Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.05.2020 року у розмірі 15 454, 60 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Позовна заява мотивована тим, що 13.05.2020 року, між АТ «Акцент-Банк» та відповідачем був укладений договір № б/н шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на його банківський рахунок (платіжну картку) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Своїм підписом відповідач підтвердив, що підписана ним заява про приєнання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві . Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти та можливість ними розпоряджатися на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 09.09.2023 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 15454, 60 грн., яка складається з наступного: 9099, 25 грн. - заборгованість за кредитом, 6355, 35 грн.- заборгованість по відсоткам . Посилаючись на вищевикладене, АТ «Акцент-Банк» просило суд задовольнити позовні вимоги повністю. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 жовтня 2023 року позовну заяву АТ «Акцент-Банк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити в його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про судові засідання останній повідомлявся судовими повістками, які були направлені за місцем його реєстрації. Таким чином, відповідач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином. При цьому слід зазначити, що на адресу відповідача було направлено і копію ухвали про відкриття провадження, в якій встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, однак, до теперішнього часу такого відзиву суду також надано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, на підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13.05.2020 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» (а.с. 8) Згідно довідки АТ «Акцент-Банк» [PERSON] було видано кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії останньої до 09/26 (а.с.14) Також позивач надав до суду довідку за лімітами за кредитним договором б/н від 13.05.2020 року за період з 13.05.2020 року по 09.09.2023 року, з якої вбачається, що 13.05.2020 року [PERSON] встановлений кредитний ліміт у розмірі 10 000, 00 гривень, який станом на 25.04.2023 року становив 9100,00 гривень (а.с. 15) До позовної заяви АТ «Акцент-Банк» також долучив виписку за договором б/н від 13.05.2020 року за період з 13.05.2020 року по 09.09.2023 року (а.с.10-13). Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 13.05.2020 року, укладеним між Банком та клієнтом [PERSON] , станом на 09.09.2023 року за останнім утворилася заборгованість у розмірі 15454, 60 грн., яка складається з наступного: 9099, 25 грн. - заборгованість за кредитом, 6355, 35 грн.- заборгованість за простроченими відсотками . (а.с.6-7) Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Частиною 3 статті 1056-1 ЦК України визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідач не оспорював факту укладення ним кредитного договору та умов кредитування, не спростував розрахунок заборгованості, наданий АТ «Акцент-Банк». Відтак, суд дійшов висновку, що сторонами погоджено умови договору, у тому числі в частині нарахування процентів за користування кредитом. Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованість [PERSON] по тілу кредиту становить 9099,25 грн., а за простроченими відсотками 6355,35 грн. Вказаний розрахунок відповідає виписці з рахунку відповідача, що відображає всі операції, які здійснювалися останнім з використанням кредитної картки. Виходячи з вищезазначеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, згідно із ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» підлягає стягненню 2 684,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.

Outcome: approved