Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. У своїй заяві посилалась на те, що 01.09.2020 набули чинності зміни до законодавчого акту про громадянство Австрії. Ці зміни були прийняті австрійським парламентом у жовтні 2019 року, що відбулося у рамках визнання Австрією своєї історичної відповідальності та як черговий крок у намаганнях примиритися з жертвами націонал-соціалістичного режиму та їх нащадками.Відповідно до прийнятих змін, з 01 вересня 2020 року нащадки жертв націонал-соціалізму можуть подати заяву на отримання громадянства Австрії у спрощеному порядку. Це стосується як прямих нащадків (дітей, онуків та правнуків тощо), так і прийомних дітей ( на момент усиновлення вони мали бути неповнолітніми) цих жертв. [PERSON] народилась [INFO] на території Австрії і одразу після народження разом з матір`ю [PERSON] повернулась в Україну.20 листопада 1945 року складено актовий запис №30 про народження [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , повторно виданого Київським відділом РАЦС ( м. Полтава) 17.08.2016 року, [PERSON] не має місця народження.Посилалась на те, що у державних архівних установах України відсутні будь - які дані, які могли б, підтвердити дані про місце народження заявниці. Всі відомі їм особи, які могли бути свідками народження [PERSON] за межами України, чи повернення її разом з матір`ю на територію України в 1945 році, на даний час померли. [PERSON] є жертвою нацистських переслідувань. Відповідно до ЗУ «Про жертви нацистських переслідувань» такими особами є особи, які в роки Другої [PERSON] постраждали від нацистських переслідувань з мотивів політичного, національного і релігійного характеру, ворожого ставлення до націонал-соціалізму. Вона була народжена в родині батька єврея австрійського походження, та матері - єврейки українського походження у м. Відні, Австрія, 11 листопада 1945 року. Просила суд встановити факт,що має юридичне значення,а саме: факт народження [PERSON] , [INFO] в м. Відні, Австрія. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.10.2023 року відкрито провадження у даній справі. У судове засідання заявник та його представник не з`явились ,надавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги заяви підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. У судове засідання заінтересована особа свого представника не направила. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] , батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , місце народження не зазначено. Відповідно до ч. 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №363/214/17-ц перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Заявником надано до суду заяву від [PERSON] , відповідно до якої вона зазначає, що вона народилась у [PERSON] , приблизно 11 листопада 1945 року; відповідь із архівного відділу Полтавської районної військової адміністрації, із якої вбачається, що немає можливості підтвердити факт повернення [PERSON] разом з дочкою [PERSON] на територію України після Другої світової війни; відповідь із державного архіву Полтавської області, із якої вбачається, що у фонді Р-9106, в якому зберігаються фільтраційні справи на громадян, котрі були вивезені на примусові роботи до Німеччини та країни Центральної, Східної Європи у роки Другої світової війни та повернулися на Батьківщину [PERSON] , [PERSON] не значаться; відповідь на запит адміністрації Полтавського спортивного ліцею Полтавської обласної ради, відповідно до якої, [PERSON] дійсно навчалась в даному закладі, який закінчила у 1963 році. Із наданих до суду матеріалів не можливо встановити, що місцем народження заявника є Відень, [PERSON] , доказів на підтвердження даних обставин заявник до матеріалів заяви не долучила. У зв`язку з викладеним, у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення необхідно відмовити.

Outcome: dismissed