Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Зміст позовних вимог У жовтні 2023 року позивач, Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі», звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідачки, [PERSON] , про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 6420,68 грн, 3% річних у сумі 577,33 грн та інфляційної складової боргу у сумі 2626,06 грн, а також заборгованості за необліковану електричну енергію у сумі 46856,65 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що з метою управління відносинами з клієнтами в ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» всі побутові споживачі обліковуються за допомогою відповідного пакетного програмного забезпечення, в якому фіксується інформація про всіх споживачів, та відповідно за кожним споживачем, за адресою якого встановлено лічильник обліку електричної енергії, формується особовий рахунок, який складається з 11 цифр та є індивідуальним, картка споживача містить всі вихідні дані: адреса споживання, П.І.П. споживача, дата народження споживача, РНОКПП споживача, оплати, номерні знаки лічильника та пломб, обсяги споживання, тариф та ін. Так, за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . В результаті аналізу оплат за спожиту електричну енергію за адресою: [ADDRESS] було з`ясовано, що відповідач користувався відповідними послугами, однак не виконував зобов`язання з їх сплати, внаслідок чого заборгованість за спожиту електричну енергію за о/р [NUMBER] складає 6420,68 грн. На підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховано 3% річних - 577,33 грн та інфляційну складову боргу - 2626,06 грн за період з вересня 2020 року по серпень 2023 року. Також позивач вказує, що 01.03.2023 за адресою відповідача представниками позивача було виявлено порушення п. 5.5.5 ПРРЕЕ, що відповідає порушенню п 8.4.2 ПРРЕЕ: «самовільне підключення струмоприймачів до електромережі ОСР після відключення 24.12.2021 з порушення схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем АВВГ-П 2*2,5 (мідь) відкрито. Під час контрольного огляду виявити порушення можливості існувала». На підставі виявлених порушень було складено акт про порушення № 003075. На засіданні комісії було прийнято рішення: провести нарахування обсягу і вартості i електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, згідно з пунктом 8.4.13 та за формулою № 8, визначеного главою 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, при цьому визначено: потужність: 5,346 кВт; тривалість роботи струмоприймачів протягом доби: 8 год; період нарахування: з 29.08.2022 - 28.02.2023. Відповідно до проведеного розрахунку всього до сплати за необліковану спожиту електричну енергію підлягає 46856,65 грн. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні 29.11.2023 представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте судова повістка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на те, що на поштовому повідомленні проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідача, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що повістку вручено відповідачеві та він є повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, який повідомлений належним чином та не повідомив суду причини своєї неявки. Фактичні обставини, встановлені судом Відповідно до п. 2.2 Статуту ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», затвердженого 17.04.2020 річними Загальними зборами акціонерів, товариство створено на підставі рішення позачергових Загальних зборів акціонерів ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» від 13.11.2017 про реорганізацію ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» шляхом виділу з нього товариства та передачі йому частини майна, прав та обов`язків ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», та на підставі рішення Загальних зборів акціонерів Товариства про заснування Товариства від 22.12.2017. За даними Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва № 100467316 від 09.10.2023, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , - з 28.08.2008 по теперішній час. Відповідачка, [PERSON] , є споживачем електричної енергії за особовим рахунком № [NUMBER] , яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» за адресою: [ADDRESS] . З виписки по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що у січні 2019 року за адресою [ADDRESS] було знято лічильник та заборгованість за період з вересня 2007 року по грудень 2018 року становила 6420,68 грн, водночас останній платіж відповідачкою здійснювався у серпні 2016 року. Відповідно до наряду-допуску № 53033 від 24.12.2021 виконано відключення електропостачання за адресою [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] у зв`язку з самовільним підключенням після відключення. 01.03.2023 уповноваженими представниками позивача за адресою: [ADDRESS] , було виявлено порушення п. 5.5.5 ПРРЕЕ, що відповідає порушенню п. 8.4.2 ПРРЕЕ: самовільне підключення струмоприймачів до електромережі ОСР після відключення 24.12.2021 з порушення схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем ПВС 2*2,5 (мідь) відкрито. Під час контрольного огляду виявити порушення можливості існувала. Листом від 06.03.2023 № 3/01/5/Є-6917 відповідачку було запрошено на засідання комісії. Комісією прийнято рішення, що відповідно до Акта про порушення № 003075 від 01.03.2023 підлягає нарахуванню згідно з ПРРЕЕ за формулою № 8 п. 8.4.13 та за формулою № 8, визначеного главою 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, при цьому визначено: потужність: 5,346 кВт, тривалість роботи струмоприймачів протягом доби: 8 год; період нарахування: з 29.08.2022 - 28.02.2023 за недораховану електроенергію 46856,65 грн. Рішення комісії оформлено протоколом № 341 від 18.04.2023. Копію протоколу № 341 від 18.04.2023, квитанцію та копію розрахунку, було направлено відповідачці листом № 3/01/5/Є-11836 від 19.04.2023. Щодо стягнення заборгованості за спожиту електроенергію Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №755/14208/17-ц (провадження № 61-6040св19), постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище, регулюються ст. 714 ЦК України, Законами України «Про захист прав споживачів», ст. 56-58, 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами користування електричною енергією для населення (чинних до 26.06.2018), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року (далі - ПРРЕЕ). Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Частиною першою статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів. Відповідно до п. 19, 21 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 (чинних до 26.06.2018), розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем. Пунктом 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 (чинних до 26.06.2018), передбачено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 42 Правил № 1357 користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та правил. Згідно з п. 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п.п. 5.5.5 п. 5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Позивачем надавались відповідачу житлово-комунальні послуги з постачання електричної енергії, однак відповідач належним чином не сплачував кошти за спожиту електричну енергію, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідача було відключено від електропостачання у зв`язку із заборгованістю у січні 2019 року та за особовим рахунком № [NUMBER] показники лічильника не змінювались, а заборгованість становила 6420,68 грн. Контрозрахунку відповідачем не надано. Із урахуванням наведеного, з огляду на те, що відповідач не спростував обставин щодо невиконання умов договору із позивачем, суд вважає надані позивачем в обґрунтування позовних вимог докази достовірними, у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 6420,68 грн заборгованості за спожиту електроенергію є обґрунтованими. Щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3 % річних - 577,33 грн та інфляційної складової боргу - 2626,06 грн за період з вересня 2020 року по серпень 2023 року. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на час ухвалення рішення. Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до припинення чи скасування воєнного стану в Україні заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова застосовується з 24 лютого 2022 року. З огляду на вказане, інфляційна складова боргу нараховується за період з вересня 2020 року по лютий 2022 року та становить 1 122,00 грн. Відповідно, 3% річних нараховуються за період з 01.08.2020 по 23.02.2022 та складає 285,32 грн. Отже, вимога позивача про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат нарахованих на суму заборгованості за спожиту електроенергію підлягає частковому задоволенню. Щодо стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію Відповідно до п. 8.2.4 ПРРЕЕ зазначено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу. Згідно п. 8.2.5 ПРРЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформляється акт про порушення. Відповідно п. 8.2.6 ПРРЕЕ зазначено, що на підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Суд вважає надані позивачем в обґрунтування позовних вимог докази достовірними, тому вимога позивача про стягнення вартості необлікованої електричної енергії є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає стягненню з відповідача 46856,65 грн вартості необлікованої електричної енергії. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6420,68 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 1 122,00 грн інфляційної складової боргу, 285,32 грн 3 % річних, 46856,65 грн заборгованості за необліковану електричну енергію. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial