Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Служба у стравах дітей Кам`янської міської ради, про позбавлення батьківських прав. У своєму позові позивач [PERSON] зазначає, що 17 квітня 2010 року, між ним та [PERSON] , було укладено шлюб. Шлюб був зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів від 17.04.2010 року був зроблений відповідний актовий запис за № 97. В шлюбі у подружжя [PERSON] народилася донька, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська, від 05 квітня 2021 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 08 червня 2021 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , і взяла шлюбне прізвище [PERSON] . З квітня 2021 року, подружжя [PERSON] вже не проживало разом. [PERSON] залишила дитину з батьком і виїхала з квартири по [ADDRESS] ?янське. Даний факт підтверджується актом про проживання (не проживання) складеним комісією з числа техніків КП КМР «Добробут», акт № 60 від 02.03.2023 року. Дитина весь час, після уходу з сім?ї матері, проживала з батьком [PERSON] , за адресом: [ADDRESS] . За даним адресом, дитина [PERSON] і зареєстрована. [PERSON] не переймалася матеріальним забезпеченням доньки і не піклується її утриманням. Всі витрати на утримання малолітньої дитини позивач несе сам. Враховуючи дані обставини, позивач зазначає, що вимушений був звернутися до суду з заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їхньої доньки. Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 23 березня 2023 року, був виданий судовий наказ, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину, починаючи з 07 березня 2023 року і до повноліття дитини. [PERSON] проживає з молодим чоловіком з 2021 року, одружилась і в новій сім?ї народила іншу дитину. [PERSON] взагалі не припадає ніякої уваги з боку матері. [PERSON] давно не займається вихованням та утриманням дитини, не переймається її становленням і вихованням як особистості, взагалі ніяк не займається дитиною і не має таких намірів на майбутнє, тобто свідомо не виконує обов`язки щодо виховання та розвитку своєї дитини. Тому позивач просить суд: позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у стравах дітей Кам`янської міської ради не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника. В судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що він є другом позивача з дитинства, підтвердив факт того, що позивач сам піклується про дитину, зазначив, що з 2021 року [PERSON] разом з [PERSON] разом не живуть. В судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що він є сусідом позивача, підтвердив факт того, що дитина [PERSON] проживає з позивачем, також зазначив, що бачив дитину тільки з батьком [PERSON] .. В судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що вона є другом позивача, підтвердила факт того, що позивач сам виховує свою доньку. Мати [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини. В судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що є класним керівником [PERSON] з 5-го класу. Зараз дитина у 7-му класі. Підтвердила факт того, що батько забезпечує дитину всім необхідним для занять, з матір`ю не знайома, все спілкування проходило через батька [PERSON] .. Ухвалою суду від 04 липня 2023 року відкрито провадження по справі. Суд, вислухавши позивача та його представника, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, що видане 17 квітня 2010 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17 квітня 2010 року, актовий запис №97. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується виданим свідоцтвом про народження, актовий запис № 858, батьком зазначений [PERSON] (а.с.11). Згідно рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 квітня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.12-15). Згідно свідоцтва про шлюб, що видане 08 червня 2021 року Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08 червня 2021 року, актовий запис №150. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.16). Згідно судового наказу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.03.2023 року з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка мешкає: [ADDRESS] , стягується на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), що місячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07 березня 2023 р. р. і до повноліття дитини (а.с.17). Відповідно до акту проживання (не проживання) №60 від 02 березня 2023 року, виданого Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Добробут», вбачається, що за даною адресою: [ADDRESS] мешкають: дитина [PERSON] , [INFO] , проживає фактично без реєстрації разом з батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , не проживає за цією адресою з 04.2021 року по теперішній час (а.с.18). Також згідно витягу №2023/001920828 з реєстру територіальної громади від 03.03.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з 03.03.2023 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Відповідно до довідки №101 від 30.05.2023 року, виданої Комунальним закладом «Ліцей №11» Кам`янської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є учнем 6-А класу Комунального закладу «Ліцей №11» Кам`янської міської ради. За час навчання [PERSON] її мати, [PERSON] , заклад освіти не відвідувала, успішністю доньки не цікавилася (а.с.20). Відповідно до характеристики, наданої директором Комунального закладу «Ліцей №11» Кам`янської міської ради Земляною Т. та класним керівником [PERSON] вбачається, що батько, [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню дитини. Приймає активну участь у житті класу та школи. Постійно цікавиться успіхами дитини та регулярно відвідує школу. Він забезпечує все необхідне для повноцінного розвитку і навчання дівчини. Мати, [PERSON] , за період навчання [PERSON] у школі, успіхами дитини не цікавилася та школу не відвідувала. Відповідно до висновку виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 15.09.2023 року № 8 вих.-20/515 щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , вбачається, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , є недоцільним. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснено ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась та на виконання вимог ст.81 ЦПК України доказів відсутності підстав для позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] суду не надала, надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Таким чином, факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що мати ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не спілкується з дитиною, проживає окремо від дитини, а тому вимоги позивача про позбавлення батьківських прав, підлягають задоволенню. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Позивач просить суд судові витрати покласти на себе.

Outcome: approved