Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ домоволодіння та виділення частки в натурі. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві спільної часткової власності належить частина житлового будинку із прибудовами та господарськими спорудами [ADDRESS] . Також, позивач є власниском частини земельної ділянки кадастровий номер 0510136300:01:057:0067 площею 0,0491 га. Інша частка будинку [ADDRESS] та земельна ділянка кадастровий номер 0510136300:01:057:0067 площею 0,0491 га належить [PERSON] . Однак, між співвласниками домоволодіння постійно виникають спори щодо порядку користування спільною частковою власністю, які закінчуються сварками, непорозуміннями, внаслідок чого чиняться різноманітні перешкоди у користуванні спільною власністю, та як наслідок позивач позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю часткою. Саме через невизначеність часток в натурі, позивач позбавлений можливості зробити окремий вхід до своєї частини будинку чи відчужити належну йому частку третім особам. З даного приводу позивач неодноразово звертався до відповідачки із пропозицією добровільно та в мирний спосіб вирішити питання поділу та виділення в натурі частки, однак, остання відмовляється це зробити з різних надуманих підстав, через що позивач вимушений звернутися із даним позовом до суду. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд провести поділ в натурі між співвласниками будинку [ADDRESS] та виділити в натурі [PERSON] у власність частину домоволодіння [ADDRESS] . Призначити по справі будівельно-технічну експертизу для визначення можливих варіантів поділу домоволодіння [ADDRESS] . Ухвалою суду від 14.09.2020 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04.02.2021 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву. 05.02.2021 року судом було витребувано матеріали інвентаризаційної справи на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 11.03.2021 року по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС. Провадження по справі було зупинено. 02.04.2021 року відповідачкою [PERSON] було подано апеляційну скаргу на Ухвалу суду від 11.03.2021 року. Постановою Вінницького апеляційного суду від 12.05.2021 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2021 року залишено без змін. 19.03.2022 року на адресу суду надійшов висновок експерта №СЕ-19/102-21/7883-БТ від 18.02.2022 року. Ухвалою суду від 15.03.2022 року поновлено провадження по справі. Ухвалою суду від 25.07.2022 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд поділити домоволодіння [ADDRESS] в натурі між співвласниками, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №СЕ-19/102-21/7883-БТ від 18.08.2022 року та виділити у власність [PERSON] відповідно до варіанту поділу №2: 1-1 коридор - 5,9 кв.м, 1-2 туалет - 0,8 кв.м., 1-3 кухня - 5,8 кв.м., частина кімнати 1-4 - 3,95 кв.м., 1-5 кімната - 16,8 кв.м., а також: ганок, В сарай. Всього по будинку - 33,25 кв.м. Крім того, стягнути з позивача на користь відповідачки грошову компенсацію за відхилення від 1/2 частки у розмірі 27\~523,00 грн. Крім того, вказав, що у прохальній частині позовної заяви було помилково вказано адресу домовоління « [ADDRESS] », та просив суд вважати вірним: « [ADDRESS] ». Судові витрати стягнути з відповідачки. Також, в судовому засіданні, яке відбулося 28.06.2023 року в режимі ВКЗ, позивач [PERSON] казав, що вказану частину будинку та земельну ділянку він отримав у спадок від свого батька. Переїхав проживати разом із сім`ю в спірне будинковолодніння у 2015 році. Здійснював покращення будинковолодіння, а саме ремонтні роботи, провів водопостачання та газопостачання, збудував туалет. Всі покращення здійснював за власні кошти. При цьому, [PERSON] постійно чинить перешкоди у користуванні житлом. Відповідно до висновку експерта саме варіант поділу №2 відповідає тим приміщенням якими користується його сім`я. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Звернув увагу суду на те, що позивач просить провести поділ в натурі між співвласниками будинку [ADDRESS] , однак, виділити в натурі у власність позивача домоволодіння під [ADDRESS] , до якого відповідачка немає ніякого відношення. Крім того, представник позивача не погодився із висновком експерта, вказав, що експерт самостійно вийшов за межі поставлених перед судом питань, чим порушив ч.4 ст.103 ЦПК. Також, у кожному із запропонованих варіантів поділу лише зазначено які переобладнання необхідно зробити сторонам по справі, але не вказано хто саме має виконувати такі переобладнання, не визначено і не обгрунтовано їх вартість та у законний спосіб не підтверджено що ці переобладнання відповідатимуть чинному законодавству. Також, зазначив, що позивачем не поставлено на розгляд питання щодо поділу земельної ділянки в натурі, хоча дотримання цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований є в пріоритеті. В судовій промові наданої суду посилався на норми чинного законодавства України та практиву ВС. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала думку свого представника та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до Експлікації до Технічного паспорта на садибний (індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] , приміщення позначене літерою «А» складається з 1 коридору 5,9 кв.м., 2 туалету 0,8 кв.м., 3 кухня 5,5 кв.м., 4 кімната 13,8 кв.м., 5 кімната 16,8 кв.м., 6 кімната 9,2 кв.м., 7 кімната 13,7 кв.м. Разом по літері «А» - 65,7 кв.м., з яких 53,5 кв.м. житлова, 12,2 кв.м. допоміжна (т.1, а.с.6-7). Відповідно до Договору дарування частини житлового будинку від 17.08.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Мартинюк І.В., [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар частину будинку під [ADDRESS] (т.1, а.с.12) Також відповідно до Договору дарування частини земельної ділянки від 23.08.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Мартинюк І.В., [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дарунок частку земельної ділянки площею 0,0491 га, кадастровий номер 0510136300:01:057:0067, розташовану по [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (т.1, а.с.13-14). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером 0510136300:01:057:0067 площею 0,0491 з цільовим призначеннм: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] перебуває у приватній спільній частковій власності [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/2 частка). Також, житловий будинок з прибудовами загальною площею 66,5 кв.м., житлова площа 54, опис: житловий будинок літ. «А» з прибудовами літ. «а», «а1», загальною площею 66,5 кв.м., в тому числі житловою 54,0 кв.м.; сарай літ. «В», погріб з шиєю літ «П», убиральня літ. «У», що розтащований за адресою: [ADDRESS] перебуває у приватній спільній частковій власності [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/2 частка) (т.1, а.с.9-11). З Листа №9241 від 10.12.2018 року КП «ВМБТІ» повідомило [PERSON] , що згідно матеріалів інвентаризаційної справи №246 на будинок [ADDRESS] станом на 05.09.2018 року (дата останньої інвентаризації) на земельній ділянці за вищезазначеною адресою розташовані: житловий будинок літ «А», прибудова літ «а», літ «а1», загальною площею 65,7 кв.м., житловою 53,5 кв.м., сарай літ. «В», погріб з шиєю літ. «П», убиральня літ «У», огорожа №1-№2, криниця №3. Крім цього, загальна та житлова площі житлового будинку літ. «А» змінилися в зв`язку з переплануванням, що не є самочинним (т.1, а.с.15). В судовому засіданні були оглянуті матеріали інвентаризаційної справи на будинковолодіння [ADDRESS] . Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної, експертизи від 18.02.2022 року № СЕ-19/102/21/7883-БТ на підставі проведеного дослідження, з урахуванням наданих матеріалів було встановлено, що існує технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виконати поділ у відповідності до часток співвласників та (виділити по частці) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Відповідно до проведених розрахунків згідно вимог нормативно-правових документів в галузі будівництва, на розгляд запропоновано варіанти №1-4 поділу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, у відповідності до часток співвласників та з визначеним розміром грошової компенсації за відхилення від часток. Відповідно до висновку частки співвласників по площі та в одиницях вартості складає 254\~659,50 грн. (т.1, а.с.134-189). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] погодився на запропонований експертом варіант поділу №2, відповідно до якого [PERSON] виділяється: 1-1 коридор - 5,9 кв.м, 1-2 туалет - 0,8 кв.м., 1-3 кухня - 5,8 кв.м., частина кімнати 1-4 - 3,95 кв.м., 1-5 кімната - 16,8 кв.м., а також: ганок, В сарай. Всього по будинку - 33,25 кв.м. [PERSON] виділяється: частина кімнати 1-4 - 9,85 кв.м., 1-6 кімната - 9,7 кв.м., 1-7 кімната - 13.7 кв.м., а також П погріб з шиєю, У убиральня. Всього по будинку: 33,25 кв.м. При такому поділі житлового будинку перший співвласник має сплатити другому співвласнику грошову компенсацію за відхилення від частки у розмірір 27\~523,00 грн. Пр цьому, для окремого користування приміщеннями та будівлями, розташованими по [ADDRESS] необхідно виконати наступні будівельні роботи: влаштувати цегляну перегородку у формі літери «Г» в приміщенні 1-4; перенести дверний проріз з блоком між приміщеннями 1-4 та 1-5; на місці замурованого віконного прорізу в приміщенні 1-7 влаштувати дверний проріз для входу з двору, а також влаштувати засклену веранду; для кожної відокремленної частини влаштувати окремі інженерні мережі з відповідними засобами обліку комунальних послуг. