Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Виклад позиції позивача. 23.10.2023 року представник ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи її тим, що 19.07.2021 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладений договір про надання банківських послуг № 757613/4150795. Відповідно до п. 3.1. Договору, відповідно до умов Договору, Правил та Заяви про надання Банківської послуги, Банк надає на вимогу Клієнта Банківську послугу. А Клієнт приймає Банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі та Правилах відносно такої Банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за отримані Банківські послуги. Відповідно до Заяви про надання Банківської послуги «Кредитна Картка», розмір кредитної лінії 30 000. 00 грн., строк кредитування 36%, процентна ставка на несвоєчасно погашену (прострочену) заборгованість по кредитній лінії 72%, реальна процентна ставка за кредитною лінією 43,26%, загальна вартість кредитної лінії 52 819, 91 грн., максимальний розмір Кредитного ліміту 250 000, 00 грн. 23.01.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ», укладено договір №3-2023 про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 757613/4150795 від 19.07.2021р. 08.06.2023 року ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до [PERSON] було направлено лист-пропозицію де повідомили, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №3-2023 від 23.01.2023р. до, яке в свою чергу стало новим правонаступником та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно Договору №757613/4150795 від 19.07.2021р. В зв`язку невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 16 жовтня 2023 року у Позичальника утворилась загальна сума заборгованості за Договором №757613/4150795 від 19.07.2021 року у розмірі 44 609 (сорок чотири тисячі шістсот дев`ять) грн. 66 коп., яка складається: рахунок простроченої заборгованості: 31 854 (тридцять одна тисяча вісімсот п`ятдесят чотири) грн. 07 коп.; рахунок нарахованих відсотків: 314 (триста чотирнадцять) грн. 18 коп.; рахунок прострочених відсотків: 12 441 (дванадцять тисяч чотириста сорок одна) грн. 41 коп. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (04050, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 5 Б, оф. 5, Код ЄДРПОУ 41904846) заборгованість за Комплексним договором у розмірі 44 609 (сорок чотири тисячі шістсот дев`ять) грн. 66 коп. Заяви, клопотання позивача, відповідача 27.11.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України до суду не подав, заяв про визнання позовних вимог чи відкладення розгляду справи до суду не надходило. Процесуальні дії у справі 26.10.2023 року ухвалою судді Немирівського районного суду прийнято позовну заяву та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Одночасно з цим, в порядку ст.ст. 128, 190 ЦПК України судом, на адресу відповідача надіслано судову повістку-повідомлення, копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та доданих до неї документів. Судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до п. 1 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.07.2021 року [PERSON] заповнив заяву-анкету на відкриття поточного (карткового) рахунку та видачу кредитної картки в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК». 19.07.2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладений договір про надання банківських послуг № 757613/4150795. Відповідно до п. 3.1. Договору, відповідно до умов Договору, Правил та Заяви про надання Банківської послуги, Банк надає на вимогу Клієнта Банківську послугу. А Клієнт приймає Банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі та Правилах відносно такої Банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за отримані Банківські послуги. Відповідно до Заяви про надання Банківської послуги «Кредитна Картка», розмір кредитної лінії 30 000. 00 грн., строк кредитування 36%, процентна ставка на несвоєчасно погашену (прострочену) заборгованість по кредитній лінії 72%, реальна процентна ставка за кредитною лінією 43,26%, загальна вартість кредитної лінії 52 819, 91 грн., максимальний розмір Кредитного ліміту 250 000, 00 грн. 23.01.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ», укладено договір №3-2023 про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 757613/4150795 від 19.07.2021року. Відповідно до п. 2.1. Договору №3-2023 від 23.01.2023 року, внаслідок передачі (відступлення) Прав Вимоги за цим Договором, Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами. Відступлення Первісного кредитора здійснюється шляхом купівлі Новим кредитором Права вимоги, Новий кредитор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржників на виконання вимоги. Права Вимоги переходять до Нового кредитора в повному обсязі, безвідривно та без можливості зворотнього викупу. 23.01.2023 року передача права вимоги за Договором №757613/4150795 від 19.07.2021 року відбулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» згідно Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги. 26.01.2023 року до [PERSON] АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення про те, що 23.01.2023 року відбулось відступлення прав вимоги за договором №3-2023 від 23.01.2023 року до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке в свою чергу стало Новим кредитором та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно Договору №757613/4150795 від 19.07.2021 року. 08.06.2023 року ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до [PERSON] було направлено лист-пропозицію де повідомили, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №3-2023 від 23.01.2023 року, яке в свою чергу стало Новим правонаступником та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно Договору №757613/4150795 від 19.07.2021 року. Як вбачається із розрахунку заборгованості перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» по кредиту № 757613/4150795 від 19.07.2021, наданому [PERSON] , заборгованість становить 44 609 (сорок чотири тисячі шістсот дев`ять) грн. 66 коп. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Згідно із нормами статті 8 Конституції України, які є нормами прямої дії, звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефектив-ного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із статтею 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. У частині другій статті 16 ЦК України законодавець визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, а також зазначив можливість суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає у з`ясуванні того, чи має осо-ба таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Тобто підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті третьому частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті шостому частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовіс-ності, розумності та справедливості. Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054 ЦК України установлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Загальні правила щодо форми договору визначено у статті 639 Цивільного кодексу України, згідно із якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його під-писання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Кодексу). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Відповідно до пункту четвертого частини другої статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно у письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 1 та 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частиною першою статті 625 ЦК України установлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із частиною першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України установлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Висновки суду Як слідує із матеріалів цієї справи, Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало у повному обсязі. ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги по за кредитними договором № 757613/4150795 від 19.07.2021 року. [PERSON] прийняв умови та правила кредитного договору шляхом підписання. Однак у порушення умов вказаного договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту у розмірах та на умовах, визначених укладеним правочином, презумпція правомірності якого не спростована. Станом на день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, тому загальна сума заборгованості, що становить 44\~609\~(сорок\~чотири тисячі\~шістсот дев`ять)\~грн.\~66\~коп. підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовна заява підлягає до задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2\~684 грн. відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved