Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

25 вересня 2023 р. до суду через єдину судову інформаційну телекомунікаційну систему «Електронний суд» надійшла позовна заява представника [PERSON] в інтересах [PERSON] (далі: позивач) до [PERSON] (далі: відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної вимоги представник посилається на те, що 17.05.2013р. [PERSON] уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] , та 21.08.2019 [PERSON] . Спільне життя сторін не склалося в зв`язку із різними поглядами на сімейне життя, ведення господарства, виховання дітей. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені з 2022 року. На думку представника позивача, подальше збереження шлюбу між позивачем та відповідачем неможливі. Розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~за наявними у справі матеріалами. \~Від сторін заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін не надійшло,\~відповідач правами на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд висновує: Як вбачається з матеріалів справи, 17.05.2013 між позивачем та відповідачем у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 200, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17.05.2013 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17.05.2013 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03.09.2019 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 24 СК України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України унормовано право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей. Як передбачає ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 110 ЦК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільного господарства, клопотань про надання часу на примирення не заявлено. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що фактично сім`я розпалась та не може бути відновлена, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави за пред`явлення позивачем позову про розірвання шлюбу. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved