Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

08 серпня 2023 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Управління з питань надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської міської ради, Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини. Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем [PERSON] 07 травня 2011 року було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2012 року, після розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , спільна малолітня донька - [PERSON] , [INFO] , залишилась проживати з позивачкою та перебуває на її утриманні. Станом на теперішній час з відповідачем [PERSON] позивачка не спілкується, будь-яких сімейних відносин не підтримує. Станом на теперішній час позивачка [PERSON] має намір зареєструвати свою малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , у квартирі, яка належить їй на праві приватної власності, однак, через відсутність письмової згоди відповідача [PERSON] вона позбавлена можливості це зробити, тому змушена звертатись до суду з даною позовною заявою з метою захисту своїх законних прав та інтересів. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак згідно поданої до суду позовної заяви, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Управління з питань надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської міської ради не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради не з`явився, проте надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, з врахуванням прав та інтересів неповнолітньої дитини. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку доводам сторін, суд приходить до наступних висновків. Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку доводам сторін, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що Сторони уклали шлюб 07 травня 2011 року, який був розірваний рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2012 року по справі №1505/3333/2012. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 26.10.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №537. Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.04.2019 року по справі №495/10916/18 з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000,00 грн., щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.12.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам боржника [PERSON] з виконання зазначеного вище рішення суду, станом на 31.07.2023 року у боржника [PERSON] мається заборгованість у розмірі 111806,45 грн.. Відповідно до Довідки №39 від 03.09.2023 року, виданої КП «ЖЕО-1», неповнолітні діти позивачки [PERSON] : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Вищезазначене підтверджується також Актом від 03.08.2023 року виданого КП «ЖЕО-№1». Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №139170900 від 26.09.2018 року, позивачка [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Однак, звернувшись 07.08.2023 року з Заявою про реєстрацію місця проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , до Управління з питань надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської міської ради, позивачка [PERSON] отримала відмову через те, що відсутня згода відповідача [PERSON] .. Згідно з частинами 2, 8, 9, статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим у рахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного ісоціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Відповідно до ч. 1 ст. 242 ЦК України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно частин 1, 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до п.2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України 22.11.2012 року № 1077, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно-довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС. Пунктом 3.3 Порядку передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/дітей з реєстрації місця проживання. Як вказує позивач, неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації, відповідач [PERSON] будь-яких заперечень щодо місця проживання дитини не надав, тобто, місце проживання дитини визначене, що є підставою для задоволення заявленого позову. Крім того, в порядку ч. ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп..

Outcome: approved