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] не погодилися із жоднм із запропонованих варіантів поділу, загалом вказали, що даний виновок експерта є необгрунтованим та недостовірним. Не заявляли клопотання про проведення повторного експертного дослідження. В судовому засіданні був допитаний експерт [PERSON] , який суд пояснив, що експертиза була проведена відповідно до норм чинного законодавства, під час проведення огляду сторонам було запропоновано подати свої варіанти поділу, які при можливості будуть враховані експертом. Вказав, що розрахунки проводилися на стан проведення експертизи, стосовно актуальних цін компенсації вартості часток вказав, що вони є актувальними на час проведення експертизи, а щодо ремонтних робіт вказав, що експертам не досліджувалося питання вартості робіт. Стан будинку є задовільним, переобладнання будинку та втручання в несущі конструкції не вплинуть на міцність будинку. Вказаний поділ передбачає роздільне користування будинковолодінням. Також, в судовому засіданні були допитані свідки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що є сусідкою відповідачки [PERSON] . У спірному будинковолодінні була, приходила в гості. Відомо, що там є 4 кімнати, є водопостачання та газопостачання. [PERSON] разом з сім`єю переїхав проживати у 2018 році. Невідомо, чи між сторонами є суперечки з приводу порядку користування будинком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що йому невідомо, що між сторонами спору існують конфлікти та суперечки. [PERSON] не чинить перешкоди у користуванні майном. Свідок [PERSON] вказала, що вона є сусідкою сторін. Їй відомо, що будинок належить [PERSON] та [PERSON] . При цьому, [PERSON] заселився в будинок у 2018 році. [PERSON] свідок не бачила давно, їй відомо, що він перебуває на заробітках. Зазначила, що житловий будинок не добудовувався, та ремонт у ньому не проводився. В будинку є 4 кімнати, кухня, віранда, опалення газове, наявне водопостачання. Їй не відомо, чи кімнати поділені між сторонами. Крім того, їй також не відомо чи [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] у користуванні майном. У статті 41 Конституції України закріплено одне із основоположних прав людини і громадянина - непорушність права власності, відповідно до якого кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтями 316, 317, 319, 321, 328 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майно, які ним здійснюються на власний розсуд. Право власності є непорушним та ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За загальним правом власник самостійно розпоряджається своїм майном. Розпорядження об`єктом спільної власності має свої особливості. Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. За вимогами частин першої та другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майно, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Згідно із частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до статті 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Подільну річ можна поділити на частини, кожна з яких може бути використана для тих же цілей, для яких річ призначалась до її поділу. Тобто житловий будинок може бути поділений на дві частини або більше. При цьому повинна бути збережена можливість використання кожної із частин будинку як житло. Неподільна річ у разі її поділу втрачає своє цільове призначення. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У частині другій статті 367 ЦК України визначено, що в разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 367, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що поділ жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин, то поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Визначальним для поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників і технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 р. у справі №6 -12цс13). Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року (у справі № 6-12цс13), від якої на даний час не відійшов Верховний Суд. Крім того, суд враховує роз`яснення, що містяться у пункті 6 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», згідно з яким при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Також, в абзаці 4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Згідно з варіантом висновку №2, експертом запропоновано виділити першому співвласнику -1 коридор - 5,9 кв.м, 1-2 туалет - 0,8 кв.м., 1-3 кухня - 5,8 кв.м., частина кімнати 1-4 - 3,95 кв.м., 1-5 кімната - 16,8 кв.м., а також: ганок, В сарай. Всього по будинку - 33,25 кв.м. Другому співвласнику виділити: частина кімнати 1-4 - 9,85 кв.м., 1-6 кімната - 9,7 кв.м., 1-7 кімната - 13.7 кв.м., а також П погріб з шиєю, У убиральня. Всього по будинку: 33,25 кв.м. При такому поділі житлового будинку перший співвласник має сплатити другому співвласнику грошову компенсацію за відхилення від частки у розмірір 27\~523,00 грн. Пр цьому, для окремого користування приміщеннями та будівлями, розташованими по [ADDRESS] необхідно виконати наступні будівельні роботи: влаштувати цегляну перегородку у формі літери «Г» в приміщенні 1-4; перенести дверний проріз з блоком між приміщеннями 1-4 та 1-5; на місці замурованого віконного прорізу в приміщенні 1-7 влаштувати дверний проріз для входу з двору, а також влаштувати засклену веранду; для кожної відокремленної частини влаштувати окремі інженерні мережі з відповідними засобами обліку комунальних послуг. Грошова компенсація за відступ від частки на користь другого співвласника становить 27\~523,00 грн. Тобто виділ частки є можливим, однак з відхиленням від розміру частки та з визначенням розміру компенсації співвласнику частка якого буде менша при поділі. Обираючи саме такий варіант поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, суд враховує, що згідно цього варіанту хоча і є відхилення від ідеального значення часток, однак воно наближене до розмірів часток співвласників, відповідає фактичному користуванню співвласниками цим будинковолодінням на відміну від варіантів 1,3,4 та не позбавляє можливості кожного з співвласників користуватись своєю частиною, не завдає неспівмірної шкоди\~господарському призначенню будівель, передбачає незначне проведення перепланувань та забезпечує можливість спільного користування іншими частинами будинколодіння. Статтею 152 ЖК України передбачено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується. Перепланування (переобладнання) квартир та нежитлових приміщень повинно відповідати проектній документації, будівельним нормам і правилам, Державним будівельним нормам України «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» та виконуватися згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572. Згідно з цими Правилами до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Переобладнання - улаштування в окремих жилих будинках, квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. Водночас, при поділі нерухомого майна в натурі в разі необхідності його переобладнання та перепланування, до ухвалення рішення суду повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки. Залежно від обставин справи підлягають поданню висновки й інших служб, зокрема погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання. Отже отримання відповідних документів на переобладнання та перепланування будинку необхідне лише у випадку втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, в іншому випадку дозвільна документація не є необхідною. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 654/2080/17-ц (провадження № 61-3792св19) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року у справі № 361/2430/18-ц (провадження № 61-12338св20). В судовому засіданні судовий експерт вказав, що перепланування будинку за варіантом поділу №2 не вплине на міцність будинку, та не потребує додаткових переобладнань. Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на наступне. Позивачем по справі не поставлено на розгляд суду вимогу щодо визначення порядку користування земельною ділянкою. Відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України,\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно із ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Отже до співвласників будинку перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розмішені їх частки житлового будинку, прибудов та господарських споруд, та частки земельної ділянка, необхідні для їх обслуговування відповідно до розміру часток в спільній власності на будинок. Тобто співвласники мають право на користування земельною діяльною, закріпленою за будинковолодінням по [ADDRESS] , пропорційно їх часткам в будинковолодінні. При ухвалені рішення, суд враховує роз`яснення, викладені в п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» відповідно до яких у справах за позовами учасників спільної часткової власності на землю про встановлення порядку володіння та користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ними, розташування господарських будівель, споруд, необхідністю зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил та правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд може обговорити питання про грошову компенсацію. При пред`явлені вимог кожним із учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в користуванні лише ділянки,роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що оскільки позивачем не ставляться вимоги щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою позовні вимоги не підлягають до задоволення. Суд не погоджується із позицією відповідача, оскільки позивач не позбавлений можливості звернутися до суду із окремим позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Отже, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з огляду на викладене позовна заява\~ [PERSON] \~підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 17 370 (сімнадцять тисяч триста сімдесят) гривень 00 копійок, що складаються з: 8 920,00 грн. - судового збору та 8 450,00 грн. - витрати за оплату судової будівельно-технічної експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: approved