Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

До Млинівського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] до Державної казначейської служби України, Рівненської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції у Рівненській області про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та судових витрат, завданих незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури. Позовна заява обґрунтована тим, що слідчим відділенням Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області за повідомленням [INFO] від 11.06.2017 року було відкрито кримінальне провадження № 42017181100000076 (ЄРДР від 02.11.2017 року) за фактом ухилення від навчальних зборів позивачем [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України. 13 грудня 2017 року слідчим СВ Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області Гасяком Р. Г. позивача було повідомлено про підозру, яку в той же день йому вручено. З того часу він знаходився в постійній стресовій ситуації, оскільки фактично до 29 листопада 2022 року, тобто протягом 5 років вимушений був доводити свою невинуватість, виправдовувати себе перед органами досудового слідства, прокуратури, суду, знайомими, та спростовувати те, в чому його звинувачують. 13 лютого 2018 року йому було вручено обвинувальний акт і надано статус обвинуваченого у вчиненні злочину проти держави. Після направлення справи в лютому 2018 року до Млинівського районного суду Рівненської області до ухвалення виправдувального вироку, а саме до 20 вересня 2021 року позивач перебував у постійній напрузі та пригніченому нервовому стані, намагався повернути своє чесне ім`я та репутацію перед родиною, односельчанами, знайомими, що постійно завдавало йому моральних та душевних страждань, матеріальної шкоди та невпевненості у завтрашньому дні. Зазначене мало місце аж до 29 листопада 2022 року, тобто до ухвалення рішення Рівненським апеляційним судом, оскільки працівниками прокуратури була подана апеляційна скарга на вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 20 вересня 2021 року. Позивач зазначає, що в даний період погіршилась якість його життя, він не міг працевлаштуватися і саме страшне, що сталося, на його думку, через дії правоохоронних органів розпалася його сім`я. Крім цього, у позивача було незаконно вилучено мисливську зброю та відповідно незаконно анульовано дозвільні документи. За таких обставин вважає, що має право на відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів слідства, прокуратури. Позивач незаконно перебував під слідством та судом з 13.12.2017 року до 29.11.2022 року, тобто 59 місяців, внаслідок незаконних дій правоохоронних органів з ним розлучилася дружина, він не міг працевлаштуватися, був незаконно позбавлений права на полювання, незаконно вилучено його мисливську зброю, його душевні страждання поглиблюються, протягом 5 років він намагається встановити справедливість, відновити своє «чесне ім`я», тому має право на відшкодування моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 5000000 гривень. Крім того, позивач вказує і на матеріальні витрати, які були понесені ним на оплату проїзду, а саме: 4 рази до слідчого, 31 раз до Млинівського районного суду Рівненської області, 2 рази до Рівненського апеляційного суду, всього в розмірі 2734 гривні. Позивач просить стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на його користь 5000000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 2734 грн. матеріальної шкоди, а також 3000 грн. витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 16.05.2023 року (суддя Лободзінський А. С.) задоволено заяву про самовідвід судді Млинівського районного суду Рівненської області Лободзінського А. С. з розгляду цієї справи № 566/470/23, справу передано для повторного розподілу між суддями. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 22.05.2023 року (суддя Хомицька А. А.) відкрито провадження у справі № 566/470/23; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. 06.07.2023 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити повністю. Наголосив, що протягом п`яти років слідства і суду він перебував у процесуальному статусі «обвинувачений», був у постійній напрузі та пригніченому нервовому стані, зневірився, але намагався повернути своє «чесне ім`я» та репутацію, що постійно завдавало йому моральних та душевних страждань, матеріальної шкоди та невпевненості у завтрашньому дні, його сім`я розпалася, не міг працевлаштуватися, не міг ночами заснути, пив заспокійливе, в нього безпідставно вилучено мисливську зброю та незаконно анульовано дозвільні документи. Ніхто навіть перед ним не вибачився. Моральну шкоду оцінив в розмірі 5000000 грн., по 1000000 грн. за кожен рік страждань. Квитки за проїзд та квитанції на ліки не збирав, оскільки не вірив, що вдасться відновити справедливість. Підтвердив у судовому засіданні, що сплатив адвокату Панчині П. Є. 3000 грн. за надання правничої допомоги саме у цій справі. Представник позивача адвокат Панчина П. Є. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив, просив позов задовольнити повністю, наголосив, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень невелика сума для такої категорії справ, і він в більшості надавав безкоштовні консультації позивачу. Представники відповідача 1 Державної казначейської служби України - Коніщук І. М., Панасюк А. В., Мухаровський В. В., які брали участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, заперечували проти задоволення позову, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив. Поданий суду відзив на позовну заяву (а.с. 67-73) та заперечення у відповідь на відзив (а.с. 116-118) обґрунтовується тим, що казначейство є центральним органом виконавчої влади, юридичною особою, відповідає лише за виконання своїх зобов`язань, та не відповідає за зобов`язаннями інших юридичних та фізичних осіб. У правовідносини з позивачем казначейство не вступало, своїми діями або бездіяльністю не порушувало його законні права та інтереси, а тому на казначейство не може бути покладено обов`язок по відшкодуванню шкоди, яка була заподіяна позивачеві. Крім того, виправдувальний вирок суду не є безумовною та обов`язковою підставою відшкодування шкоди, є лише причиною для виникнення в особи права на таке відшкодування, тоді як факт заподіяння шкоди потребує окремого обґрунтованого доведення. Позивачем лише перераховано обставини, у чому могла полягати моральна шкода, без подання будь-яких доказів, не обґрунтовано розміру моральної шкоди. Адже відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 42017181100000076 відсутня шкода, завдана кримінальним правопорушенням (в трактуванні вимог ст. 55 КПК України), під час досудового розслідування цивільний позов до обвинуваченого [PERSON] не заявлявся, запобіжні заходи не обиралися, відсутні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні (процесуальні витрати). Доказів, які б підтверджували витрати, пов`язані із прибуттям до судів та органів досудового розслідування, позивач так і не надав. Витрати на правничу допомогу також не підтверджені позивачем належними доказами, зокрема, у копії квитанції від 20.04.2023 не вказано, відносно якої справи було сплачено 3000 грн., а у довідці, долученій до матеріалів справи, зазначено розмір винагороди адвоката за надання безоплатної вторинної правової допомоги. Враховуючи вищенаведене, казначейство вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню у повному обсязі. Представник відповідача\~2\~Рівненської обласної\~прокуратури \~прокурор Млинівського\~відділу Дубенської\~окружної прокуратури\~Кужекіна І.\~І.\~у судовому\~засіданні заперечувала\~проти задоволення\~позову,\~просила суд\~відмовити у\~задоволенні позовних\~вимог в\~повному обсязі\~з підстав,\~зазначених у\~відзиві на\~позовну заяву.\~Поданий суду\~відзив на\~позовну заяву\~(а.с.\~89-95)\~обґрунтований тим,\~що позивачем не долучено жодного доказу на підтвердження того, що перераховані ним негативні наслідки настали саме через протиправні дії Рівненської обласної прокуратури. У ході досудового розслідування [PERSON] у порядку ст. 208 КПК України не затримувався, запобіжний захід щодо нього не обирався. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом, відшкодування шкоди матиме місце лише при наявності негативних наслідків, які настали в результаті незаконних дій правоохоронних органів, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Заявлена позивачем до відшкодування сума моральної шкоди в розмірі 5000000 грн. вищевказаним вимогам не відповідає, жодними доказами не підтверджується, та позивачем в позовній заяві не зазначено, з яких розрахунків він виходив, оцінюючи її в такому розмірі. Крім того, витрати на проїзд з місця проживання до органу досудового розслідування та до Млинівського районного суду не підтверджені жодними доказами, а також немає підстав для відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки позивач не надав суду допустимі докази понесення цих витрат. Представник відповідача 3 Головного управління Національної поліції у Рівненській області у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.121-123), а також 26.05.2023 року подав відзив на позов (а.с. 47-53), у якому просить суд відмовити повністю у задоволенні позову [PERSON] . Вважає, що позивачем не доведено обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди, матеріали справи не містять жодних свідчень та відповідних доказів про ступінь його моральних чи фізичних страждань або шкоди, завданої його здоров`ю. Будь яких доказів про страждання, заподіяні позивачу внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру, моральної втрати, порушення нормальних життєвих зв`язків, що вимагають додаткових зусиль для організації свого життя, позивачем не надано. Також на одну із підстав відшкодування моральної шкоди позивач посилається на розлучення зі своєю дружиною. Однак, на підтвердження цього факту, а також на підтвердження того, що саме обставини перебування під слідством були підставою для розірвання шлюбу, доказів позивачем не надано. Згідно копії паспорту позивача, долученої до матеріалів справи, відмітка про розірвання шлюбу відсутня. ГУНП в Рівненській області не погоджується із визначеним позивачем розміром відшкодування моральної шкоди в сумі 5000000 грн., такий розмір має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потерпілої особи і не має призводити до її збагачення. Позивач перебував під слідством 59 місяців, з моменту повідомлення йому про підозру до моменту прийняття ухвали Рівненського апеляційного суду. Станом на 01.01.2023 в Україні встановлена мінімальна заробітна плата у розмірі 6700 грн. Отже, у разі задоволення позову, розмір відшкодування моральної шкоди позивачеві може становити 395300 грн. (59*6700), а не 5000000 грн., як стверджує позивач. Заявлений розмір моральної шкоди є необґрунтованим, значно завищеним та таким, що не підлягає до задоволення. Щодо заявленої вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, яка полягає у відшкодуванні витрат, пов`язаних із викликом до слідчого, а також прибуттям у судові засідання, вважає обрахунок, наданий позивачем, нікчемним, оскільки він не відповідає дійсній вартості витрат, понесених позивачем під час явки до слідчого та у судові засідання, тому не може братися судом до уваги та така вимога не підлягає до задоволення. 12 та 14 червня 2023 року позивач [PERSON] та його представник адвокат Панчина П. Є. подали до суду відповіді на відзиви відповідачів (а.с. 102-104), у яких вважають аргументи відповідачів безпідставними, а позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Із копії обвинувального акта, затвердженого 13 лютого 2018 року начальником Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури Кляпком М. С. (а.с. 9-14) вбачається, що 02 листопада 2017 року прокурором Дубенської місцевої прокуратури за фактом ухилення військовозобов`язаним [PERSON] від навчальних зборів, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 42017181100000076 з попередньою правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України. У той же день матеріали кримінального провадження № 42017181100000076 (ЄРДР від 02.11.2017) для проведення досудового розслідування за підслідністю скеровано до СВ Млинівського ВП. 13 грудня 2017 року слідчим, за погодженням із прокурором, [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України (а.с 7-8). 13 лютого 2018 року начальником Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури Кляпком М. С. затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №42017181100000076 (ЄРДР від 02.11.2017) за фактом ухилення військовозобов`язаним [PERSON] від навчальних зборів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України (а.с. 9-14). Вироком Млинівського районного суду Рівненської області у справі № 566/182/18 від 20 вересня 2021 року [PERSON] визнано невинуватим та виправдано за ч. 2 ст.337 КК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 337 КПК України (а.с. 15-19). Як вбачається із копії цього вироку, суд першої інстанції, дослідивши всі обставини кримінального провадження,

Outcome: partial