Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» звернулося до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги. Позовну заяву мотивує тим, що позивач ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» обслуговує будинок [ADDRESS] на підставі актів про прийняття в експлуатацію житлового будинку від 21.11.2011, 06.12.2011 та надає житлово-комунальні послуги. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.07.2012 посвідченогоприватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сербіної Н. П. Житлово-комунальні послуги у будинку надаються безперебійно. 29.11.2011 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Однак, відповідач споживаючи житлово-комунальні послуги, протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов`язків, здійснює оплату не в повній мірі, внаслідок чого за період з липня 2020 року по 30 квітня 2023 року утворилася заборгованість в розмірі 8344,98 грн. У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача основний борг в розмірі 8344,98 грн., індекс інфляції в розмірі 395,42 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 103,12 грн. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12.06.2023 вищевказану позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22.06.2023 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До суду подано позовну заяву про зменшення позовних вимог про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги, яку позивач мотивував тим, що під час розгляду справи позивачу стало відомо, що 24.12.2015 [PERSON] , [INFO] змінила прізвище на [PERSON] , про що свідчить інформація з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУДМС у м. Києві та Київській області. Всі інші дані відповідача залишились без змін. Після звернення з позовною заявою до суду, відповідачем частково сплачено заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 4087,52 грн. Отже, станом на 01.11.2023 заборгованість відповідача за житлові - комунальні послуги зменшилась та складає 6475,64 грн. Період прострочення виконання зобов`язань відповідачем відповідає наступному - з 01.07.2020 по 30.04.2023. Розрахунок інфляційних нарахувань в розмірі 395,42 грн. і 3% річних в розмірі 103,12 грн. проведено позивачем за весь період прострочення заборгованості відповідачем з 01.07.2020 по 24.02.2022. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь загальну суму заборгованість у розмірі 6974,18 грн., з яких: основний борг - 6475,64 грн., індекс інфляції - 395,42 грн., 3% річних - 103,12 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідач не скористалася процесуальним правом подачі Відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності Відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» є експлуатуючою організацією будинку [ADDRESS] на підставі актів про прийняття в експлуатацію житлового будинку від 21.11.2011 року, 06.12.2011 року та виконує функції з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, надання житлово-комунальних послуг. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.07.2012 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сербіної Н. П., зареєстровано в реєстрі №3675 (а.с.13). Згідно з нормами статей 319, 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Частиною 2 статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несучі- огороджувальні конструкції будинку, механічне, електронне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. 29.11.2011 між ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до п.1 якого предметом договору є забезпечення підприємством надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Пунктом 5 договору встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі за поточний місяць вносяться до кінця цього місяця. Пунктом 20 цього ж договору вказано, що договір набирає чинності з моменту його підписання. Договір укладається терміном на три роки. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим. Судом встановлено, що позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач в свою чергу їх отриму, при цьому не в повному обсязі виконує зобов`язання по їх оплаті. Відповідно до розрахунків заборгованості відповідач [PERSON] ,споживаючи житлово-комунальні послуги, протягом тривалого часу ухиляється від їх сплати, сплачує не в повній мірі, не дотримуючись умов договору, внаслідок чого за період з 01.07.2020 по 30.04.2023 утворилася заборгованість в розмірі 6475,65 грн. Вказаний розмір заборгованості підтверджений наданими до суду розрахунками. При цьому, відповідачем вказаний розрахунок жодними доказами не спростований та доказів на підтвердження належного виконання вимог договору з боку відповідача суду надано не було. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 151, 162 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Тарифи та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по будинку за адресою: [ADDRESS] , які застосовувались позивачем при проведенні нарахувань за житлово-комунальні послуги, були встановлені на підставі розпорядження КМДА №1444 від 15.11.2017 року. У матеріалах справи наявний договір від 29.11.2011 року про надання вказаних послуг, зазначений договір відповідачем не оспорювався, а тому підлягає до виконання. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. За змістом ч. 1 ст. статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Крім того, відповідно до статей 156, 162 ЖК України, власники квартир зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і придомової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Обов`язок на власників жилого приміщення по несенню витрат на утримання будинку і при будинкової території, сплаті комунальних послуг покладений також нормами ст. 322 ЦК України та Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За таких обставин, вбачається, що відповідач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Відповідно до ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Згідно з наданим позивачем розрахунком за період з липня 2020 року по 30 жовтня 2023 втрати позивача від інфляції склали 395,42 грн. та 3% річних за вказаний період прострочення - 103,12 грн. та не нараховувалися на суму заборгованості починаючи з 24.02.2022 на підставі Постанови Кабінету Міністрів № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved