Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 25.01.2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, [PERSON] , у Вікнянській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. У шлюбі народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є малолітнім. Сімейне життя між ними не склалось, через різні характери та погляди на спільне життя. Останні два роки разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, шлюб носить формальний характер. Надалі перебувати у шлюбі не бажає, примирення не можливе, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам малолітньої дитини. Просила постановити рішення, яким шлюб мiж нею та відповідачем розірвати та місцем проживання малолітньої дитини, сина [PERSON] , залишити за її місцем проживання. У судове засідання позивач, [PERSON] , не з`явилася, однак 07.12.2023 року остання подала заяву, у якій зазначила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити та розглядати справу без її участі (а.с. 34). Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак 07.12.2023 року останній подав заяву, у якій зазначив, що позовну заяву підтримує, не заперечує щодо його задоволення, просив розгляд справи провести без його участі (а.с. 35). 20.11.2023 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 25.01.2016 року сторони зареєстрували шлюб у Вікнянській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.01.2016 року (а.с. 5). Від даного шлюбу [INFO] народилася одна дитина: син [PERSON] , який на даний час є малолітнім, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.02.2019 року (а.с. 6). Сторони мають різні характери та погляди на життя, різні інтереси, спільного господарства не ведуть. Шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Як зазначено в правовому висновку Верховного Суду в постанові від 15.01.2020 року у справі № 200/952/18 (провадження №61-14859св19) за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що позивач просила місцем проживання малолітнього сина залишити її місце проживання, а відповідачподав до суду заяву, у якій зазначив, що позовну заяву підтримує, не заперечив щодо його задоволення, суд вважає, що малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , слід залишити на проживання з матір`ю - позивачем по справі [PERSON] . На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved