Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

У червні 2023 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.02.2022 у розмірі 58 906,50 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.01.2022 [PERSON] здійснив ідентифікацію клієнта та підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, погодивши використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочку. Кредит готівкою», ознайомився із актуальними умовами кредитування та 12.02.2022 підписав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля, після чого за його допомогою підписав кредитний договір б/н від 12.02.2022 про надання строкового кредиту у розмірі 51 900,00 грн., шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. Крім того, за допомогою ОТР пароля відповідач підписав графік кредиту. На виконання умов договору позивач надав відповідачу кредитні кошти, проте відповідач своїх зобов`язань за договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 01.05.2023 у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 58 906,50 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 51 900,00 грн. та нарахованих процентів у розмірі 7 006,50 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2023 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 03.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу - відповіді на відзив. У судове засідання представник позивача не з`явився, одночасно з позовом подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положенням ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 13.01.2022 відповідачем [PERSON] здійснено ідентифікацію клієнта та підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Підпис відповідача здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ №151 від 13.12.2019 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» (далі - постанова НБУ №151 від 13.12.2019). Відповідно до вказаної заяви відповідач погодилася, що підписанням цього документа на підставі ст. 634 ЦК України вона приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомився із актуальними умовами кредитування та 12.02.2022 підписав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля в порядку, регламентованому постановою НБУ №151 від 13.12.2019, відповідно до якої власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою, це - цифровий власноручний підпис. Мета отримання кредиту - споживчі цілі. Статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» (далі - Закон) визначено інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Так, згідно з ч.1 вказаної статті до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою статті. Частиною 3 ст. 9 Закону визначено інформацію, що надається кредитодавцем споживачу, також і в разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку відповідно до п. 12. Отже, зважаючи на наявність підписаного сторонами 12.02.2022 паспорту споживчого кредиту, який відповідає формі та змісту, визначеним Законом України «Про споживче кредитування», наявні підстави вважати, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідач мали намір укласти договір споживчого кредитування. 12.02.2022 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] за допомогою ОТР пароля було підписано кредитний договір № б/н про надання строкового кредиту у розмірі 51 900,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 1,5 % на місяць (18% річних), що підтверджується копію такого договору, наявного в матеріалах справи. Крім того, відповідачем за допомогою ОТР пароля підписаний графік платежів за споживчим кредитом, в якому зазначена загальна вартість кредиту для споживача та реальна річна процентна ставка за договором про споживчий кредит - «Кредит готівкою» у розмірі 35,37 % річних. Вказані докази свідчать про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення статті 638 ЦК України, а підписання заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та паспорту споживчого кредиту підтверджує укладення договору між відповідачем та банком. Відповідно до п.п.4.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язується кожного місяця, починаючи з наступного місяця після укладання цього договору, здійснювати повернення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти за користування кредитом, рівними платежами в розмірі та строки, зазначені у графіку, шляхом зарахування на рахунок, відкритий у банку. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється банком щодня, не пізніше дня сплати ануїтентного платежу, зазначеного в графіку. Проценти розраховуються на загальну суму кредиту, зазначену в Розділі 1 «Істотні умови кредитування» цього договору. Відповідно до п.п.8.14. п.8 кредитного договору графік платежів є невід`ємною частиною договору. За змістом п.п.4.2. п.4 кредитного договору для погашення заборгованості за кредитом позичальник до дати, зазначеної в графіку за споживчим кредитом, зобов`язується вносити кошти у розмірі, що підлягає сплаті за договором, на рахунок, зазначений у чеку, через термінал самообслуговування, касу, систему дистанційного обслуговування «Приват24», шляхом підключення послуги «Регулярний платіж» та будь-якими іншими каналами, якщо банком надається така технічна можливість. Відповідно до п.п.4.4 п.4 кредитного договору сторони дійшли згоди, що в разі: - неповернення позичальником кредиту в кінцеву дату повернення кредиту, визначену у графіку, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку кінцевої дати повернення кредиту; - якщо позичальник не виконав вимогу банку щодо усунення порушення, в порядку, передбаченому п. 3.2.2 цього договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, встановленого вимогою банку, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюється за домовленістю сторін у розмірі 10% від простроченої суми заборгованості. Відповідно до п.п.5.1. п.5 кредитного договору за несвоєчасне виконання позичальником будь-якого грошового зобов`язання за цим договором банк здійснює нарахування пені у розмірі 15% від суми простроченої заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання, але не більше подвійної облікової ставку НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Строк дії договору визначається кінцевою датою повернення кредиту, однак не раніше повного виконання сторонами зобов`язань за договором, що передбачено п.п.6.1. п.6 кредитного договору. Згідно з графіком платежів «Кредит готівкою» кредит надавався відповідачу на 36 місяців. Щомісячно відповідач мав сплачувати суму кредиту за договором в розмірі 2 220,17 грн., у тому числі проценти за користування кредитом 1,5% - у сумі 778,50 грн. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді згідно ст.ст. 205, 207 ЦК України. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 09.09.2020 у справі №732/670/19; від 23.03.2020 у справі № 404/502/18; від 07.10.2020 № 127/33824/19. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього, що передбачено ч. 5 ст. 11 Закону. Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, судом встановлено, що 12.02.2022 сторони домовились про те, що при наданні банком будь-яких послуг позичальнику, в тому числі, але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів відбувається шляхом використання простого електронного підпису. Встановлено також, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором б/н від 12.02.2022 виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, тоді як відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. Так, отримання відповідачем грошових коштів у сумі, погодженій сторонами, підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , відповідно до якої кредитний ліміт на кредитній картці останнього станом на 12.02.2022 становив 51 900,00 грн. Із виписки за договором № б/н за період з 12.02.2022 по 02.05.2023 вбачається, що 12.02.2022 з картки № [NUMBER] , виданої на ім`я до [PERSON] , відбулося списання грошових коштів у розмірі 51 900,00 грн. Згідно з розрахунком позивача заборгованість відповідача за договором №б/н від 12.02.2022 станом на 01.05.2023 становить 58 906,50 грн., із яких: 51 900,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7 006,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як визначено ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, дане зобов`язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язання. Як встановлено судом, до [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконав у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості у вказаному вище розмірі. Доказів на спростування вказаних вище обставин справи, у тому числі на підтвердження сплати повністю або частково заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.02.2022, відповідачем до суду не подано. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, уклавши з банком кредитний договір, користуючись наданими йому кредитними коштами та достовірно знаючи про умови кредитування, про що свідчить його підпис у заяві про умови кредитування, порушив умови кредитного договору щодо своєчасного повернення тіла кредиту та процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом у розмірі 58 906,50 грн., із яких: 51 900,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7 006,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, а тому вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved