Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

09.11.2023 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , як за головою колгоспного двору. Позивачка та її представник-адвокат Андрєйченко А.О. в підготовче засідання не з`явились, але у своїй заяві просили суд розглядати справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області в підготовче засідання не з`явився, але від органу місцевого самоврядування надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. У визначений судом строк відзиву не подали. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні згідно положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається зі змісту довідки за № 379, виданої 01.11.2023 року Григорівським старостинським округом Ніжинського району Чернігівської області, домоволодіння за адресою [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 року належало до суспільної групи - колгоспний двір, головою двору була [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна підтверджує, що будинок з надвірними будівлями споруджувався в колгоспному дворі в 1965-1970 роках (а.с.10-12). Відповідно до ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» «Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних». Таким чином вказаний будинок належить позивачці в цілому. Зі змісту довідки, виданої 31.10.2023 року КП Прилуцьке МБТІ вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.9).\~ До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1996 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію права власності на всі, без винятку об`єкти нерухомості, введено лише з 29.06.1998 року, коли набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власної на об`єкти нерухомого майна, що перебуває у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 року за № 121. За таких обставин, права, набуті у власність до 29.06.1998 року з дотриманням установленого порядку набуття, але без державної реєстрації, слід вважати такими, що виникли та набуті в установленому порядку. Як голова колгоспного двору [PERSON] має право на вищевказане домоволодіння, однак позбавлена можливості зареєструвати право власності у передбаченому законодавством порядку. Рішенням за № 70129748 від 09.11.2023 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Батуринської міської ради відмовила [PERSON] у проведенні реєстраційних дій в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно\~\~\~(а.с.13). Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлене судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З 01 січня 2013 року встановлена нова методика державної реєстрації прав, яка передбачена ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що [PERSON] позбавлена можливості вирішити вказане питання іншим шляхом, окрім як в судовому порядку, обраний нею спосіб захисту прав відповідає вимогам ст. 16 ЦК України, тому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 41 Конституції України та ст. 328 ЦК України, за нею слід визнати право власності на будинок, як за головою колгоспного двору. Як вбачається зі змісту інформації про міські, селищні і сільські ради об`єднаних територіальних громад Чернігівської області станом на 01.12.2020 року, на підставі Постанови ВРУ № 807-1Х від 17.07.2020 року утворено Ніжинський район та ліквідовано Бахмацький район. До складу Бахмацької ОТГ увійшла Григорівська сільська рада.

Outcome: approved