Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що від шлюбу з відповідачкою вони мають дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Діти мешкають із позивачем та знаходяться на його утриманні. На даний час син [PERSON] навчається в Національному університеті «Харківський політехнічний інститут» за денною формою навчання. Оскільки навчається за денною формою навчання, він потребує матеріальної допомоги. Позивач надає матеріальну допомогу сину, купляє одяг, сплачує витрати за проживання у гуртожитку та проведення дозвілля. Відповідач мати дітей добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на період навчання з дати подання позову до 30.06.2024 року, щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 2510,00 грн., та аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з дати подання позову до досягнення нею повноліття, щомісячно у твердій грошовій сумі 2510,00 грн., а разом 5020 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Відповідач відзиву на позовну заяву не надала. Заяви та клопотання сторін. Позивач надав суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутність. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 10.12.2021 р. суддею Владимирською І.М. відкрито провадження по справі. Розгляд справи проводиться у спрощеному провадженні. Ухвалою суду від 24.10.2022 р. суддею Владимирською І.М. визнано явку позивача обов`язковою в судове засідання. Ухвалою суду від 01.12.2023 року суддя Черков В.Г. прийняв до свого провадження, розгляд справи призначено у спрощеному провадженні без виклику сторін. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі\~Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Статтею 6 Конвенції також гарантується право на розгляд справи судом у "розумні строки". Слід відмітити, що у своїй практиці Суд підходив до цієї проблеми дуже індивідуально. Разом із тим, були встановлені певні критерії, в світлі яких слід оцінювати тривалість провадження це: складність справи; поведінка заявника; дії відповідних органів. Ці питання аналізувались судом у справі "Странніков проти України", де Суд дійшов висновку, що тривалість оскаржуваного процесу була надмірною та не відповідала вимозі„ розумності строку". З урахуванням зазначеного особа, яка не була присутньою під час розгляду справи, має право на адекватну, скорочену процедуру скасування рішення, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Фактичні\~ обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки № 66-04-320/275 від 29.06.2023 р. [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» з 01.10.2020 року. Форма навчання держбюджетна. Термін навчання 01.10.2020 р. по 30.06.2024 р. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч.1\~ст.5 ЦПК України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55,\~124 Конституції України\~та\~ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами\~ст. 76-81 ЦПК України\~засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України\~визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст.184 СК України суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Згідно ч.2ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності зі\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень\~ст. 199 Сімейного Кодексу України\~передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Заст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом навчання до 23 років. У разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Згідно п.20\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що повнолітній [PERSON] продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. При вирішенні питання про розмір аліментів, які повинно бути стягнуто з відповідачки, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача; матеріальне становище відповідача. Крім того, суд зазначає, що присудження розміру аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) відповідача на кожну дитину, буде значно перевищувати розмір аліментів у визначений позивачем спосіб, а саме у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд враховує усі докази, що знаходяться в матеріалах справи та вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей є обґрунтованими та підлягають. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач згідно штампу вхідної кореспонденції 09.12.2021 року звернувся до суду з даним позовом, то суд вважає необхідним стягнути аліменти з цієї дати. Згідно п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Суд вважає необхідним згідно з ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати в доход держави, відповідно до ставки судового збору на день подачі позовної заяви.

Outcome: approved