Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши вимоги якого (а.с. 18-22), просить: визнати протиправним та скасувати наказ АТ "Ідея Банк" від 08.03.2023 № 48а про звільнення його, [PERSON] , фахівця відділу стягнення заборгованості управління дистанційного стягнення департаменту по роботі з проблемною заборгованістю з 10.03.2023 з роботи у зв`язку з встановленням його невідповідності займаній посаді протягом строку випробування згідно з п. 11 ст. 40 КЗпП України; зобов`язати АТ "Ідея Банк" поновити його на роботі фахівця відділу стягнення заборгованості управління дистанційного стягнення департаменту по роботі з проблемною заборгованістю з 11.03.2023; рішення в частині поновлення на роботі допустити до негайного виконання; стягнути з АТ "Ідея Банк" на його користь всі понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що, згідно з наказом АТ «Ідея Банк» від 16.11.2022 № 233а, його з 17.11.2022 прийнято на роботу на посаду фахівця відділу стягнення заборгованості Управління дистанційного стягнення Департаменту по роботі з проблемною заборгованістю, на основне місце праці, з випробувальним терміном 3 місяці, з посадовим окладом згідно зі штатним розписом. Відповідно до наказу від 08.03.2023 № 48а, з 10.03.2023 його звільнено з роботи у зв`язку з встановленням його невідповідності займаній посаді протягом строку випробування, згідно з п. 11 ст. 40 КЗпП України З наказом про звільнення не погоджується та вважає його прийнятим з порушенням норм трудового законодавства та гарантій на працю, гарантованих Конституцією України. Так, КЗпП чітко визначає, що умова про випробування повинна бути зазначена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу та з даним наказом працівник має бути ознайомлений. Проте з наказом про прийняття на роботу з випробувальним терміном його ніхто не ознайомлював, надали його копію тільки після звільнення. Крім того, випробувальний строк можна вважати законним, якщо його встановлення погоджено з працівником під час прийняття його на роботу та за відсутності обмеження щодо встановлення випробування, що визначено ст. 26 КЗпП. При прийняті на роботу він надав відповідачу копію паспорта з реєстрацією місця проживання в [ADDRESS] , місце знаходження ж роботодавця - м. Львів. Тобто на нього, як на працівника, поширювались обмеження щодо встановлення випробування, оскільки він був прийнятий на роботу в іншу місцевість. Роботодавець це знав та свідомо допустив оформлення трудових відносин з випробуванням. Також зазначив, що його випробувальний термін закінчився 17.02.2023. У період з 06.02.2023 по 24.02.2023 він був тимчасово непрацездатним, а з 25.02.2023 йому були надані спочатку чергова, а тоді до 08.03.2023 - безоплатна відпустка. З 08.03.2023 до 10.03.2023 він працював у звичайному режимі. Відповідно до положень ст. 28 КЗпП України, коли строк випробування закінчився, а працівник продовжує працювати, то він вважається таким, що витримав випробування, і наступне розірвання трудового договору допускається лише на загальних підставах. У разі встановлення роботодавцем невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі він має право протягом строку випробування звільнити такого працівника за п. 11 ст. 40 КЗпП, письмово попередивши його про це за три дні (ч. 2 ст. 28 КЗпП). Тільки 10 березня 2023 року його ознайомили із наказом від 08.03.2023 №48а про звільнення 10.03.2023 його з роботи, у зв`язку з невідповідністю займаній посаді протягом строку випробування (п. 11 ст. 40 КЗпП), що є порушенням ст. 28 КЗпП. Підставою для прийняття даного наказу слугувала службова записка начальника управління дистанційного стягнення Департаменту по роботі з проблемною заборгованістю від 06.03.2023. Він не погодився із звільненням та попросив надати для ознайомлення доповідну записку, яка засвідчує невідповідність, у чому йому було відмовлено. Крім цього дана доповідна записка була оформлена в той період, коли він перебував у відпусті, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 27 КЗпП. Також звернув увагу, що при звільненні йому видали не заповнену трудову книжку, без запису даних про звільнення та не здійснили виплату всіх компенсаційних виплат. Від відповідача поступив відзив на позов, в якому\~зазначено,\~що 16.11.2022 був виданий наказ, яким прийнято [PERSON] з 17.11.2022 на посаду фахівця відділу стягнення заборгованості управління дистанційного стягнення департаменту по роботі з проблемною заборгованістю з випробувальним терміном в 3 місяці. З даним наказом (його витягом) [PERSON] ознайомлений 16.11.2022. При цьому юридична особа АТ «Ідея Банк» знаходиться у Львові, але фактичне місце праці позивача - [ADDRESS] . Згідно з даними службової записки про прийом на роботу, позивачу доведено план розвитку на випробувальний термін. Проте цього плану досягнуто не було. За період роботи неодноразово виникали питання щодо рівня його кваліфікації (порушення вимог до оцінювання якості проведених розмов фахівця з клієнтами, недотримання кількісних показників по опрацюванню клієнтів за звітний період). Крім того 01.02.2023 надійшла скарга від клієнта банку [PERSON] щодо неналежної його професійної якості. Оскільки під час випробувального терміну встановлено невідповідність працівника займаній посаді, на виконання вимог ст. 28 КЗпП його 08.03.2023 було письмово повідомлено про звільнення його 10.03.2023 з роботи. У день звільнення йому виплачено всі компенсації і тільки лікарняне перераховане 13.03.2023, коли кошти надійшли від пенсійного фонду. Щодо не внесення записів про звільнення до трудової книжки, то така зберігалася у позивача і не була надана роботодавцю для заповлення. Також представницею відповідача долучено до матеріалів справи додаткові письмові пояснення, в яких зазнчено, що [PERSON] було прийнято на роботу на посаду фахівця відділу стягнення заборгованості. Відповідно до п. 1.7 Посадової інструкції, фахівець у своїй роботі зобов`язаний дотримуватися вимог чинного законодавства України, законодавства про банківську діяльність, правил ділового спілкування, стандартів обслуговування клієнтів та інше. У відповідності до п. 3.1, в обов`язки фахівця входить здійснення дзвінків до клієнтів з метою оплати заборгованості або оформлення лояльних пропозицій по кредиту для врегулювання заборгованості. У своїй діяльності з позичальниками фахівці також керуються Правилами взаємодії з клієнтами, затвердженими рішенням правління від 19.10.20200 року № 10/19-17. За період роботи позивача було встановлено, у тому числі, порушення вимог до оцінювання якості проведення його розмов з клієнтами. 01 лютого 2023 року на гарячу лінію АТ «Ідея Банк» звернулася клієнт [PERSON] зі скаргою на оператора відділу заборгованості, яким виявився [PERSON] . Аналізуючи проведені взаємодії останнього із клієнткою [PERSON] , було виявлено порушення ним п. 2.10, 2.11, 3.1 вищевказаних правил. Так, у Розмові 1: Порушень не виявлено. У Розмові 2: Працівник не повідомив власне ім`я та індекс, про запис розмови та мету взаємодії, порушивши п. 2.10, 2.11 Правил взаємодії із клієнтами». У Розмові 3: не повідомив власне ім`я та індекс, про запис розмови, чим порушив п. 2.10 Правил взаємодії із клієнтами. Він повідомив, що оплати клієнтки у розмірі 200 гривень не вирішують ситуації, бо оплата зараховується на сплату прострочених відсотків, але не донесено їй необхідність внесення повної суми, він перебивав клієнтку, спілкувався з нею на підвищених тонах, не відповідав на її питання, не відреагував на те, що вона проживає в Запорізькій області та знаходиться біля проходження бойових дій, намагався принизити важливість вказаної клієнткою інформації, не офіційною манерою завершив розмову за власною ініціативою, не правильно фіналізував розмову, чим порушив п. 3.1 Правил взаємодії із клієнтами. Тобто, під час спілкування він виявив неповагу до клієнта АТ «Ідея Банк», що свідчить про недотримання корпоративних цінностей Банку та порушення кодексу (правил) поведінки етики. Позивач [PERSON] \~у судовому\~засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Додатково зазначив, що він звернувся із заявою про прийняття його на роботу. Перед приступленням до виконання своїх обов`язків він проходив з тренерами банку навчання, яке було спрямоване на вміння спілкуватися з клієнтами, вести розмову в конфліктних ситуаціях. Йому на руки дали правила взаємодії з клієнтами, які він завжди мав при собі, та керувався ними при розмові з останніми. Для оформлення його на роботу він писав відповідну заяву. Але таку він переписував 08 березня 2023 року, хоча працював у банку вже більше трьох місяців, оскільки у ній неправильно була зазначена посада, на яку претендував (він на роботу прийнятий фахівцем відділу, хоча таким може бути особа, яка пропрацювала більше 1 року). При цьому він не пам`ятає, щоб при написанні заяви вперше, в ній ішлося про випробувальний термін. Він дійсно телефонував до [PERSON] . Вона в списку боржників була позначена як "скандальний клієнт". Розмови саме з його участю долучені на диску до матеріалів справи та прослухані в судовому засіданні. При першому дзвінку вона повідомила, що занята, тому на цьому розмова завершилася. Він зателефонував їй повторно, що передбачено правилами банку. При цьому представлятися знову не вимагається. Про те, що розмова записується він повідомляв. Однак клієнтка знову вказала, що зайнята. Під час третього дзвінка вона повідомила, що погашає заборгованість та сплачує по 500 гривень щомісяця. Проте з її кредитної історії встановлено, що їй визначений до сплати щомісячний платіж в розмірі 5000 грн, тому він намагався пояснити їй, що внесені нею щомісячні суми є незначними і не дадуть їй результату, оскільки вони зараховуються на сплату відсотків. На гарячій лінії клієнтам повідомляють, що і незначні сплати вирішють ситуацію із наявною заборгованістю, однак це не відповідає дійсності, що він і намагався донести клієнтці. Саме він має право завершувати розмову з клієнтом. Однак він не відразу таку з [PERSON] закінчив, оскільки намагався донести їй як слід погашаши заборгованість. При цьому підвищення тону не мало місця і є суб`єктивним твердженням відповідача. Після того, як він дізнався, що вона має намір скаржитися на нього, він ще чотири рази телефонував до неї і намагався з`ясувати причини її незадоволення. Він не погоджується з тим, що підставою його звільнення є невідповідність займаній посаді, оскільки насправді таке відбулося через конфлікт з Гретчуком, який після виходу його (позивача) з лікарняного почав звинувачувати його в тому, що він "психічно хворий" та вимагати в нього сертифікат від психіатра. У судовому\~засіданні представник\~позивача -\~адвокат Комарницький\~Е.Г. позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначив, що, відповідно до вимог ст. 26 КЗпП, умова про випробування повинна бути зазначена у наказі про прийняття на роботу, зі змістом якого повідомляється працівника. Проте при прийнятті його довірителя на роботу вказана умова не була обумовлена у відповідному наказі і з таким його не було ознайомлено. Так, його ознайомлено з рядом документів, але не з тими, про які вказує у відзиві відповідач. Більше того після закінчення випробувального терміну позивач продовжував працювати, про його невідповідність займаній посаді його не повідомлялося. Після виходу з лікарняного, ним не було вчинено жодного порушення, а ті, які йому поставлені у провину, мали місце до перебування на лікуванні. Коли його повідомили про невідповідність займаній посаді, йому не надали для ознайомлення службову записку, яка була підставою для такого рішення, хоча він це вимагав, що позбавило його можливості надати відповідні пояснення з даного приводу. Більше того така службова записка була складена у час, коли він перебував на лікарняному. У повідомленні про невідповідність займаній посаді та про майбутнє звільнення не було викладено жодної аргументації, яка послужила цьому, пояснень у нього з цього приводу не відбиралось. Відомості про результати роботи [PERSON] надані тільки за січень, хоча він працював кілька днів у листопаді, грудні, лютому. Від нього безпіставно вимагали пред`явити сертифікат від психіатра, що є не правильним. Представниця відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, зіславшись на обгрунтування, викладені у відзиві на позов та письмових поясненнях. Додатково вказала, що випробувальний термін для працівника встановлюється для оцінки його професійних якостей, необхідних для виконання своїх обов' язків на запропонованій посаді. Під час такого терміну роботодавець приглядається до майбутнього працівника, дає йому завдання та визначається, чи підходять йому його професійні навики. При оформленні позивача на роботу йому був встановлений випробувальний термін. Про прийом на роботу на таких умовах його було повідомлено, про що свідчить його підпис з ознайомленням з наказом про прийняття на роботу, в якому такі умови вказані. Про наявність двох заяв про прийняття на роботу, в яких вказана неправильна назва посади чи відсутнє застереження про випробування, їй нічого не відомо. Перед приступленням до виконання трудових обов`язків [PERSON] проходив відповідне навчання, що підтвердив під час розгляду справи, був ознайомлений з його посадовою інструкцією та іншими внутрішніми документами банку, у тому числі з Правилами взаємодії з клієнтами. На час випробування йому були встановалені певні норми, доведений до відома план розвитку. До його обов`язків входило спілкування з клієнтами. Зважаючи на встановлення випробувального терміну, з часу оформлення трудових відносин з [PERSON] банківські експерти оцінювали його професійні якості, показники виконання плану, якість розмов з клієнтами, на підставі чого робили відповідні висновки, оцінювали роботу. Для наглядного прикладу нею до матеріалів справи долучені відповідні докази за підсумками виконання позивачем своїх обов`язків за січень 2023 року, протягом якого він вже самостійно, після проведеного навчання та куратортва тренерів, виконував покладені на нього обов`язки. При прийнятті рішення про звільнення з роботи брався до уваги весь період роботи позивача та підходилося до вирішення вказаного питання в комплексі. Так, за підсумками січня встановлено, що [PERSON] не виконав поставлений план, у зв`язку з чим був депремійований. Він також отримав загальну оцінку якості розмов працівника банку, яка не відповідала тій, яка визначена у плані розвитку. Крім того на нього поступила скарга від клієнтки банку [PERSON] . Скарга надійшла по телефону та зафіксована в їхній електронній системі. За наслідками розгляду скарги була прослухана розмова позивача з боржником, яка мала місце 01.02.2023, під час чого встановлено, що [PERSON] не представлявся кожен раз, спілкуючись з клієнткою банку, не повідомляв про здійснення запису розмови, некоректно висловлювався до неї, перебивав та не реагував на її пояснення, в тому числі, що вона проживає на території, де ведуться бойові дії. Він вказував про внесення нею незначних сум на погашення заборгованості, що не дасть результату, хоча не був уповноважений озвучувати про доречність чи недоречність здійснення незначних проплат, про їх зарахування на погашення відсотків. Коли клієнтка намагалася пояснити ситуацію, яка в неї склалася, позивач її не чув, а коли бажала припинити розмову, він не зважав на це та продожував говорити про своє. З розмов також було встановлено, що позивач вживав репліки, які не припустимі та є такими, що порушують Закон України «Про захист прав споживачів». Така поведінка, манера спілкування, некоректні висловлювання негативно впливають на репутацію банку, хоча головною умовою діяльності їхньої установи є коректна та етична поведінка з людьми. Вказані вище обставини були відображені у доповідній записці, яка послужила підставою для висновку про невідповідність займаній посаді та прийняття рішення про звільнення позивача. Тобто саме професійні якості, навички у спілкуванні з людьми, невиконання плану стали тими чинниками, з яких встановлено невідповідність займаній посаді [PERSON] , а не стан його здоров`я, про що він стверджував у судовому засіданні. Звільнення позивача здійснено згідно з вимогами чинного законодавства. Про невідповідність займаній посаді та майбутнє звільнення його було повідомлено у встановлені строки. При цьому саме звільнення за вказної умови мало місце під час випробувального терміну та після виходу працівника з відпустки та лікарняного. При звільненні з ним були проведені відповідні розрахунки, а кошти за перебування на лікарняному були перераховані після їх надходження з пенсійного фонду. Вважає, що звільнення було законним, тому в задоволенні позову просить відмовити. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 06 квітня 2023 року позивач направив вищевказаний позов до суду, який надійшов у канцелярію 12 квітня 2023 року. Ухвалою суду від 14 квітня 2023 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. 01 травня 2023 року надійшла уточнена позовна заява. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.05.2023 відкрито провадження по даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 31 травня 2023 року на електронну адресу суду поступила заява відповідача про розгляд справи в загальному порядку, а 01 червня 2023 року - відзив на позовну заяву. 01 червня 2023 року представник позивача подав клопотання про долучення доказів, а від відповідача на електронну пошту поступили додаткові докази. 01 червня 2023 року постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 07 червня 2023 року на адресу суду поштовим відправленням поступили заява відповідача про розгляд справи в загальному порядку та відзив на позовну заяву. 17 липня 2023 року представниця відповідача подала клопотання про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, яке задоволено ухвалою суду від 24 липня 2023 року. 26 липня 2023 року від відповідача на електронну адерсу суду поступили додаткові пояснення з долученими до них доказами. Такі на адресу суду поступили поштовим відправленням 01 серпня 2023 року. Представник позивача 27 липня 2023 року на електронну адресу суду скерував клопотання про відкладення судового засідання. 10 серпня 2023 року від представника відповідача поступило клопотання про долучення до матеріалів справи аудіозапису. 11 серпня 2023 року представник позивача на електронну адресу суду скерував клопотання про відкладення судового засідання з метою укладення мирової угоди, а представник відповідача - клопотання про долучення доказу. 06 вересня 2023 року представник позивача подав клопотання про продовження підготовчого провадження та відкладення судового засідання. Ухвалою суду від 06.09.2023 у задоволенні клопотання про продовження строку підготовчого провадження відмовлено, підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Спір між сторонами не вирішений. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: згідно з витягом з наказу № 233а "Про зміни в особомому складі" від 16.11.2022, [PERSON] з 17.11.2022 прийнято на роботу на посаду фахівця Відділу стягнення заборгованості Управління дистанційного стягнення Департаменту по роботі з проблемною заборгованістю, на основне місце праці, з випробувальним терміном 3 місяці, з посадовим окладом згідно зі штатним розписом. Підстава: заява [PERSON] від 16.11.2022, службова записка про прийняття. З наказом [PERSON] ознайомлений, завірену копію отримав 16.11.2022, що засвідчив своїм підписом (а.с. 7, 57). [PERSON] попередньо 14.11.2022 ознайомлено з внутрішніми нормативними документами АТ «Ідея Банк», про що свідчить відповідний контрольний листок (а.с. 85, 128). Факт ознайомлення його з такими підтвердив в судовому засіданні й позивач, пояснивши, що ще до прийняття на роботу він ходив та ознайомлювався з обов`язками відповідного працівника, умовами праці, тощо. У службовій записці про прийом на роботу працівника головного офісу від 17.11.2022 вказано назву посади, на яку приймають [PERSON] , - фахівець, тривалість випробувального терміну - 3 міс, розмір окладу на випробувальний термін - 8500 грн; визначено вимоги до даної посади. Також у ній обумовлено план розвитку на випробувальний термін (досягнення кількості проведених розмов - більше 70/зміна, доведення показника якості розмов на рівні більше 70 балів, досягнення кількості опрацьованих кредитів - до 115/зміна). З умовами прийому випробувального терміну [PERSON] ознайомився, що підтвердив своїм підписом (а.с. 31, 62). 17 листопада 2022 року [PERSON] ознайомлено з посадовою інструкцією фахівця відділу стягнення заборгованості Управління дистанційного стягнення Департаменту по роботі з проблемною заборгованістю АТ "Ідея Банк" (а.с. 88-90, 111-114), у якій серед іншого визначені його функціональні обов`язки, у тому числі здійснення дзвінків до клієнтів з метою оплати заборгованості або оформлення лояльних пропозицій по кредиту для врегулювання заборгованості. У своїй діяльності, як вказано стороною відповідача, [PERSON] повинен керуватися Правилами взаємодії з клієнтами АТ "Ідея Банк" при врегулюванні простроченої заборгованості (а.с. 91-98, 115-127), в яких визначені, у тому числі, правила взаємодії із клієнтами банку та іншими особами при врегулюванні простроченої заборгованості, з якими його було ознайомлено в електронному варіанті. Як зазначила представниця відповідача, позивачем не досягнуто плану розвитку та за результатами оцінки якості розмов працівника [PERSON] , він не досяг необхідної оцінки 70 (а.с. 48), у зв`язку з чим його за результатами роботи у січні 2023 року було депремійовано, про що свідчить витяг з протоколу № 02/15-11 від 15.02.2023 (а.с. 87, 129). 01 лютого 2023 року від клієнта банку [PERSON] на телефонну лінію надійшла скарга щодо неналежної професійної якості працівника банку (а.с. 61, 86). Дану скаргу зафіксовано та у результаті внутрішнього розслідування (перевірки) було встановлено, що працівником, який вів розмови з боржницею того дня, був [PERSON] , який підтвердив це в судовому засіданні. Їх розмови прослухані в присутності учасників справи, під час чого позивач підтвердив, що саме він був одним із її учасників (а.с. 133). Так, на першому аудіо записі зафіксовано, як боржниця просить перетелефонувати їй, бо вона занята. На другому аудіозаписі боржниця вказує, що вона вже надала інформацію по кредиту. [PERSON] роз`яснює, що він є інспектором по її кредиту, а перша розмова була неефективна, тому він телефонує повторно. Однак боржниця вказує, що вона знову занята, просить зателефонувати їй через годину. На третьому аудіо записі [PERSON] повідомляє боржницю про кредит, наполягає на тому, щоб вона надала пояснення. Також зазначає, що сплачені нею суми в розмірі 200 грн не вирішать її ситуації, оскільки вони зараховуються на погашення прострочених відсотків. Клієнтка повідомляє причини прострочки, вказує, що працює і зможе оплачувати по 500 грн. Проте позивач продовжує наполягати на тому, що зазначена сума не вирішить ситуації. Вона запитує, як їй краще діяти, на що отримує відповідь, що вона повинна "знайти гроші". Боржниця розповідає, що вона проживає в Запорізькій області, проте попри постійні втрати та сирени, вона виходить на роботу, отримує зарплату і намагається в таких умовах погасити заборгованість. [PERSON] перебиває її. Згідно із даними службової записки начальника управління дистанційного стягнення АТ "Ідея Банк" [PERSON] від 06.03.2023, останній доповів голові Правління про те, що в підпорядкованому йому підрозділі з 17.11.2022 працює фахівець Відділу стягнення заборгованості [PERSON] . За період його роботи неодноразово виникали питання, чи достатній рівень кваліфікації працівника для виконання посадових обов`язків, було виявлено: порушення вимог до оцінювання якості проведених розмов фахівця з клієнтами банку, у зв`язку з труднощами в засвоєнні методичного матеріалу, необхідного для якісного здійснення дзвінків до клієнтів; недотримання кількісних показників по опрацюванню клієнтів за звітний період. Окрім того 01.02.2023 надійшла скарга від клієнта банку [PERSON] щодо неналежної професійної якості роботи даного фахівця під час взаємодії щодо врегулювання простроченої заборгованості клієнта перед банком. На підставі наведеного, просив розглянути можливість звільнення працівника, у зв`язку з встановленням його невідповідності займаній посаді протягом строку випробування (а.с. 45, 59). Як вбачається з повідомлення від 08.03.2023, [PERSON] інформовано, що протягом строку випробування встановлено невідповідність його кваліфікації роботі, на яку його прийнято. У зв`язку з неуспішним проходженням випробувального періоду, він буде звільнений з посади фахівця відділу стягнення заборгованості Управління дистанційного стягнення Департаменту по роботі з проблемною заборгованістю 10.03.2023 згідно п. 11 ст. 40 КЗпП. Зі вказаним повідомленням [PERSON] ознайомлений 08.03.2023, про що власноруч розписався (а.с. 44, 58). На підставі наказу № 48а "Про звільнення [PERSON] " від 08.03.2023, [PERSON] , фахівця відділу стягнення заборгованості Управління дистанційного стягнення Департаменту по роботі з проблемною заборгованістю, звільнено з роботи 10.03.2023 у зв`язку з встановленням його невідповідності займаній посаді протягом строку випробування згідно з п. 11 ст. 40 КЗпП. Підстава: службова записка начальника управління дистанційного стягнення Департаменту по роботі з проблемною заборгованістю від 06.03.2023 (а.с. 8). Як вказала представниця відповідача, у день звільнення позивачу було виплачено всі компенсації, а лікарняні з пенсійного фонду перераховані 13.03.2023, на підтвердження чого надано розрахунковий лист працівника (а.с. 46, 60). Натомість сторона позивача вказує на те, що при звільненні не були виплачені усі компенсації, на підтвердження чого надали індивідуальні відомості про застраховану особу (а.с. 35-37). Крім того в матерілах справи наявний витяг з наказу № 40к від 24.02.2023, згідно з яким з 24.02.2023 по 28.02.2023 за період роботи з 17.11.2022 по 16.11.2023 [PERSON] надано частину щорічної оплачуваної відпустки строком на 5 календарних днів (а.с. 33). З 01.03.2023 по 07.03.2023 йому надано 7 календарних днів відпустки без збереження заробітноїх плати, на що вказує витяг з наказу № 43-к від 01.03.2023 (а.с. 34). І, як вказали в судовому засіданні сторони, [PERSON] з 06.02.2023 по 17.02.2023 та з 18.02.2023 по 22.02.2023 перебував на лікарняному. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу законності звільнення позивача з роботи. Оцінка суду: вислухавши позивача, представників сторін, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з такого. Положеннями ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Частиною першою\~ст. 3 КЗпП України\~передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з\~Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП)\~та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього\~(ст. 4 КЗпП). Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи\~(п. 6 ч. 1 ст. 5-1\~КЗпП) Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Як встановлено під час розгляду справи, позивача з 17.11.2022 прийнято на роботу на посаду фахівця відділу стягнення заборгованості Управління дистанційного стягнення Департаменту по роботі з проблемною заборгованістю АТ «Ідея Банк» на підставі наказу № 233а від 16.11.2022. Згідно із ч. 1 ст. 26 КЗпП, при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. У період випробування на працівників поширюється законодавство про працю (ч. 2 ст. 26 КЗпП). Відповідно до ч. 1 ст. 27 КЗпП, строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації - шести місяців. У листі Міністерства соціальної політики України від 04 квітня 2012 року № 54/06/187-12 роз`яснено, що умова про випробування буде вважатися законною у таких випадках: умова про випробування внесена в письмово оформлений трудовий договір і повторена в наказі про прийняття на роботу; умова про випробування застережена в заяві про прийняття на роботу і повторена в наказі про прийняття на роботу; умова про випробування не міститься в заяві про прийняття на роботу, але внесена в наказ про прийняття на роботу, з яким працівник ознайомлений під розписку до початку роботи; умова про випробування не застережена в заяві про прийняття на роботу, але внесена в наказ про прийняття на роботу, з яким працівник ознайомлений після початку роботи і при цьому він не заперечував проти внесення в наказ такої умови. У вказаному вище наказі застережено, що [PERSON] прийнято на роботу з випробувальним терміном три місяці, чим дотримано вимоги ч. 1 ст. 26 КЗпП. З наказом, яким [PERSON] прийнято на роботу, останнього ознайомлено та надано його копію 16.11.2022, що він підтвердив своїм підписом. При цьому будь-яких зауважень працівника до умов прийняття на роботу наказ не містить. Протягом дії наказу позивач його умови не оскаржував та не ініціював внесення змін і доповнень до нього, що свідчить про погодження з умовами цього договору, зокрема зі встановленням випробувального терміну. Твердження ж позивача про те, що під час прийняття на роботу він писав одну заяву, яка не містила застереження про випробувальний термін, а перед звільненням її переписав, є голослівними та не підтвердженими жодними доказами. Крім того, в судовому засіданні він пояснював, що писав ще одну заяву у зв`язку з неправильним зазначенням його посади. Також не заслуговують на увагу і твердження про те, що до позивача не міг бути застосований випробувальний термін, оскільки він прийнятий на роботу в іншу місцевість, що визначено ч. 3 ст. 26 КЗпП, оскільки положеннями\~Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», якими врегульовані особливості трудових відносин в період дії воєнного стану, дозволено роботодавцям встановлювати випробувальний строк при прийнятті на роботу будь-якій категорії працівників (ч. 2 ст. 2 вказаного Закону). Оскільки [PERSON] прийнятий на роботу саме в період дії воєнного стану, тому до нього може бути застосовано випробувальний термін. Як вказано вище, [PERSON] прийнято на роботу з 17.11.2022, випробувальний термін у 3 місяці мав би закінчитись 17.02.2023. Проте положеннями ч. 3 ст. 27 КЗпП визначено, що до строку випробування не зараховуються дні, коли працівник фактично не працював, незалежно від причини. Так, під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] з 06.02.2023 по 17.02.2023 (12 днів) та з 18.02.2023 по 22.02.2023 (5 днів) перебував на лікарняному, а з 24.02.2023 по 28.02.2023 (5 днів) та з 01.03.2023 по 07.03.2023 (7 днів) у відпустці. Залишок не відпрацьованого позивачем строку випробування станом на 05.02.2023 становив 12 днів. 23 лютого 2023 року він працював. Тому, з врахуванням вказаного тримісячний термін випробування мав би закінчитись вже не 17.02.2023, а 19.03.2023 (звільнення ж мало місце 10.03.2023, тобто в межах випробувального терміну). Частиною 2 ст. 28 КЗпП передбачено, що у разі встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі він має право протягом строку випробування звільнити такого працівника, письмово попередивши його про це за три дні. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення. Розірвання трудового договору з працівником під час терміну випробування не можна визнати таким, що провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, оскільки працівник при прийнятті на роботу, даючи згоду на випробування, фактично дає згоду і на можливість розірвання з ним трудового договору, якщо протягом строку випробування буде встановлено невідповідність його роботі, на яку його прийнято. Термін «невідповідність» означає, що підставою для звільнення не може бути порушення трудової дисципліни. За такі порушення працівник може бути звільнений на підставі відповідних статей КЗпП, а не за результатами випробування. Отже, підставою для звільнення за результатами випробування може бути тільки невідповідність працівника посаді, на яку він прийнятий. При цьому, вирішення питання відповідності працівника займаній посаді є правом роботодавця, який приймає таке рішення за наслідками роботи працівника в період строку випробування. Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 374/274/18-ц (провадження № 61-13082св19), від 12 червня 2023 року у справі № 202/1444/21 (провадження № 61-3839св23). Пунктом 11 ч. 1 ст. 40 КЗпП передбачено звільнення працівника через встановлення невідповідності займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі протягом строку випробування. Звільнення на підставі п. 11 ч. 1 ст. 40 КЗпП з урахуванням ч. 2 ст. 28 КЗпП України має відбуватися за таких умов: 1) встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі; 2) письмове попередження працівника про звільнення за три дні; 3) звільнення проводиться протягом строку випробування. У постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 826/12446/17 вказано, що у період випробувального терміну суб`єкт призначення з`ясовує професійні та ділові якості працівника, його здатність виконувати якісно і сумлінно свої обов`язки. У разі, якщо суб`єкт призначення в період випробування працівника прийде до негативного висновку щодо відповідності працівника роботі, яка йому доручається, він має право його звільнити з причини незадовільного результату випробування. При цьому суб`єкт призначення самостійно визначає, чи відповідає працівник посаді, на яку його призначено, і, визначаючи у цьому контексті критерії якості виконання роботи за посадою, наділений певною свободою розсуду. Як зазначено вище, [PERSON] перед прийняттям на роботу ознайомлено з внутрішніми нормативними документами банку, а також з умовами прийому та випробувального терміну. План розвитку на випробувальний термін передбачав досягнення кількості проведених розмов більше 70/зміна, доведення показника якості розмов на рівні більше 70 балів, досягнення кількості опрацьованих кредитів до 115/зміна (а.с. 31). Крім того перед приступленням до виконання своїх трудових обов`язків позивача на виконання вимог ст. 29 КЗпП ознайомлено з його посадовою інструкцією, як фахівця відділу стягнення заборгованості Управління дистанційного стягнення Департаменту по роботі з проблемною заборгованістю АТ "Ідея Банк", в якій серед іншого до його функціональних обов`язків входить здійснення дзвінків до клієнтів з метою оплати заборгованості або оформлення лояльних пропозицій по кредиту для врегулювання заборгованості; здійснення дзвінків до третіх осіб, з метою встановлення контактних номерів клієнта та оплати заборгованості; прийняття від клієнтів вхідних дзвінів, надання інформації по кредиту та інші. Як підтвердили в судовому засіданні сторони, для виконання покладених на нього обов`язків [PERSON] пройшов відповідне навчання, за ним були закріплені тренери, які координували та навчали чітких і однозначних вимог та норм етичної поведінки при взаємодії банку із клієнтами при врегулюванні простроченої заборгованості за договором кредиту АТ «Ідея Банк», що встановлені у відповідних правилах взаємодії з клієнтами банку. З часу оформлення трудових відносин з [PERSON] , зважаючи на прийняття його на випробувальний термін, банківські експерти оцінювали його професійні якості, показники виконання поставленого перед ним плану, якість розмов з клієнтами, на підставі чого робили відповідні висновки, оцінювали роботу. Для наглядного прикладу до матеріалів справи долучені докази за підсумками виконання позивачем своїх обов`язків за січень 2023 року, протягом якого він вже самостійно, після проведеного навчання та кураторства тренерів, виконував покладені на нього обов`язки, і працював так повний місяць, що дозволяло оцінити роботу за відповідними критеріями з проставленням балів. Так, за результатами роботи в січні 2023 року [PERSON] було депремійовано, про що свідчить витяг з протоколу № 02/15-11 від 15.02.2023, оскільки, як вказала представниця відповідача, ним не досягнуто плану розвитку та за результатами оцінки якості розмов працівника він не досяг необхідної оцінки 70. Вказане рішення прийнято одноголосно, набрало чинності з 15.02.2023 (а.с. 87), даних про його оскарження чи незгоди з ним матеріали справи не містять. Крім того як підтвердили в судовому засіданні сторони, 01 лютого 2023 року від клієнта банку [PERSON] надайшла скарга щодо неналежної професійної якості працівника банку, яким був [PERSON] . Як встановлено зі змісту прослуханих розмов [PERSON] з клієнткою банку, він представлявся під час повторних дзвінків, не завжди повідомляв про проведення запису розмови, перебивав боржницю, спілкувався з нею на підвищених тонах, не відповідав на її питання, не зреагував на те, що вона проживає в Запорізькій області та знаходиться біля проходження бойових дій, намагаючись принизити важливість вказаної клієнткою інформації, не офіційною манерою завершив розмову за власною ініціативою, не правильно фіналізував розмову, що є порушенням вимог п. 2.10, 2.11, 3.1 Правил взаємодії з клієнтами АТ "Ідея Банк" при врегулюванні