувався у клінічній лікарні 09.12.2020, 15.12.2020, перебував у стаціонарі у період з 09.04.2021 по 23.04.2021, 23.04.2021, 30.06.2022, 18.01.2023, 28.01.2023, 23.03.2023. Тому, позивач вважав, що саме через стан здоров`я не міг раніше звернутися до нотаріуса. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Зважаючи на судову практику ВСУ, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Так, дійсно з матеріалів справи вбачається, що позивач має хвороби. Проте, досліджуючи надані позивачем документи, суд не вбачає відомостей, які б свідчили про постійне знаходження позивача на стаціонарному лікуванні. Надані документи (довідки, виписки) дійсно свідчать про проходження лікування [PERSON] , проте відсутні відомості які б свідчили про те, що таке лікування відбувалось безперервно від смерті спадкодавця померлого більше ніж 10 років тому назад, а саме 03.08.2013 р. до закінчення шестимісячного строку на подання заяви про нотаріусу про прийняття спадщини, чи навіть до звернення позивача із заявою до нотаріуса. При цьому, суд наголошує, що позивачу було достовірно відомо про смерть його матері. У позивача не було жодних перешкод надіслати заяву про прийняття спадщини поштою на адресу нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Слід звернути увагу і на те, що позивач вперше звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом 18.05.2016 року (а.с.82), постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Хайкиної О.Л. від 18.05.2016 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.91). Що спростовує доводи позивача щодо його тривалого лікування і не можливості звернутись до нотаріуса. Також, встановлено, що згідно ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28.04.2016 позовна заява [PERSON] до Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м.Дніпропетровську ради, третя особа - Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини вважається неподаною та повернута у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви (а.с.95). Крім того, в провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська вже перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м.Дніпропетровську ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, та ухвалою суду від 21 грудня 2016 року, позовну заяву залишено без розгляду (а.с.96). Вказані судові рішення містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що перевірено судом. \~ З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судові витрати віднести на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed