Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

В травні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Хмельницької міської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. В обгрунтування заявлених вимог позивач вказав, що рішенням позачергової двадцять п`ятої сесії Хмельницької міської ради від 28.03.2023р. №81 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передання в оренду для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 157 кв.м. по [ADDRESS] . Виходячи з того, що зазначена земельна ділянка перебуває у його користуванні з 1995р., а також враховуючи ту обставину, що він також 23.08.2022р. звернувся до Хмельницької міської ради з заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки для передання її в оренду і його заява досі залишилась не розглянутою, він вважає що зазначене рішення Хмельницької міської ради є незаконним і таким, що порушує його права на укладення договору оренди зазначеної земельної ділянки у звязку з чим він змушений звертатися до суду з позовом про захист порушених прав землекористування. Підставами заявлених позовних вимог є те, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 26.05.1995 року державним нотаріусом Шульгою Т.А., належить 6/25 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] , яке було розташовано на земельній ділянці - Хмельницької міської ради. Відповідно до чинних на той час приписів ч.1 ст.30 Земельного кодексу України ( в редакції 1992р.) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Частиною 2 статті 30 ЗК України (в ред. 1992р.) було визначено, що при переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів. Відтак, оскільки у його свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 26.05.1995р. не було передбачено жодних обмежень щодо переходу до нього права користування присадибною земельною ділянкою і при цьому не відбувалась зміна цільового призначення присадибної земельної ділянки, тому з моменту успадкування ним 6/25 часток зазначеного домоволодіння присадибна земельна ділянка по [ADDRESS] , на той час загальною площею 0,1335 га, перейшла у спільне користування усіх тодішніх співвласників цього домоволодіння [ADDRESS] , якими у 1995 році були : [PERSON] , якому належало 6/25 часток домоволодіння; [PERSON] , якому належало 13/50 часток домоволодіння; [PERSON] , якому належала 1/2 частка домоволодіння. Пізніше 28.12.1999 року частина спільної земельної ділянка площею 0,075га, на якій розташована 1/2 частина житлового будинку та господарські споруди, була приватизована [PERSON] , що доводиться доданою копією Державного акта на землю Серія ІІ-ХМ, № 034328 від 28.12.1999р. Після приватизації [PERSON] частини присадибної земельної ділянки, площа земельної ділянки на якій розташовані частини домоволодіння, що належали йому (6/25 часток) та [PERSON] (13/50 часток), складає 0,0629га. При цьому частина вказаної земельної ділянки була приватизована [PERSON] , та право його власності на вказану земельну ділянку загальною площею 0,0298 га було посвідчене державним актом на право власності ХМ 003684 від 20.05.2004р. В лютому 2003 року між усіма співвласниками вказаного домоволодіння (станом на 2003 рік) [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Хмельницької міської ради було встановлено новий порядок землекористування, згідно якого у користування [PERSON] виділялась частина земельної ділянки площею 0,0300 га., у користування [PERSON] виділена частина ділянки площею 0,0279 га., у користуванні [PERSON] виділялась частина спільної земельної ділянки площею 0,0629га. У загальному користуванні сторін залишався двір площею 0,0050 га. Вказаний порядок користування зображено на плані інвентаризації земельної ділянки по [ADDRESS] від 2003 року. В подальшому в результаті укладення багатьох договорів після відчуження [PERSON] належної йому частки у даному домоволодінні, а також поділу належної йому частини спільної земельної ділянки - на даний час власниками земельних ділянок за адресою [ADDRESS] є : [PERSON] - земельна ділянка площею 0,0077 га, кадастровий номер 6810100000:08:001:0615 та земельна ділянка площею 0,0008 га, кадастровий номер 6810100000:08:001:0614 ; [PERSON] - земельна ділянка площею 0,0012 га з кадастровим номером 6810100000:08:001:0593. У його користуванні з 26.05.1995 року до сьогоднішнього дня продовжує перебувати частина присадибної земельної ділянки по [ADDRESS] площею 0,0279 га, право користування на яку перейшло до нього 26.05.1995 року і яка в лютому 2003 року була закріплена за ним виконавчим комітетом Хмельницької міської ради шляхом встановлення порядку землекористування спільною земельною ділянкою по [ADDRESS] між усіма тодішніми співвласниками зазначеного домоволодіння [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Залишившись єдиним із усіх співвласників домоволодіння по [ADDRESS] , який не приватизував свою частину присадибної земельної ділянки, 23.08.2022 року він звернувся з письмовою заявою до Хмельницької міської ради, у якій просив надати йому власнику 6/25 часток домоволодіння по [ADDRESS] дозвіл на розробку землеустрою щодо відведення в користування з подальшою передачею в оренду земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0277 га (277 кв.м.), на якій розташована належна йому на праві власності - частина данного домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Власник сусідньої земельної ділянки по [ADDRESS] [PERSON] - відповідач у справі, який не є співвласником домоволодіння по [ADDRESS] , також звернувся до Хмельницької міської ради з заявою про надання йому у користування на умовах оренди частини не приватизованої ним присадибної земельної ділянки площею 0,0157 га. незважаючи на те, що вказана частина присадибної земельної ділянки перебуває у його користуванні з 1995р.. З метою недопущення незаконного відведення зазначеної земельної ділянки [PERSON] 24 серпня 2022 року він подав до Хмельницької міської ради заперечення. 23.11.2022р. (протокол №44) Постійною комісією з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Хмельницької міської ради було розглянуто - не його заяву щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі вказаної земельної ділянки в оренду, а розглянуто і підтримано звернення [PERSON] , який не має жодного відношення до домоволодіння по [ADDRESS] , оскільки він є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6810100000:08:001:0013 площею 0,0201 га, що розташована за іншою адресою: [ADDRESS] , і який не має частки у праві власності на домоволодіння, розташоване на земельній ділянці по [ADDRESS] . На таке рішення Постійної комісії Хмельницької міської було подано колективну скаргу співвласників даного домоволодіння до Хмельницького міського голови і за результатами розгляду цієї скарги Постійна комісія 20.12.2022р. (протокол №46) ухвалила рішення: прийняти до відома колективне звернення громадян [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] щодо недопущення надання в оренду гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,0157га по [ADDRESS] . Разом з тим вирішувати питання про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки в оренду Постійна комісія Хмельницької міської ради не стала, а 19 квітня 2023 року він довідався про те, що позачергова двадцять п`ята сесія Хмельницької міської ради 28.03.2023р. ухвалила оскаржуване рішення №81 про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передання в оренду для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 157 кв.м. по [ADDRESS] . Зазначене рішення сесії Хмельницької міської ради від 28.03.2023р. він вважає незаконним і необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у судовому порядку з тієї причини, що зазначена у цьому рішенні земельна ділянка площею 157 кв.м. по [ADDRESS] є частиною присадибної земельної ділянки площею 0,0277 та по [ADDRESS] , яка перебуває у його користуванні з 1995 року, тому передача частини цієї земельної ділянки площею 157 кв.м. в оренду [PERSON] порушує його право на користування зазначеною земельною ділянкою. Крім того, вказане рішення є незаконним, оскільки на його обгрунтування Хмельницька міська рада у якості підстав зазначила : витяг з протоколу засідання Постійної комісії з питань містобудування ... від 23.11.2022р №44 та витяг з протоколу засідання Постійної комісії з питань містобудування .. від 11.01.2023р. №47. Виходячи з наведених вище підстав зміст наведених рішень Постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Хмельницької міської ради , у тому числі і від 23.11.2022р. №44 і від 11.01.2023р. №47, є необгрунтованим і незаконним. Тому обгрунтування оскаржуваного рішення сесії Хмельницької міської ради № 81 від 28 березня 2023р. є також незаконним. Необхідно також зазначити, що Хмельницька міська ради до моменту ухвалення оскаржуваного рішення сесії визначала за ним право користування спірною земельною ділянкою. З врахуванням наведеного позивач просить: ухвалити рішення яким визнати незаконним та скасувати рішення Хмельницької міської ради № 81 від 28 березня 2023р. Про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передання в оренду для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 157 кв.м. по [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] усі понесені позивачем судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав зазначених у позовній заяві, суду також пояснив, що частина земельної ділянки перебуває у користуванні позивача, тому вважають, що оскаржуване рішення порушує його права, в тому числі і на приватизацію земельної ділянки. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, оскільки відсутнє порушене право позивача, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі набуття права власності чи користування на земельну ділянку. Також позивачем обрано не належний спосіб захисту, оскільки земельна ділянка не сформована і відповідно не є об`єктом цивільних прав. Представник Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явилась, подала до суду відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позолвних вимог просила відмовити, зазначивши, що Хмельницька міська рада при прийнятті оскаржуваного рішення діяла у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а заявлений позов є таким, що не підлягає задоволенню з викладених у відзиві мотивів. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи у встановленому законои порядку. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.05.1995 року, виданого державним нотаріусом Шульгою Т.А., [PERSON] належить 6/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, розташованого в [ADDRESS] , яке було розташовано на земельній ділянці. Спадкодавцю [PERSON] на підставі рішення народного суду м. Хмельницького від 03.02.1971 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя виділено в натурі з будинковолодіння по [ADDRESS] , одну кімнату №1-5 площею 15,2 кв.м та зобов`язано його обладнати окремий ізольований вихід, а також сарай-времянку і прибудову до нього; [PERSON] - виділено в натурі кімнату 1-3 площею 8,8 кв.м, 1-4 площею 8 кв.м, коридор 1-1 і прибудову кухню № 1-2. Ідеальна доля [PERSON] в домоволодінні склала 24%. Отже, конкретні приміщення, які входять до частки 6/25 належних позивачу, як спадкоємцю [PERSON] у вказаному будинковолодінні, визначені саме судовим рішенням від 03.02.1971 року. Відповідно до листа Міського відділу комунального господарства «Міськкомунгосп» від 18.06.1979р. № К/152 за заявою [PERSON] та [PERSON] при розподілі присадибної ділянки і двору встановлено: присадибна ділянка розділена [PERSON] 24%, що становить 24 п.м. х 4.8 п..м. =115,2 м.кв.; [PERSON] - 26%, що становить 1 24 п.м. х 5.2 п.м. = 125 м.кв.. Зідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.03.2023 року № 326696851, житловий будинок з надвірними будівлями, об`єкт житлової нгерухомості за адресою: [ADDRESS] , складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 103, житловою площею 64,6, хлів «Б», хлів «В», цегляний погріб «Г», глиновалькований хлів «Д», хлів «Ж», цегляний гараж «З», дерев`яна огорожа. Відповідно до даних реєстрів співвласниками вказаного домоволодіння є: [PERSON] 13/50 частки; [PERSON] частки, [PERSON] - 1/4 частки, [PERSON] 6/25 частки. Згідно інвентаризації земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] , проведеної КП ПРР по землевпорядкуванню м.Хмельницький, загальна площа земельної ділянки становить 0,1258га., з яких землеволодіння [PERSON] площею 0,0629га, [PERSON] площею 0,0279га, [PERSON] площею 0,0300га, землі загального користування площею - 0,0050га. [PERSON] , якому належала 1/2 частка домоволодіння (спадкоємцями якого являються [PERSON] частки, [PERSON] - 1/4 частки), 28.12.1999 року було видано Державний акт на землю серія ІІ-ХМ № 034328, відповідно до якого йому у приватну власність було передано 0,075га згідно з планом земельної ділянки розташованої на території Хмельницької міської ради, [ADDRESS] для обслуговування жилого будинку та господарських будівель. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав 29.10.2019р. було зареєстровано право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0012 га з кадастровим номером 6810100000:08:001:0593 за адресою. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 13.06.2023 року в справі № 686/12443/22 рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2023 року в частині відмови у позові [PERSON] щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки з припиненням права власності скасувано та ухвалено в цій частині нове судове рішення: скасувати державну реєстрацію земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 6810100000:08:001:0593 площею 0,0012 га, що розташована по [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] з припиненням права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку, кадастровий номер 6810100000:08:001:0593. В решті рішення залишено без змін. Вказаною постановою апеляційного суду також встановлено, що за даними технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] встановлено, що станом на 07.06.1995 року будинок мав один поверх і був поділений на 3 квартири - квартира [ADDRESS] загальною площею 24,4 кв.м, житловою 16,8 кв.м; квартира [ADDRESS] загальною площею 42,4 кв.м та житловою площею 32,3 кв.м; квартира [ADDRESS] загальною площею 24,4 кв.м, житловою площею 15, 2 кв.м ( складається з приміщень № 3-1 коридор 2.8 кв.м, № 3-2 кухня 6,4 кв.м, № 3-3 житлова кімната 15,2 кв.м). Згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи №878/021 від 11.02.2022 року, проведеної у справі № 686/10845/18, за результатами натурного обстеження домоволодіння по [ADDRESS] встановлено, що в користуванні [PERSON] перебуває квартира [ADDRESS] , а також господарські будівлі цегляний хлів «Б» та цегляний хлів «В», а в користуванні [PERSON] квартира [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] житлового будинку та інші господарські будівлі експлуатуються окремо та знаходяться на ділянках [PERSON] і [PERSON] .. Згідно висновку вказаної судової експертизи земельна ділянка з кадастровим номером 6810100000:08:001:0593 площею 12 кв.м, що розташована по [ADDRESS] і належить на праві власності [PERSON] , накладається на земельну ділянку, яка перебуває у фактичному користуванні [PERSON] і на якій розташовано 6/25 частин житлового будинку та господарські будівлі та споруди, що належать [PERSON] .. При цьому 5 кв.м площі ділянки знаходиться під господарською будівлею хлівом «Б», яка входить до складу 6/25 частки житлового будинку, що належить [PERSON] та перебуває у його фактичному користуванні. Всупереч нормам ст.ст.12, 81 ЦПК України стороною відповідача не надано жодних доказів на спростування факту користування позивачем господарською будівлею хлівом «Б» у цьому домогосподарстві. Суд першої інстанції правильно вказав, що позивач володіє часткою у спільній частковій власності домоволодіння по [ADDRESS] , проте не врахував, що відповідно до норм ч.ч.1-2 ст. 358 ЦК України між співвласниками склався певний порядок володіння та користування майном, за яким саме позивач володіє та фактично користується господарською будівлею хлівом «Б», під якою знаходиться 5 кв.м площі спірної ділянки з кадастровим номером 6810100000:08:001:0593, що належить відповідачці. Відтак передача у власність земельної ділянки з кадастровим номером 6810100000:08:001:0593 [PERSON] та подальше її відчуження на користь [PERSON] була здійснена незаконно, з порушенням прав користувача зазначеної земельної ділянки [PERSON] , оскільки на її частині, згідно експертного висновку, розташована належна позивачу господарська будівля, що прямо суперечить нормам ст.ст. 120 ЗК України, 377 ЦК України. [PERSON] звернувся до Хмельницької міської ради з заявою щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди площею 0,0277га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На засіданні Постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Хмельницької міської ради 28.09.2022р. (протокол № 41) було розглянуто звернення [PERSON] щодо надання дозволу на розробку землевпорядної документації про передачу в оренду зазначеної земельної ділянки площею 277 кв.м. та було вирішено: відкласти на довивчення звернення громадянина [PERSON] щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди площею 0,0277 га., що розташована за адресою: [ADDRESS] . З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6814457242021 від 17.08.2021р. вбачається, що за заявою [PERSON] на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок 05.02.2003 року, договору купівлі продажу від 09.10.2019 року в Державному земельному кадастрі було проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0201 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 6810100000:08:001:0013. [PERSON] звернувся до Хмельницької міської ради з заявою щодо надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на площею 0,0157га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На засіданні Постійної комісії Постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Хмельницької міської ради 19.10.2022р. (протокол № 42) було розглянуто звернення [PERSON] та вирішено: відкласти на довивчення звернення громадянина [PERSON] щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди площею 0,0157га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На засіданні Постійної комісії Постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Хмельницької міської ради 23.11.2022р. (протокол № 44) було розглянуто звернення [PERSON] та вирішено: підтримано звернення [PERSON] , щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди площею 0,0157га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з метою передачі її в оренду без погодження меж суміжними землекористувачами. При цьому слід зазначити, що позивачем на адресу Хмельницької міської ради направлялись звернення із запереченням щодо передачі [PERSON] та [PERSON] у приватну власність чи користування земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] , а саме звернення від 18.11.2021р., 09.05.2022р., 24.08.2022р., скаргами від 06.10.2022р., 06.12.2022р. Рішенням позачергової двадцять п`ятої сесії Хмельницької міської ради № 81 від 28 березня 2023р. надано [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передання в оренду для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 157 кв.м. по [ADDRESS] . Вищевказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 26.05.1995 року; листом Міського відділу комунального господарства «Міськкомунгосп» від 18.06.1979р. № К/152; рішенням народного суду м. Хмельницького від 03.02.1971 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя; Державним актом на землю серія ІІ-ХМ № 034328; інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.03.2023 року № 326696851; інвентаризацією земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] , проведеної КП ПРР по землевпорядкуванню м.Хмельницький; схемою розміщення будівель; Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6814457242021 від 17.08.2021р. та кадастровим планом до нього; зверненнями [PERSON] від 18.11.2021р., 09.05.2022р., 24.08.2022р., скаргами від 06.10.2022р., 06.12.2022р.; листами Хмельницької міської ради від 19.04.2023р., 24.11.2021р., 06.04.2022р., 20.06.2022р., 14.10.2022р., 24.10.2022р.; протоколоми засідань Постійної комісії Постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Хмельницької міської ради від 06.09.2022р., 28.09.2022р., 19.10.2022р., 23.11.2022р., 11.01.2023р.; колективними зверненнями від 06.12.2022р.; рішенням позачергової двадцять п`ятої сесії Хмельницької міської ради № 81 від 28 березня 2023р.; постановою Хмельницького апеляційного суду від 13.06.2023 року в справі № 686/12443/22. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Статтею 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок комунальної власності із постійного користування відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок приватної власності для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою, та інше. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст.30 ЗК України 1991року (чинній на час набуття спадщини [PERSON] ) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів. Згідно ч.2 ст.67 ЗК України 1991року (чинній на час набуття спадщини [PERSON] ) розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара. Відповідно до пункту 7 Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 року громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Згідно з ч.ч.1-2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Статтею 78 ЗК України передбачено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частинами першою1 та 2 ст.116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Порядок безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок визначений статтею 118 ЗК України. Згідно з частинами першою, другою, шостою, сьомою, дев`ятою статті 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Згідно частин першої та другої статті 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Згідно з частиною першою статті 125, частиною першою статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18) зроблено висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту потрібно встановити, які саме права (правомірні інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного права чи неправомірність або неефективність вибраного позивачем способу захисту прав, які суд за результатами вирішення спору вважатиме порушеними, невизнаними або оспорюваними, є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові. Позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення його права оспорюваним рішенням позачергової двадцять п`ятої сесії Хмельницької міської ради № 81 від 28 березня 2023р. Земельна діялнка за адресою: [ADDRESS] площею, 157кв.м. не сформована, проект землеустрою відповідачем не розроблено, а отже її межі не визначено, та відповідно суду не надано доказів на підтвердження того, що вона накладається на земельну ділянку право користування якою має позивач. Не надано позивачем суду належних та допустимих доказів і на підтвердження розміру земельної ділянки, її цільового призначення, яка рахувалась за домогосподарством по [ADDRESS] станом на 1995 рік (набуття ним права власності на частину вказаного домоволодіння), оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.05.1995 року таких відомостей не містить. А надана суду інвентаризація земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] містить площу земельної ділянки 0,1258га, а не 0,1335га, як зазначає позивач у позовній заяві. При цьому слід зазначити, що вказана інвентаризація земельної ділянки не містить дати її проведення. Крім наведеного слід зазначити, що у постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року по справі № 740/4635/16-а вказано, як слідує з приписів статті 79-1 ЗК України, метою надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок є формування земельної ділянки, яке полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Отже, надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. При цьому, не суттєво за чиїм замовленням такий проект буде розроблено. Закон не виключає ситуації, коли проекти одночасно розробляються різними замовниками. Під час розробки проекту, серед іншого, визначаються (узгоджуються) її межі та з`ясовується наявність правових та фактичних перешкод для надання її у власність, зокрема спірність прав щодо ділянки. Ці обставини повинні враховуватися органом, що розпоряджається землями, під час затвердження проекту та надання земельної ділянки у власність, а не на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Надання дозволу на розробку проекту відведення не свідчить, що проект радою буде затверджено. Якщо буде виявлено обставини, що за законом є підставами для відмови у затвердженні проекту, рада може відмовити. Виходячи з викладеного, рішення відповідача про надання третій особі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не встановлює обмежень щодо реалізації позивачем права на отримання у встановленому законом порядку цієї земельної ділянки. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі № 295/14795/16-а, від 19 червня 2018 року у справі № 750/8511/17, від 05 березня 2019 року у справі № 360/2334/17 та від 28 лютого 2020 року у справі №461/1257/17, від 15 березня 2021 року у справі № 441/701/17. Отже, надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. При цьому, не суттєво за чиїм замовленням такий проект буде розроблено. Закон не виключає ситуації, коли проекти одночасно розробляються різними замовниками. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Хмельницької міської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed