Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

До Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання однієї малолітньої дитини. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , індивідуальний ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь позивача [PERSON] , [INFO] , індивідуальний ідентифікаційний номер [NUMBER] , користь аліменти на утримання їх малолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 (однієї п`ятої) частини від всіх доходів відповідача, але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати аліменти від дня звернення до суду з даною позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття.Допустити до негайного виконання рішення суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в призначене судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги позивачки у зазначеному нею розмірі аліментів визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У сторін по справі у період часу після розірвання шлюбу, [INFO] , народився син [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження. Шлюб між сторонами було припинено на підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 07.09.2018 року, яке набрало законної сили 09.10.2018 року, що підтверджується копією рішення суду. Від шлюбних відносин у сторін також є ще дві неповнолітні дитини: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , на утримання яких рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 23.04.2018 року були стягнуті аліменти в розмірі 1/2 частини від заробітку відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме: з 28 листопада 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. На меншу дитину - сина [PERSON] відповідач також перестав надавати матеріальну допомогу, хоча відповідач офіційно працевлаштований та має стабільну заробітню плату і може надавати матеріальну допомогу на усіх своїх дітей. Молодший син повністю знаходиться на утриманні позивачки. Позивачка, станом на теперішній час, перебуває у відпустці по догляду за молодшою дитиною, що підтверджується витягом з наказу № 42/ОС/ВП-23 від 17.04 2023 року, довідкою № 344 від 28.03.2023 року. Станом на теперішній час, син сторін [PERSON] проживає та зареєстрований разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками з місця проживання, актом з місця проживання. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1, 2 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно роз`яснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 10.10.2023 року, і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Із врахуванням обставин справи, що мають суттєве значення, визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити повністю, аліменти з відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , слід стягувати щомісячно в розмірі 1/ 5 частини зі всіх видів доходу відповідача, але гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів; Таким чином, позивачка є звільненою від сплати судового збору, оскільки позовні вимоги стосуються стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1073,60 грн. по сплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved