Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Цимбал Н.В. звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 07 червня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що складено відповідний актовий запис №1129. Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що підставою для розірвання шлюбу є те, що у позивача відсутні спільні інтереси з дружиною, які стали причиною постійних суперечок, та не дають мождивості дійти сторонам до порозуміння у вирішенні сімейних питань. Вказується, що з літа 2022 року з відповідачкою проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, фактично сім`я припинила своє існування. Враховуючи вищевикладене, просить шлюб між позивачем та відповідачкою розірвати. Не погоджуючись з поданим позовом, від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Матлашевського В.Л. до суду надійшов відзив на позовну заявну, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі за безпідставністю такого. Відзив мотивує тим, що сварок між подружжям не було, однак матір позивача чинила постійний тиск на [PERSON] щодо розірвання шлюбу між ними. Зазначає, що до вересня 2023 року вони проживали однією сім`єю із дітьми, однак через психологічний тиск з боку матері позивач виїхав у невідомому напрямку і зв`язок із ним був втрачений. Також вказує, що із отриманої нею інформації, у неї виник сумнів, що позивач самостійно подав позовну заяву, оскільки на момент подання позову [PERSON] перебував за межами території України. Вважає, що позовні вимоги базуються на голослівних припущеннях і вигадках. Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, який мотивує тим, що твердження відповідачки стосовно проживання однією сім`єю до вересня 2023 року є неможливим, оскільки у березні 2023 року позивач виїхав за межі території України для проходження медичного обстеження. Також вказує, що договір про надання правничої допомоги №06-02/23 від 22.02.2023 року підписано позивачем особисто. Щодо бажання відповідачки зберегти сім`ю, вважає таким, що не відповідає дійсності, оскільки з часу проживання окремо, відповідачка не вживала жодних заходів для примирення. Від відповідачки до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, яке мотивує тим, що у відзиві дата проживання разом "до вресня 2023 року" є опечаткою, а факт проживання однією сім`єю до вересня 2022 року підтверджується документами, долученими до матеріалів справи. Щодо особистого звернення [PERSON] до адвоката Цимбал Н.В. ставить під сумнів, оскільки до відповіді на відзив не долучили копії договору, який підтвердив би цей факт. Також, зазначає, що по сьогоднішній день вживає всіх можливих заходів для примирення та збереження сім`ї. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила такий задоволити. Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечили щодо позову, просили відмовити у задоволенні такого. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 червня 2011 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що складено відповідний актовий запис №1129, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 16.02.2023 року. За час перебування у шлюбі у сторін народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.06.2016 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.07.2019 року. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3 статті 105 Сімейного кексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved