Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів», фізичної особи приватного підприємця [PERSON] про захист прав споживачів, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг. У своїй позовній заяві просив суд стягнути солідарно з відповідачів 30569 грн. збитків за невиконання договору про надання туристичних послуг та 12000 грн. моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 13 січня 2020 року між ним та ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» від імені та за дорученням якого на підставі агентського договору на реалізацію туристичного продукту діє ФОП [PERSON] , було укладено договір № МТЗ/18-1101-1 на туристичне обслуговування. Згідно договору Туроператор через Турагента зобов`язується забезпечити надання туристичних комплексу послуг, а замовник зобов`язується на умовах даного договору прийняти та оплатити його. Пунктом 11.3 передбачено, що Додаток № 1 до Договору на туристичне обслуговування Підтвердження заявки замовника є невід`ємною частиною Договору. Для бронювання відпочинку в готелі Греції у період з 02 вересня по 12 вересня 2020 року, [PERSON] 14 січня 2020 року і 08 лютого 2020 року було сплачено Турагенту ФОП [PERSON] 30569 грн. Напередодні подорожі йому було повідомлено, що подорож переноситься у зв`язку з пандемією короновірусу COVID-19 на 2021 рік. 12 липня 2021 року він звернувся до турагента з вимогою про повернення коштів, але жодної відповіді не отримав. Таким чином, ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» і ФОП [PERSON] не виконали взяті на себе зобов`язання згідно Договору на туристичне обслуговування № МТЗ/18-1101-1 від 13 січня 2020 року, тому позивач просив стягнути спричинені йому збитки, окрім того невиконання договору зі сторони відповідачів, позивачу була завдана моральна шкода. \~ \~ \~ \~04 жовтня 2023 року до суду від відповідача ФОП [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому вона просила суд відмовити в задоволенні позову оскільки вона надала позивачу повний комплекс туристичних послуг, згідно з договором на туристичне обслуговування, відповідно до умов якого туроператор через турагента зобов`язується забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги. Кошти за туристичні послуги були перераховані нею туроператору ТОВ «Музенідіс Тревел Львів». Завдання моральної шкоди позивачем не доведено. Протиправних дій, якими би була заподіяна моральна шкода вона не вчиняла. Тому підстави для задоволення позову відсутні (а.с. 29-35). Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача Дзібій-Полячок Н.М. в судовому засіданні просила задовольнити позов на підставах, викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову на підставах, викладених у відзиві на позов. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів» в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Так, 11 січня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» від імені та за дорученням якого на підставі агентського договору на реалізацію туристичного продукту діє ФОП [PERSON] , було укладено договір № МТЗ/18-1101-1 на туристичне обслуговування (а.с. 5-9). Згідно п. 1.2 договору Туроператор через Турагента зобов`язується забезпечити надання туристичних комплексу послуг, а замовник зобов`язується на умовах даного договору прийняти та оплатити його. Згідно п. 2.9., повернення коштів, внесених замовником як оплата Турпродукту за договором, здійснюється турагентом в узгодженій сторонами строки, але не пізніше 10 робочих днів з дати отримання турагентом заяви замовника на повернення коштів. Пунктом 5.3. договору передбачено, що туроператор зобов`язаний у випадку виникнення обставин, що роблять неможливим надання замовнику послуг з вини туроператора (за винятком випадків форс-мажорних обставин та відмов консульських установ у видачі віз замовнику та/або особам, які з ним подорожують), у разі невжиття заходів для зміни замовлених послуг на альтернативні, повернути кошти, оплачені замовником, за винятком фактично понесених туроператором або турагентом витрат. Пунктом 11.3 передбачено, що Додаток № 1 до Договору на туристичне обслуговування Підтвердження заявки замовника є невід`ємною частиною Договору. Для бронювання відпочинку в готелі Греції у період з 02 вересня по 12 вересня 2020 року, [PERSON] 14 січня 2020 року і 08 лютого 2020 року було сплачено Турагенту ФОП [PERSON] 30569 грн., про що на Підтвердженні заявки замовника були зроблені відповідні відмітки (а.с. 10). Відповідно до платіжних інструкцій ФОП [PERSON] 15.01.2020, 08.02.2020, 16.01.2020 здійснила переказ грошових коштів у сумі 29400 грн на рахунок ТОВ «Музенідіс Тревел Львів». Однак, 02 вересня по 12 вересня 2020 року подорож не відбулася. 03 вересня 2021 року ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» були видані ваучери №00551 та №00552 на сплачену замовниками [PERSON] та [PERSON] суму 29400 грн., у зв`язку скасування заявок (а.с. 44-45). В подальшому, 21 липня 2021 року [PERSON] було здійснено звернення до Турагагента ФОП [PERSON] , щодо повернення коштів у зв`язку з ненаданням відповідних послуг (а.с 11). Статтею 1 Закону України «Про туризм» визначено, що туризм - тимчасовий виїзд особи з місця проживання в оздоровчих, пізнавальних, професійно-ділових чи інших цілях без здійснення оплачуваної діяльності в місці, куди особа від`їжджає; турист - особа, яка здійснює подорож по Україні або до іншої країни з не забороненою законом країни перебування метою на термін від 24 годин до одного року без здійснення будь-якої оплачуваної діяльності та із зобов`язанням залишити країну або місце перебування в зазначений термін; туристичний продукт - попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо). Згідно статті 5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність. Суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб`єкти туристичної діяльності), є: туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. У договорі на туристичне обслуговування зазначаються істотні умови договору: 1) строк перебування у місці надання туристичних послуг із зазначенням дат початку та закінчення туристичного обслуговування; 2) характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорія, а також дата, час і місце відправлення та повернення (якщо перевезення входить до складу туристичного продукту); 3) готелі та інші аналогічні засоби розміщення, їх місце розташування, категорія, а також строк і порядок оплати готельного обслуговування; 4) види і способи забезпечення харчування; 5) мінімальна