Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

29.09.2023 позивачка звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн., до досягнення нею 23 років. Вимоги вмотивовані тим, що відповідач є батьком [PERSON] , яка на даний час навчається на 3 курсі денного відділення Київського національного університету культури і мистецтв на бюджетній основі та їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, на одяг, харчування, а тому донька потребує матеріальної допомоги. На думку позивачки відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом. 13.10.2023\~ухвалою Охтирського\~міськрайонного суду\~Сумської області\~відкрито провадження справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивачка у судове засідання не звилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у без її часті, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у без його участі, позовні вимоги визнав в частині стягнення з нього аліментів на утримані повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 3000,00 грн., у зв`яжи з тим, що він має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, яким сплачує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн.. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази дійшов наступного висновку. Як встановлено відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.07.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Зарічного районного управління юстиції (а.с. 4). Згідно з довідкою від 08.08.2023 № 2728 [PERSON] є студенткою 3 курсу Київського національного університету культури і мистецтв денної форми навчання, бюджетного фінансування, факультет «кіно і ТБ». Термін навчання з 01.09.2021 до 30.06.2025 (а.с.6). Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 12.08.2023 № 26 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] , сестрою [PERSON] та сином [PERSON] (а.с.5). За частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В силу ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192і194-197цього Кодексу. За змістом статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями статті 184 СК України передбачено, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача аліментів, однак, оскільки положення цієї норми не застосовується до\~відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, а відповідач не має постійного заробітку, суд визнає, що розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки, сина, може визначатися судом і у твердій грошовій суми у разі згоди платника аліментів. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. При цьому СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Отже при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен врахувати всі джерела, що утворюють дохід сторін, обов`язок обох батьків з надання відповідної допомоги та спроможність останніх її надавати. Таким чином, стягнення аліментів на утримання доньки або сина, які продовжують навчання є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. З матеріалів справи вбачається, що повнолітня донька позивачки та відповідача [PERSON] навчається у вищому учбовому закладі на денній формі навчання, у зв`язку з чим позбавлена можливості працювати та заробляти кошти, а тому потребує матеріальної допомоги. З урахуванням встановлених обставин справи суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Батьки вважаються такими, що можуть надавати матеріальну допомогу, якщо вони забезпечені більше прожиткового мінімуму, встановленого законом. Разом з тим, позивачкою не надано доказів на підтвердження потреби доньки в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо). Також позивачкою не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Докази, на які посилається позивачка жодним чином не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу, а фактично зводяться до того, що стягнення з відповідача аліментів у визначеному нею розмірі не поставить його у скрутне матеріальне становище, зважаючи на розмір його заробітної плати, доказів про розмір якої суду не надано. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач працює, має стабільний заробіток, його сімейний стан, а саме те, що він має на утриманні двох інших неповнолітніх дітей, про що останній особисто зазначив у письмовій заяві. При цьому, як зазначив Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі № 208/3075/16, СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Суд приймає до уваги також і можливість надання утримання з боку матері [PERSON] . З огляду на викладене, беручи до уваги, що розмір призначених аліментів має бути обґрунтованим, справедливим, необхідним та не більш як достатнім для розумного задоволення потреб повнолітнього сина сторін і не повинен призводити до його збагачення, суд вважає за необхідне визначити до стягнення з відповідача на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн., щомісячно. Згідно вимог ст. 12 ЦК України\~особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Згідно ч.ч.1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Враховуючи положення ч.7\~ст.81 ЦПК України\~суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Позивачка не надала доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що розмір аліментів\~повинен становити\~тверду грошову суму в розмірі 6000,00 грн.,\~та не надала жодних доказів про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу у зазначеному нею розмірі, однак, враховуючи, що відповідач погодився на сплату аліментів у розмірі 3000,00 грн., а положення частини першої\~ст.\~199\~СК України покладають\~обов`язок на\~батьків матеріально\~допомагати повнолітнім\~доньці/сину\~за їх\~можливостей і\~лише у\~зв`язку\~з продовженням\~навчання,\~суд,\~дослідивши обставини\~справи,\~перевіривши їх\~доказами,\~з урахуваннямпринципів розумності, справедливості та виваженості, дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого позивачкою розміру аліментів та наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Outcome: partial