Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позов обґрунтовує тим, що 23.08.2013 року між ними було укладено шлюб, позов про розірвання якого перебуває на розгляді Придніпровського районного суду м. Черкаси. За час перебування у шлюбі спільним зусиллями та за спільні кошти сторонами було придбане майно та засноване господарське товариство: автомобіль NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , автомобіль HYNDAI HD65, реєстраційний номер [NUMBER] , квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку № [NUMBER] , площею 0,0937 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 7110136400:04:001:0057, ТОВ «Раніон». Самостійно поділити вказана майно, яке було придбане в інтересах сім`ї вони не можуть, у зв`язку з чим і виникла необхідність у зверненні до суду із вказаним позовом. Вважає за можливе поділити майно наступним чином: - визнати за ним право власності на автомобілі NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , стягнувши з нього на користь відповідача грошову компенсацію - визнати за ним право власності на автомобіль HYNDAI HD65, реєстраційний номер [NUMBER] ; - квартира за адресою: [ADDRESS] вже фактично поділена між сторонами і кожній із сторін належить на праві власності по її частки; - визнати право власності на земельну ділянку №206 №206, площею 0,0937 га., за [PERSON] - щодо ТОВ «Раніон» то відповідачем було створено статутний капітал у розмірі 50000 грн., що є спільними коштами подружжя, тому, він має право на компенсування 1/2 вартості внеску, а саме: 25000 грн. Крім того, ТОВ «Раніон», відповідно і відповідач, має у власності громадський будинок з господарськими(допоміжними) будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що підтверджується Технічним паспортом виготовленим КП «ЧООБТІ» від 11.12.2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.09.2018 року. З у сього комплексу належного майна ТОВ «Раніон», вважає за можливе визнати за ним право власності на наступні об`єкти: приміщення громадського будинку під літ. «Л», «Л1», загальною площею приміщень 348,2 кв.м., згідно технічного паспорта від 11.12.2019 року; склад (тимчасова будівля) під літ. «О», основна площа забудови 1882,2 кв.м., згідно технічного паспорта від 11.12.2019 року. За [PERSON] залишити право власності на наступні об`єкти з належного ТОВ «Раніон» майна: склад під літ. «Б-1», загальною площею 201 кв.м., гараж -майстерню з прибудовами літ. «Д-1», «д»,»д1», загальною площею 61,4 кв.м; гараж -майстерню з прибудовою літ. «Е-1», «е», загальною площею 119,9 кв.м; склад під літ. «3-1», загальною площею 197,9 кв.м; диспетчерську з прибудовою під літ. «И-1», «и», загальною площею 77кв.м; склад з прибудовою під літ. «К-1», «к», загальною площею 30,6 кв.м; вбиральню під літ. «В», загальною площею 172,9 кв.м. Просить суд визнати за ним право власності право власності на автомобілі NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , стягнувши з нього на користь відповідача грошову компенсацію; визнати за ним право власності на автомобіль HYNDAI HD65, реєстраційний номер [NUMBER] ; компенсувати йому половину вартості внеску 25000 грн. в статутному капіталі ТОВ «Раніон»; визнати за ним право власності на приміщення громадського приміщення громадського будинку під літ. «Л», «Л1», загальною площею приміщень 348,2 кв.м., згідно технічного паспорта від 11.12.2019 року; склад (тимчасова будівля) під літ. «О», основна площа забудови 1882,2 кв.м., згідно технічного паспорта від 11.12.2019 року. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.03.2020 року відкрите загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.07.2020 року закрите підготовче провадження у справі справа призначена до розгляду по суті. 01.07.2020 року до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позов обґрунтовує тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.03.2020 року розірвано шлюб, укладений сторонами 23.08.2013 року. Угоди про добровільний поділ майна між ними не досягнуто. Зазначила, що в період шлюбу сторони заснували два товариства з обмеженою відповідальністю, такі як «Раніон» та ТОВ «ТД «НАШІ ДВЕРІ». Статутний капітал ТОВ «Раніон» становить 50000 грн. та за вказаним товариством рахується нерухомість - громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що належить ТОВ «Раніон» та зареєстрований на неї, який розташований в [ADDRESS] . Статутний капітал ТОВ «ТД «НАШІ ДВЕРІ» становить 1500 грн. та за вказаним товариством, згідно бухгалтерського обліку поданого на початку 2020 року, за звітний