кількість туристів у групі (у разі потреби) та у зв`язку з цим триденний строк інформування туриста про те, що туристична подорож не відбудеться через недобір групи; 6) програма туристичного обслуговування; 7) види екскурсійного обслуговування та інші послуги, включені до вартості туристичного продукту; 8) інші суб`єкти туристичної діяльності (їх місцезнаходження та реквізити), які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту; 9) страховик, що здійснює обов`язкове та/або добровільне страхування туристів за бажанням туриста, інших ризиків, пов`язаних з наданням туристичних послуг; 10) правила в`їзду до країни (місця) тимчасового перебування та перебування там; 11) вартість туристичного обслуговування і порядок оплати; 12) форма розрахунку. Кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: 1) погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків; 2) непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги; 3) запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів; 4) істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту; 5) домовленості сторін. Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою. Якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Договір на туристичне обслуговування може передбачати компенсацію у разі спричинення шкоди туристу невиконанням або неналежним виконанням туристичних послуг, включених до туристичного продукту, відповідно до міжнародних конвенцій, що регламентують надання таких послуг. Права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом. Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про туризм» суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до вимог ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, серед яких є відшкодування збитків. Відповідно до ст. ст. 901, 902 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором. У відповідності до ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Отже, всі права та обов`язки, що випливають з Договору на туристичне обслуговування № МТЗ/18-1101-1 від 11 січня 2020 року згідно з ч. 1 ст. 1000 ЦК України виникають саме для Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів», а не ФОП [PERSON] . Доводи позивача про те, що Турагент повинен нести разом з Туроператором солідарну відповідальність, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки ФОП [PERSON] діяла за дорученням та від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів», яке з огляду на ст. 902 ЦК України та ч. 2 ст. 32 Закону України «Про туризм», залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору, не виконало своїх зобов`язань перед туристом, не надало туристичний продукт. Крім того, законом не передбачено солідарної відповідальності турагента і туроператора перед туристом. Верховний Суд України у постанові від 03 липня 2013 року у справі № 6-42цс13 зробив правовий висновок про те, що за частинами першою, другою, десятою статті 20, частиною другою статті 30, частинами першою, другою статті 32, частиною першою статті 33 Закону України «Про туризм» від 15 вересня 1995 року № 324/95-ВР (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), частиною четвертою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII, статей 610, 611, частиною п`ятою статті 653, частиною першою статті 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. У разі встановлення судом фактів видачі туроператором ваучера, який є формою письмового договору на туристичне обслуговування, зміни туроператором в односторонньому порядку істотних умов договору на туристичне обслуговування та невжиття ним необхідних заходів про попередження туриста щодо такої зміни відповідальність за порушення істотних умов договору не може нести інший суб`єкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж туроператор. Аналогічні правові висновки в подальшому підтримані і Верховним Судом в постанові від 27 січня 2021 року в справі № 569/16256/19 (провадження № 61-9034св20). Встановлені по даній справі обставини, враховуючи зазначені норми законодавства, дають підстави для висновку, що позивач виконав всі взяті на себе зобов`язання за договором № МТЗ/18-1101-1 від 11 січня 2020 року. Відповідач ТОВ ««Музенідіс Тревел Львів», який є Туроператором - виконавцем, взяті на себе обов`язки за спірним договором не виконав, строк виконання обов`язку щодо надання туристичних послуг, визначений договором, сплинув. На виконання п. 2.9 договору позивачем 21 липня 2021 року повідомлено турагента про невиконання умов договору і необхідності повернення сплачених коштів. Разом із тим, грошові кошти, сплачені позивачем за туристичний продукт за заявкою в розмірі 30569 грн., повернуті на його вимогу не були. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ ««Музенідіс Тревел Львів» збитків в сумі 30569 грн., підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд дійшов таких висновків. За змістом пункту 4 частини першої статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором. Згідно ч. 1, 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно положень частини першої статті 25 Закону України «Про туризм» туристи і екскурсанти мають право, зокрема, на відшкодування моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли неправомірні дії завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Зобов`язання з відшкодування шкоди як майнової, так і моральної є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. В рішенні ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі» зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин. Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Зазначене узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 грудня 2020 року в справі 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19). За наведених обставин, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу [PERSON] про стягнення моральної шкоди. Проте, вимоги позивача про стягнення на його користь 12 000 грн. моральної шкоди з урахуванням обставин справи є дещо завищеними, належним чином не мотивованими, тому в такому розмірі моральна шкода не може бути стягнутою. Натомість, при визначенні розміру моральної шкоди, судом враховується характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, ступінь вини відповідача, а також з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, який підлягає стягнення на користь [PERSON] в розмірі 5000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору як споживача, судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial