Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до\~суду з\~позовом доСамгородоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, в якому, з урахуванням заяви про зміну підстав та предмету позову, просить встановити факт,\~що [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно була її двоюрідною прабабою та визнати за нею право на земельну\~частку (пай)\~в порядку\~спадкування за\~законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла її двоюрідна прабаба [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, до якого входить в тому числі право на земельну частку (пай) площею 3,39 га, що розташована на території Самгородоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Самгородоцької сільської ради 09.02.1996, спадкоємцем майна померлої [PERSON] є її дід [PERSON] , який [INFO] помер. Позивач є єдиною спадкоємицею за законом п`ятої черги майна двоюрідної прабаби, оскільки ні її дід [PERSON] , ні її мати [PERSON] не прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Вона ж у визначений законом строк спадщину прийняла, оскільки на день смерті [PERSON] була малолітньою. На даний\~час позивач\~вирішила належним\~чином оформити\~свої спадкові\~права на\~майно, проте вона не може довести родинні відносини з двоюрідною прабабоюу зв`язку з відсутністю відомостей та документів про народження [PERSON] та [PERSON] . Також у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно.\~ Вирішення питання про успадкування нею вказаного вище майна можливе лише в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Заяву про визнання позову відповідача [PERSON] , суд не приймає до уваги так як вона не скріплена електронним підписом, а тому підстави для його розгляду відсутні в силу ч. 8 ст. 43 ЦПК України. Судом встановлено,\~що [INFO] \~померла [PERSON] \~(а.с.5),\~яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким належний їй жилий будинок з погосподарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , та все своє майно заповіла своєму племіннику, тобто діду позивача - [PERSON] (а.с.7, 11-12). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.08.1964, [PERSON] народився [INFO] , його батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12.04.1979 Печерським РАЦС м. Київ, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 19.03.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слов`янському району реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Згідно зі свідоцтвом про зміну імені [PERSON] змінила ім`я з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 13). За [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно запису в погосподарській книзі №02 особового рахунку № [NUMBER] з 1968 року рахується житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, земельна ділянка площею 0,59 га, що розташований в [ADDRESS] . Житловий будинок побудований 1968 року (а.с. 8). Відповідно до повідомлення в.о. начальника відділу у Козятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області відомості про видачу сертифікату на право на земельну частку (пай) та державного акта на право власності на земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва на території Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області на ім`я [PERSON] у місцевому фонді документації із землеустрою відділу відсутні (а.с. 14). Як вбачається з додатку № 1 до розпорядження в.о. голови Козятинської райдержадміністрації від 22.07.2004 №261, під номером 742 зазначена [PERSON] , номер ділянки 985, площа 3,39 га (а.с.16-18). Частинами 1-2\~ст. 16 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Особа вільна у виборі способу захисту цивільних прав судом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Правилами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Як передбачено ч. 1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Верховний Суд України у листі від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення. Встановлення факту родинних відносин може мати місце, якщо з певних причин зазначений факт не був зареєстрований органами Державної реєстрації актів цивільного стану, у реєстрації цього факту було відмовлено або помилка органу Державної реєстрації актів цивільного стану у актовому запису має настільки давнє походження, що її виправлення має потягнути за собою цілу низку виправлення в інших актових записах. Тому суд повинен перевірити наявність причин, за яких неможливо отримати документ, що посвідчує цей факт, а потім наявність цього факту. Із наданих суду документів вбачається, спадкодавець [PERSON] заповіла майно своєму племіннику [PERSON] , отже його батько [PERSON] був ріднім братом померлої. [PERSON] має доньку [PERSON] , у якої є донька [PERSON] . Тобто із наданих до суду документів можливо встановити факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] ,\~дійсно була\~двоюрідною прабабою позивача. Щодо вимоги позивача про визнання за нею права на земельну частку (пай) розміром 3,39 га на території Самгородоцької сільської ради в\~порядку спадкування\~за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , слід зазначити таке. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~з ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України\~передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. За змістом\~ст.\~1265\~ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. Відповідно до ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених\~частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. Згідно з\~ст.\~1276\~ЦК України\~якщо спадкоємець\~за заповітом\~або за\~законом помер\~після відкриття\~спадщини і\~не встиг\~її прийняти,\~право на\~прийняття належної\~йому частки\~спадщини,\~крім права\~на прийняття\~обов`язкової частки\~у спадщині,\~переходить до\~його спадкоємців\~(спадкова\~трансмісія). Статтями 1269, 1270 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з п. 3 ч. 1 ст.\~34\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріуси, серед іншого, видають свідоцтва про право на спадщину. Суди ж розглядають спори з приводу захисту спадкових прав в разі їх порушення, оспорення чи/та невизнання (ч. 1 ст. 4 ЦПК України) або в разі оскарження особою відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії (ст.ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат»). Отже, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №376/2660/17. Також п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~та в п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Позивачем не надано доказів того, що державний нотаріус відмовив їй у оформленні спадкового майна, оскільки в матеріалах справи, відсутня постанова державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. З огляду на викладене вище, позивачем не надано належних та допустимих доказів про порушення його спадкових прав, оскільки він не завершив нотаріального оформлення належної спадщини, а тому, і передчасно звернувся до суду за відсутності наявного спору.

Outcome: partial