період 2019 тс ку рахується продукція товариства на суму близько 9\~000 000 грн. У вказаних товариствах сторони являються співзасновниками, із правом голосу 50% на 50%. Разом із тим, одноосібним директором зазначених товариств є вона, і вона здійснювала керівництво всією господарською діяльністю товариств. Також, за час перебування у шлюбі, за спільні кошти подружжям придбано: квартиру, що знаходиться по [ADDRESS] ; земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 7110136400:04:001, що знаходиться в садовому кооперативі «Черкаський»; автомобіль ISUZU NQR 71Р зареєстрований 29.03.2018 року; автомобіль ISUZU NQR 71Р зареєстрований 07.09.2017 року; автомобіль VOLKSWAGEN LT46 зареєстрований 14.08.2014 року; автомобіль NISSAN X-TRAIL д.н.з. [NUMBER] зареєстрований 10.09.2014 року; автомобіль HYUNDAI HD65 д.н.з. [NUMBER] зареєстрований 09.02.2014 року. Просить суд компенсувати половину вартості внеску 25000 грн (двадцять п`ять тисяч внесеного в статутний капітал ТОВ «Раніон»; залишити за нею право власності на наступні об`єкти ТОВ «Раніон»: приміщення громадського будинку під літ. «Л», «Л1», загальною площею приміщень 348,2 кв.м., склад (згідно технічного паспорта від 11.12.2019 року (тимчасова будівля) під літ. «О», основна площа забудови 1882,2 кв.м. (згідно технічного паспорта від 11.12.2019 року); компенсувати половину вартості внеску 1500 грн., внесеного в статутний капітал ТОВ «ТД «НАШІ ДВЕРІ»; компенсування 1/2 вартості вказаної продукції, а саме: 7 417\~203, 20 грн.; визнати за нею право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] ; залишити право власності на автомобілі NISSAN X-TRAIL д.н.з. [NUMBER] та автомобіль HYUNDAI HD65 д.н.з. [NUMBER] за нею,з виплатою грошової компенсації на користь [PERSON] ; зобов`язати [PERSON] сплатити їй грошову компенсацію з половини вартості автомобілів, що були придбані та відчужені в період шлюбу останнім, без будь-якого на те відому та погодження [PERSON] , а саме з автомобілів, які були зареєстровані у період шлюбу за [PERSON] : «ISUZU NQR 71Р», що був зареєстрований 29.03.2018; «ISUZU NQR 71Р», що був зареєстрований 07.09.2017 та «VOLKSWAGEN LT46», що був зареєстрований 14.08.2014, судові витрати за сплату судового збору покласти на [PERSON] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.12.2020 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та об`єднано їх в одне провадження. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.04.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника [PERSON] адвоката Василенко О.В. про забезпечення позову у справі. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.05.2021 року, яка постановлена без виходу до нарадчої кімнати до участі в справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Раніон» та ТОВ «ТД «Наші двері». Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.07.2022 року, яка постановлена без виходу до нарадчої кімнати, залишено без розгляду клопотання представника [PERSON] адвоката Горобця С.О. від 20.10.2020 року про надання додаткового строку для подання доказів та долучення їх до матеріалів справи Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.07.2022 року, яка постановлена без виходу до нарадчої кімнати, залишено без розгляду представника [PERSON] адвоката Скіць С.М. від 04.07.2022 року про надання додаткового строку для подання доказів та долучення їх до матеріалів справи. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.09.2022 року закрите провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «Раніон», ТОВ «ТД «Наші двері», в частині позовних вимог [PERSON] щодо компенсування половини вартості внеску в сумі 25000 грн. в статутний капітал ТОВ «Раніон», та визнання за ним права власності на приміщення громадського будинку та складу, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.09.2022 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «Раніон», ТОВ «ТД «Наші двері», в частині компенсування половини вартості внеску в розмірі 25000.00 грн. внесеного в статутний капітал ТОВ «РАНІОН» [PERSON] ; залишення права власності за [PERSON] на нерухоме майно громадський будинок з господарськими (допоміжними0 будівлями та спорудами, що належить ТОВ «Раніон» ( [ADDRESS] ); компенсації половини вартості внеску в розмірі 1500 грн. внесеного в статутний капітал ТОВ «ТД «Наші Двері» [PERSON] , компенсування вартості вказаної продукції, а саме 7417203 грн. 20 коп. залишено без розгляду. Ухвалою Придніпровського районного суду від 07.02.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Скіць С.М. про поновлення строку на подання заяви про збільшення позовних вимог. Заяву представника позивача про збільшення позовних вимог від 22.08.2022 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «Раніон», ТОВ «ТД «Наші двері» залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Скіць С.М. первинний позов підтримали, зустрічний позов визнали в частині позовних вимог [PERSON] щодо залишення у її власності автомобілів NISSAN X-TRAIL д.н.з. [NUMBER] та автомобіль HYUNDAI HD65 д.н.з. [NUMBER] , з виплатою [PERSON] грошової компенсації за його часку у спільному майні подружжя. Представник відповідача адвокат Коломієць М.О. первинний позов не визнав, зустрічний позов підтримав повністю, просив його задвлльнити. 03.06.2021 року від представника ТОВ «Раніон» та ТОВ «ТД «Наші двері» Пироженко Л.О. надійшли заяви про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України). Відповідно до\~ч.ч.1,3\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Таким чином, предметом позову за первісним позовом є поділ автомобілів NISSAN X-TRAIL д.н.з. [NUMBER] та автомобіль HYUNDAI HD65 д.н.з. [NUMBER] , а предметом позову за зустрічним позовом є поділ автомобілів NISSAN X-TRAIL д.н.з. [NUMBER] та автомобіль HYUNDAI HD65 д.н.з. [NUMBER] , визнання права власності на частину квартири [ADDRESS] , та сплата [PERSON] грошової компенсації з половини вартості автомобілів, що були придбані відчужені [PERSON] в період шлюбу, без згоди [PERSON] , а саме з автомобілів, які були зареєстровані у період шлюбу за [PERSON] : «ISUZU NQR 71Р», «ISUZU NQR 71Р», та «VOLKSWAGEN LT46». Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб (повторне) серії [NUMBER] від 18.02.2020 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.08.2013 року, після чого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (т.1 а.6). Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.03.2020 розірвано шлюб, укладений сторонами 23.08.2013 року. Постановою Черкаського апеляційного суду від 21.05.2020 року рішення суду першої інстанції від 18.03.2020 року залишено без змін (т.1 а.88-94). Таким чином сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.08.2013 року по 21.05.2020 року. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Так, згідно частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17. Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно частини першої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно з пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України, яка від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Згідно п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України). У Рішенні Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року у справі за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 СК України, яким встановлено, зокрема, що основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Кодексу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 Кодексу). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 Кодексу, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 Кодексу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Кодексу), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Така правова позиція викладена в постанові КЦС ВС від 27.02.2019 у справі № 464/7011/16-ц (61-12168св18). Щодо позовної вимоги за первісним та зустрічним позовом про поділ автомобілів NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , автомобіль HYNDAI HD65, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN: [NUMBER] . Так в первинному позові позивач просить за ним право власності право власності на автомобілі NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , стягнувши з нього на користь відповідача грошову компенсацію; визнати за ним право власності на автомобіль HYNDAI HD65, реєстраційний номер [NUMBER] . В зустрічному позові відповідач просить залишити за нею право власності на вказані автомобілі ,з виплатою грошової компенсації на користь [PERSON] за його часку у спільному майні подружжя. Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (дата первинної реєстрації 10.09.2012 року) автомобіль NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (т.1 а.24). Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (дата первинної реєстрації 19.02.2014 року) автомобіль HYNDAI HD65, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN: [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (т.1 а.25). Отже, вказані транспортні засоби були придбані сторонами під час перебування в шлюбі, а тому є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому суд враховує, що під час розгляду справи позивач [PERSON] визнав повністю вимогу [PERSON] про залишення за нею права власності на вказані автомобілі та погодився на сплату грошової компенсації за його часку. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання позивачем зустрічного позову в цій частині не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд приймає визнання [PERSON] вимоги [PERSON] за зустрічним позовом щодо залишення автомобілів NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , автомобіль HYNDAI HD65, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN: [NUMBER] у власності [PERSON] , з одночасним стягненням з неї на користь [PERSON] компенсації за його часку у спільному майні. Також суд враховує, що сторони погодили між собою що вартість автомобіля NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] становить 507120 грн., а вартість автомобіля HYNDAI HD65, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN: [NUMBER] становить 171733 грн. За таких обстави су приходить до висновку визнати автомобіль NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , автомобіль HYNDAI HD65, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN: [NUMBER] об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , та в порядку поділу майна подружжя залишити автомобіль NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , автомобіль HYNDAI HD65, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN: [NUMBER] у власності [PERSON] , стягнувши з неї на користь [PERSON] компенсацію за його часку у спільному майна в сумі 339441,50 Щодо вимоги за зустрічним позовом про визнання за [PERSON] права власності на 2/3 частин квартири [ADDRESS] , то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2010 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах продали, а [PERSON] купив трикімнатну квартиру [ADDRESS] (т.1 а.19). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною\~власністю дружини,\~чоловіка є:\~ майно, набуте нею, ним до шлюбу. Оскільки квартира [ADDRESS] придбана [PERSON] 10.11.2010 року, тобто до шлюбу, вона є особистою приватною власністю [PERSON] та не підлягає поділу. Також суд звертає увагу на те, що з копії договору дарування частки в праві власності на квартиру від 29.05.2019 року вбачається, що [PERSON] , безоплатно передав у власність [PERSON] , а [PERSON] прийняла в дар належну [PERSON] частку в праві власності на квартиру [ADDRESS] (т. 1 а. 20,21). У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про відмову в задоволені цієї позовної вимоги за зустрічним позовом. Щодо вимоги за зустрічним позовом про компенсації [PERSON] половини вартості автомобілів, що були придбані відчужені [PERSON] в період шлюбу, без згоди [PERSON] , а саме автомобілів, які були зареєстровані у період шлюбу за [PERSON] : «ISUZU NQR 71Р», «ISUZU NQR 71Р», та «VOLKSWAGEN LT46», то суд вважає за необхідне зазначити наступне. З витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 13.04.2020 року вбачається, що за [PERSON] були зареєстровані наступні транспортні засоби: автомобіль «ISUZU NQR 71Р», 2008 року випуску, дата державної реєстрації за особою - 29.03.2018 року, дата зняття з обліку чи перереєстрації на іншу особу -28.02.2020 року; автомобіль «ISUZU NQR 71Р», 2008 року випуску, дата державної реєстрації за особою 07.09.2017 року, дата зняття з обліку чи перереєстрації на іншу особу - 28.02.2020 року; автомобіль «VOLKSWAGEN LT46», дата державної реєстрації за особою 14.08.2014 року, дата зняття з обліку чи перереєстрації на іншу особу - 28.02.2020 року (т.1 а.95). Отже, вказані автомобілі були придбані [PERSON] в період шлюбу та були відчуженні ним в один день 28.02.2020 року, під час перебування у шлюбі. Доказів про те, що вказані автомобілі є його особистою приватною власністю ним суду не надано. Так, відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1,2 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України , обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що вказані автомобілі були відчужені не в інтересах сім`ї відповідачем не надано, а тому суд не вбачає підстав для задоволення її вимог про стягнення з відповідача на її користь грошової компенсації за частку у праві власності на вказані автомобілі. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні первісного та часткове задоволення зустрічного позову. На підставі наведеного, ст.ст. 57,60, 63, 69, 70, 71 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: partial