Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» звернулося до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» заборгованість у розмірі 26216 грн. 50 коп., у тому числі: основна сума заборгованості\~10738,50 грн.; заборгованість за нарахованими процентами по кредиту\~14184, 55 грн.; сума 3 % річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту\~557, 30 грн.; сума 3 % річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків\~736, 15 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.01.2013 року ПАТ «Дельта Банк» надав кредит [PERSON] в розмірі 30 000,00 грн. згідно заяви № 001-18787-250113. 02.06.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Профіт Файненс» було укладено договір № 2253/К про відступлення прав вимог, відповідно до якого право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором відступлено позивачу. Станом на день звернення до суду розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 26216 грн. 50 коп. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати. Представник позивача надав заяву, за змістом якої просить справу розглядати у відсутності представника ТОВ «Профіт Файненс» (а.с.38). Відповідач у наданий судом строк та станом на 07.12.2023 року своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надав. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що згідно із заявою № 001-18787-250113 від 25.01.2013 між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у сумі 30 000,00 грн, строком на 36 місяців. Розмір процентної ставки становить 9,99% річних, процентна ставка є фіксованою. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,49% в місяць. (а.с.6, 7, 9, 10). Згідно із заявою про надання/перерахування кредитних коштів від 25.01.2013 [PERSON] просив здійснити надання кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору № 001-18787-250113 від 25.01.2013 у сумі 30 000,00 грн шляхом їх зарахування на рахунок № [NUMBER] , який відкритий в ПАТ «КБ «НАДРА». ( а.с.8, 11). Між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» був укладений Договір № 2253/К від 02.06.2020 про відступлення прав вимог з додатками до нього, відповідно до якого право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором відступлено позивачу. Відповідно до п. 1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до: позичальників фізичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) тощо, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатку № 1 до цього Договору (а.с.12-14). Відповідно до Витягу з Додатку №1 до Договору 2253/К про відступлення права вимоги від 02.06.2020,\~ ТОВ «Профіт Файненс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , датою отримання кредиту є 25.01.2013, дата погашення кредиту 24.01.2016, основна заборгованість за тілом кредиту 10738,50 грн, заборгованість за нарахованими процентами за кредитом 14184,55 грн, заборгованість по комісіям 0 грн., загальна сума заборгованості 24923, 05 грн. (а.с.15). Відповідно до ст.1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 25 січня 2013 року, таким чином між позивачем та первісним кредитором виникли цивільні права та обов`язки, які вони врегулювали вказаним договором. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач [PERSON] не оспорював договір позики, укладений між ним та Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК», не надав суду доказів, що кредитний договір укладений проти його справжньої волі. Від [PERSON] не надійшло заперечень про те, що між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та ним було укладено договір позики, та, що за вказаним кредитним договором в нього мається заборгованість в сумі 24923, 05 грн. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. З наданого позивачем витягу з Додатку №1 до Договору 2253/К про відступлення права вимоги від 02.06.2020, вбачається, що відповідач не погасив взятий ним кредит, не сплатив відсотків. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк»: № 001-18787-250113 від 25.01.2013 та [PERSON] . Суд визнає, що невиконанням умов договору позики порушені права нового кредитора у зобов`язанні, тому позивач має право вимагати повернення позичальником основного боргу (позики) за тілом кредиту 10738,50 грн., заборгованість за нарахованими процентами за кредитом 14184,55 грн. Водночас, позивач просить суд стягнути 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту\~557,30 грн.; сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків\~736,15 грн., проте позивачем не долучено до матеріалів справи відомостей про те, що відповідач\~ [PERSON] як боржник, згідно п. 3 Договору №2253/К «Про відступлення прав вимоги» повідомлений про відступлення прав вимоги, оскільки згідно\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, в силу\~ст. 516 ЦК України, у задоволенні позову в частині стягнення 3 % річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту\~ 557,30 грн.; сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків\~ 736,15 грн., які нараховані ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» слід відмовити. Крім того, суд звертає увагу, що заявлена сума заборгованості за відсотками нарахована первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк», про що свідчить витяг з Додатку №1 до Договору 2253/К про відступлення права вимоги від 02.06.2020 (а.с.15). Таким чином, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 001-18787-250113 від 25.01.2013 в розмірі 24923 грн. 05 коп., з яких:\~ основна заборгованість за тілом кредиту - 10738,50 грн., заборгованість за нарахованими процентами за кредитом -\~ 14184,55 грн.

Outcome: partial