Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву мотивує тим, що [PERSON] є його матір`ю, котра згідно довідки до акта МСЕК серії 12 ААВ № 741573 є інвалідом першої групи «Б» ( довічно) та по стану здоров`я потребує стороннього догляду. Будь-яких інших осіб котрі б могли здійснювати догляд за нею, окрім [PERSON] , немає. Заявник у своїй заяві зазначає, що зареєстрований по адресі [ADDRESS] . разом зі своєю матір`ю з метою щоденного здійснення за останньою догляду так як вона по факту, дійсно по стану здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Факт проживання за однією адресою заявника та його матері підтверджується відповідним витягами з РТГ. Чоловік [PERSON] [PERSON] помер [INFO] . Заявник щоденно здійснює постійний догляд за хворою матір`ю та утримує її. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, напряму впливає на його права й обов`язки та інтереси особи, яка потребує постійного догляду, породжує виникнення у заявника прав та обов`язків в державних органах. В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, однак від представника заявника адвоката Вернієвської О.Б. надійшла заява в якій вона просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Трускавецької міської ради Львівської області подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника, заяву просить вирішити на розсуд суду. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява в якій вона просить слухати справу у її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимоги. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам, при розгляді справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, слід мати на увазі, що згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER] від 16.11.1972 року, яке знаходиться в матеріалах справи. В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про смерть батька заявника, серія [NUMBER] від 30.05.2018 року. Згідно довідки до акта МСЕК серії 12 ААВ № 741573 [PERSON] є інвалідом першої групи «Б» ( довічно) та по стану здоров`я потребує стороннього догляду. Із витягів з РТГ про реєстрацію місця проживання особи від 21.11.2023 року, вбачається, що Заявник зареєстрований по адресі [ADDRESS] . разом зі своєю матір`ю з метою щоденного здійснення за останньою догляду так як вона по факту, дійсно по стану здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках). Відповідно до п.п.1-4 ч.6 ст.13 Закону України «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися. Питання надання соціальної послуги - догляду на непрофесійній основі, - регулюється Законом України "Про соціальні послуги", Постановою КМУ від 23 вересня 2020 року № 859 "Деякі питання призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі". Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, зважаючи на всі обставини справи, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, враховуючи відсутність заперечень про встановлення цього юридичного факту зі сторони заінтересованих осіб, а також те, що заявник довів перед судом факт, що саме він є тим, хто зайнятий постійним доглядом за [PERSON] , суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими та такими, які, відповідно до вищезазначених норм права, підлягають задоволенню.

Outcome: approved