Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Позивач Приватне\~акціонерне товариство\~«Страхова компанія\~«УНІКА»,\~в інтересах\~якого діє\~представник Афанасьєв\~Сергій Володимирович,\~звернулося з\~позовом до\~ [PERSON] про\~відшкодування матеріальної\~шкоди,\~в якому\~проситьстягнути з [PERSON] , в порядку суброгації, на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» страхове відшкодування за завдану майнову шкоду в розмірі: 67970 (шістдесят сім тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 48 (сорок вісім) коп., а також витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначає,\~що 14\~січня 2020\~року між\~Приватним акціонерним\~товариством «Страхова\~компанія «УНІКА»\~та [PERSON] \~було укладено\~Договір добровільного\~страхування наземного\~транспорту «КАСКО»\~№ 011182/4605/0000202.\~Предметом даного\~договору були\~майнові інтереси\~страхувальника,\~пов`язані\~з володінням,\~користуванням та\~розпорядженням транспортним\~засобом автомобілем\~«Lexus\~LS460»,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] .\~У відповідності\~до умов\~вказаного договору\~страхування позивач\~взяв на\~себе зобов`язання\~у разі\~настання страхового\~випадку сплатити\~страхове відшкодування.19\~лютого 2020\~року о\~10\~год.\~30\~хв.\~по проспекту\~Академіка Палладіна,\~44,\~сталася дорожньо-транспортна\~пригода за\~участі двох\~автомобілів:\~«Daewoo\~Lanos»,\~державний реєстраційнийномер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Lexus LS460», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , постановою Святошинського районного суду міста Києва по справі № 759/4434/20 від 30 березня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 24 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до страховика ПрАТ «СК «УНІКА» з заявою № 00343534 про подію, що має ознаки страхового випадку. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] від 06 березня 2020 р. вих. № 2785, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу автомобіля «Lexus LS460», державний реєстраційний номер [NUMBER] , складає 141563,83 грн., коефіцієнт фізичного зносу - 0,7, а вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу після аварійного пошкодження станом на 02 березня 2020 р., дорівнює 59783,35 грн. Відповідно до рахунку-фактури Товариства з обмеженою відповідальністю «САМІТ МОТОРЗ Україна» № СМУ00004558 від 25.02.2020 р. вартість відновлювального ремонту «Lexus LS460», державний реєстраційний номер [NUMBER] , складає 118343,45 грн. Страховиком ПрАТ «СК «УНІКА» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за договором в розмірі 118343,45 грн., шляхом безготівкового перерахування на рахунок ТОВ «САМІТ МОТОРЗ Україна», що підтверджується платіжним дорученням № 139967 від 06 березня 2020 р. Оскільки позивачем здійснено виплату страхового відшкодування, а цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, 12 березня 2020 року позивач звернувся з заявою № 27307 на виплату страхового відшкодування до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (вих. № 1380), яке здійснило відшкодування ПрАТ «СК «УНІКА» згідно платіжного доручення № ЦО01931 від 31 березня 2020 року у розмірі 50372,97 грн., і у нього, як страховика відповідача, не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка склала 67970,48 грн., не зважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності). У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача саме різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля без урахування зносу (118343,45 грн.) та вартістю ремонту з урахуванням зносу (50372,97 грн.), що складає 67970,48 грн. 10 квітня 2023 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін). Відповідач повідомлявся про розгляд справи судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Відзив на позов та клопотання від відповідача не надходили. Через відсутність від відповідача клопотань та відзиву на позов, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходили, тому суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 14 січня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 011182/4605/0000202 від 14 січня 2020 року, що підтверджується копією договору. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом автомобілем «Lexus LS460», державний реєстраційний номер [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування. Як вбачається з довідки Національної поліції України № 3020063526610308, 19 лютого 2020 року о 10 год. 30 хв. по проспекту Академіка Палладіна, 44, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох автомобілів: «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Lexus LS460», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що підтверджується копією довідки. Відповідно до Постанови Святошинського районного суду міста Києва по справі № 759/4434/20 від 30 березня 2020 року: [PERSON] 19 лютого 2020 року близько 10 год. 30 хв., керуючи технічно справним автомобілем «ДЕУ» д.н.з. [NUMBER] в м. Києві по пр-ту Ак. Палладіна, 44, в порушення вимог п.п. 2.3б, 10.3 ПДР України, був неуважним, під час перестроювання у ліву смугу руху не надав перевагу в русі автомобілю «ЛЕКСУС», д.н.з. [NUMBER] (водій [PERSON] ), який рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів, що підтверджується копією постанови. Цією постановою суду, яка набрала законної сили 10 квітня 2020 р., [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Внаслідок ДТП застрахованому транспортному засобу «Lexus LS460», державний реєстраційний номер [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до чого страхувальник зазнав матеріального збитку. 24 лютого 2020 року потерпілий від ДТП звернувся до страховика ПрАТ «СК «УНІКА» з заявою № 00343534 про подію, що має ознаки страхового випадку, із поясненнями до заяви [PERSON] , що підтверджується копією заяви та пояснень. Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Lexus LS460», державний реєстраційний номер [NUMBER] , ПрАТ «СК «УНІКА» 24 лютого 2020 року було проведено його огляд, про що складено акт № 00343534 огляду транспортного засобу (дефектна відомість), що підтверджується копією акту, та замовлено проведення оцінки матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу у суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] . Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] від 06 березня 2020 р. вих. № 2785, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу автомобіля «Lexus LS460», державний реєстраційний номер [NUMBER] , складає 141563,83 грн., коефіцієнт фізичного зносу - 0,7, а вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу після аварійного пошкодження станом на 02 березня 2020 р., дорівнює 59783,35 грн. Відповідно до рахунку-фактури Товариства з обмеженою відповідальністю «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА» № СМУ00004558 від 25.02.2020 р. вартість відновлювального ремонту «Lexus LS460», державний реєстраційний номер [NUMBER] , складає 118343,45 грн., що підтверджується копією рахунку-фактури. Відповідно до копії страхового акту № 00343534 від 05 березня 2020 року страховиком ПрАТ «СК «УНІКА» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за договором в розмірі 118343,45 грн., шляхом безготівкового перерахування на рахунок ТОВ «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА», що підтверджується копією платіжного доручення № 139967 від 06 березня 2020 р. Оскільки позивачем здійснено виплату страхового відшкодування, а цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, 12 березня 2020 року позивач звернувся з заявою № 27307 на виплату страхового відшкодування до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (вих. № 1380), що підтверджується копією заяви. Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» здійснило відшкодування ПрАТ «СК «УНІКА» згідно платіжного доручення № ЦО01931 від 31 березня 2020 року у розмірі, визначеному статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме 50372,97 грн., (вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу), що підтверджується копією платіжного доручення. Таким чином страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4182358, і у нього, як страховика відповідача, не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка склала 67970,48 грн. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача цю різницю. Судом враховано, що відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст. 108 ЗУ «Про страхування», страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України особа майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом також враховано, що цивільно-правова відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки відрізняється від загальних підстав відповідальності тим, що передбачає її настання незалежно від вини заподіювача шкоди. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Керування автомобілем є діяльністю, пов`язаною з використанням джерела підвищеної небезпеки, а відповідач, як особа, яка здійснює керування, відповідає за шкоду, завдану іншому транспортному засобу незалежно від наявності або відсутності його вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частина 5 ст. 1187 ЦК України містить лише два виключення, які звільняють водія від відшкодування шкоди. Так, зокрема, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як вбачається з матеріалів справи, при вчиненні ДТП відповідач не знаходився під впливом непереборної сили, як і не встановлено умислу водія іншого автомобіля на завдання шкоди своєму транспортному засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресата) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові. Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зазначено, що правильним є висновок про стягнення з винуватця ДТП різниці між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За наведених обставин суд вбачає правові підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати позивачу різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля без урахування зносу (118343,45 грн.) та вартістю ремонту з урахуванням зносу (50372,97 грн.), що складає 67970,48 грн. Крім того, в силу вимог ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved