Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 21152,33 дол. США. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12.05.2021 року між сторонами укладено договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 15000 дол. США на строк до 07.09.2021, про що складено відповідну розписку. Також, 11.06.2021 року між сторонами укладено договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 5000 дол. США на строк до 07.09.2021, про що складено відповідну розписку. У порушення вимог законодавства відповідач у вказані законом строки позику не повернув. В зв`язку з наявністю боргу позивачем за період з 08.09.2021 року по 09.08.2023 року на підставі ст. 625 ЦК України нараховані 3 відсотки річних у розмірі 1152,33 дол. США. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.08.2023 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.10.2023 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив проводити розгляд справи без його участі. Також зазначив, що у разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до приписів\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 12 травня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, який оформлено відповідною розпискою. Відповідно до умов розписки [PERSON] отримав 12.05.2021 року від [PERSON] грошові кошти у сумі 15000 дол. США та зобов`язався повернути позичені кошти в строк до 07.09.2021 року. 11.06.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, який оформлено відповідною розпискою. Відповідно до умов розписки [PERSON] отримав 11.06.2021 року від [PERSON] грошові кошти у сумі 5000 дол. США та зобов`язався повернути позичені кошти в строк до 07.09.2021 року. Наявність заборгованості за договорами позики зумовила звернення [PERSON] до суду за захистом своїх прав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Термін повернення коштів у розписках від 12.05.2021 року та від 11.06.2021 року встановлено сторонами до 07.09.2021 року. Судом встановлено, що [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконав, у визначені законом строки повернення позики не здійснив в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 09.08.2023 року склалась заборгованість у розмірі 20000 дол. США. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку із простроченням відповідачем сплати суми боргу позивачем за період з 08.09.2021 року по 09.08.2023 року нараховано 3 % річних від простроченої суми у розмірі 1152,33 дол. США. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між [PERSON] та [PERSON] 12.05.2021 року та 11.06.2021 року укладено договори позики, позивач умови договорів позики виконав належним чином, надавши відповідачеві грошові кошти у розмірі 15000 дол. США та 5000 дол. США. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначений договорами строк повернення коштів за договорами позики в повному обсязі не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 09.08.2023 року склалась заборгованість в розмірі 21152,33 дол. США, а саме: 20000 дол. США заборгованістьза розписками; 1152,33 дол. США 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Позивач звільнений від сплати судового збору в силу п. 9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до курсу Національного банку України станом на дату звернення до суду з позовом, офіційний курс гривні до долара США складав 36,56 грн., то судовий збір за подання позовної заяви складає 1 відсоток від ціни позову, а саме 7733,29 грн. (21152,33дол. СШАх36,56грн/100).

Outcome: approved