Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON] , з посиланням на те, що в період шлюбних відносин, у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач від виконання батьківських обов`язків ухиляється, матеріально її не забезпечує. Позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2023 року до досягнення кожним з дітей повноліття та стягнути судові витрати. Позивач в судове засідання не прибула, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини викладені в позовній заяві, до суду подала відповідь на відзив (а. с. 61-63), в якому зазначає, що подані докази є належні та допустимі, просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні зазначила, що спільні позивача та відповідача діти зареєстровані та проживають з позивачем, остання офіційно працює та утримує дітей. Позивач забезпечує дітей харчуванням, одягом. Відповідач сплачує аліменти на утримання дітей коли захоче. Саме тому подано даний позов, щоб суд по результатах його розгляду ухвалив рішення згідно закону. В судове засідання відповідач не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] до суду подав відзив на позовну заяву (а.с. 75-77), в якому позовні вимоги в інтересах відповідача не визнав, проти їх задоволення заперечує. В судовому засіданні зазначив, що відповідач сплачує кошти на утримання дітей, підтвердженням цьому є наявні в матеріалах справи копії чеків про сплату коштів на утримання дітей за період з 2020 по 2023 роки, що додані до відзиву на позовну заяву. Відповідач не заперечує проти сплати аліментів на утримання дітей згідно із законом. Чи офіційно працює відповідач, йому про це нічого не відомо. Діти проживають з позивачем, разом з тим, останньою не надано до суду доказів, що діти знаходяться на її утриманні. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Встановлено, що сторони в період з 23.07.2011р. по 13.08.2020 року перебували у шлюбі, який рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 13.08.2020 року розірвано. (а.с. 18-19). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , які народилася [INFO] (а.с. 9, 10). Діти зареєстровані та проживають з позивачем (а. с. 21-23). Відповідач протягом 2020-2023 року здійснював грошові перекази (аліменти) на картковий рахунок позивача (а.с. 83-88). [PERSON] є працездатного віку та отримував дохід (а.с. 57-58). У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. \~ \~ Згідно\~із ст.\~ст.\~4\~ч.\~1;\~5\~ч.\~1\~ЦПК України\~кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~Згідно\~із ч.\~1,\~2\~ст.\~76\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.\~1,\~3\~ст.\~89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, отримує дохід, належної участі у вихованні та матеріальному забезпеченні спільних дітей в повній мірі не бере, а діти проживають з позивачем, яка доглядає за ними, відтак з відповідача слід стягнути на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , які народилися [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до їх повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Частиною 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до договору про надання правничої допомоги №23/08/23 (а.с. 33-36), ордеру на надання правничої допомоги (а.с. 37) та платіжної інструкції (а.с. 32) позивачем спалено 5000 гривень за професійну правничу допомогу. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15.06.2021 року (справа №159/5837/19, провадження №61-10459св20) вказав, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Враховуючи критерії співмірності, обгрунтованості, реальності, розумності та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.. Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1073,60 грн..

Outcome: approved