простроченої заборгованості, а також його посадової інструкції, у тому числі в частині дотримання корпоратичних цінностенй банку та кодексу поведінки (етики), високої культури управління ризиками (п. 3.10). В судовому засіданні також мало місце перебивання позивачем інших учасників справи, він не чув їх, що вказує на особливості його характеру та манери поведінки, спілкування. Враховуючи вищеописані обставини у своїй сукупності, 06 березня 2023 року начальник управління дистанційного стягнення у службовій записці голові правління АТ «Ідея банк» доповів, що за період роботи [PERSON] неодноразово виникали питання, чи достатній рівень кваліфікації для виконання посадових обов`язків, оскільки було виявлено порушення вимог до оцінювання якості проведених розмов фахівця з клієнтами банку, у зв`язку з труднощами в засвоєнні методичного матеріалу, необхідного для якісного здійснення дзвінків до клієнтів; недотримання кількісних показників по опрацюванню клієнтів за звітний період. Окрім того 01.02.2023 надійшла скарга від клієнта банку [PERSON] щодо неналежної професійної якості роботи даного фахівця під час взаємодії щодо врегулювання простроченої заборгованості клієнта перед банком. На підставі наведеного, просив розглянути можливість звільнення працівника, у зв`язку з встановленням його невідповідності займаній посаді протягом строку випробування. На підставі встановленого вище, 08 березня 2023 року [PERSON] під розписку було повідомлено, що він буде звільнений з посади фахівця, у зв`язку з неуспішним проходженням випробувального терміну, чим дотримано положення ч. 2 ст. 28 КЗпП. При цьому вказане спростовує твердження позивача про те, що про звільнення йому стало відомо у день самого звільнення. Під час розгляду справи позивачем не надано суду доказів на спростування висновків відповідача щодо неналежного виконання його обов`язків, що слугувало підставою для його звільнення за результатами випробування. Натомість його посилання на те, що справжнім мотивом написання вказаної доповідної записки є стан його здоров`я, об`єктивними доказами не підтверджується. На противагу йому стороною відповідача доведено, що невідповідність зайнятої ним посади була встановлена за результатом повної та всебічної оцінки відповідності його трудовим навичкам, продуктивності праці та кваліфікації. Наказом № 48а від 08.03.2023 позивача звільнено з роботи 10.03.2023 у зв`язку з встановленням його невідповідності заманій посаді протягом строку випробування, згідно з п. 11 ст. 40 КЗпП. З наказом [PERSON] ознайомлено 10.03.2023 та надано йому його завірену копію, розрахунок проведено, чим дотримано вимоги ст. 47 КЗпП. Щодо твердження, що у трудову книжку не внесені записи про звільнення з роботи, що є порушенням трудових прав, то суд зазначає, що саме з волевиявленням працівника пов`язане внесення записів про звільнення до трудової книжки, яка зберігається у нього, на що вказує ч. 1 ст. 47 КЗпП. Як вказала представниця відповідача, трудова книжка зберігалася у [PERSON] , чого останній не заперечив, тому він не був позбавлений можливості вимагати внесення необхідних записів, пред`явивши її роботодавцеві. Доказів того, що трудова книжка була пред`явлена, але відповідач відмовився вносити записи про звільнення з роботи, чим було б порушено право останнього, до матеріалів справи не долучено. Таким чином,\~у судовому\~засіданні встановлено,\~що [PERSON] при прийнятті на роботу дав згоду на встановлення йому випробувального терміну та погодився з його умовами. Проте протягом випробувального терміну він неналежним чином виконував свої посадові обов`язки, що зафіксовано у доповідній записці, на підставі якого встановлено невідповідність позивача займаній посаді, про що його було письмово попереджено та повідомлено про звільнення за три дні до звільнення, яке мало місце протягом строку випробування, з працівником були проведені розранукни, що свідчить про те, що звільнення [PERSON] за п. 11 ч. 1 ст. 40 КЗпП України було проведено відповідачем відповідно до вимог КЗпП України, тому вимога про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення не підлягає до задоволення. Враховуючи, що вимоги про поновлення на роботі та допущення рішення до негайного виконання є похідними до вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, підстав для задоволення якої не встановлено, тому такі також до задоволення не підлягають. Таким чином,\~у задоволенні\~позову [PERSON] до АТ "Ідея Банк" про поновлення на роботі слід відмовити повністю. Розподіл судових витрат: відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладаться на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покадаються у разі відмови у позові на позивача. Оскільки в позові відмовлено, позивач був звільнений від сплати судового збору, а відповідач таких не поніс, тому питання стягнення судового збору не вирішується. Щодо вирішення питання витрат на правничу допомогу, то такі залишаються у разі їх понесення за позивачем. Про відшкодування витрат на правничу допомогу стороною відповідача не заявлялося, тому вони вирішенню не підлягають. На підставі викладеного, ст. 43 Конституції України, ст. 3, 4, 5-1, 21, 26-29, 40, 47 КЗпП, ст. 2 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану",

Outcome: dismissed