Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

12 жовтня 2023 року позивач звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 04.12.2020 о 13 годині 35 хв. на 533 км + 20м автомобільної дороги Умань - Краківець в сел Сокільники Пустомитівського району Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем «MAN», д.н.з [NUMBER] за кермом якого перебував [PERSON] та автомобілем «Renault Fluence 2.0 Dinamique», д.н.з [NUMBER] за кермом якого перебував [PERSON] , внаслідок чого автомобіль «Renault Fluence 2.0 Dinamique», д.н.з [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Автомобіль «Renault Fluence 2.0 Dinamique», д.н.з [NUMBER] належить на праві власності позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 03.11.2012. Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 19.01.2021 [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказує, що на момент ДТП, цивільна відповідальність власника (страхувальника) автомобіля «MAN23343» - [PERSON] , д.н.з [NUMBER] , була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі полісу №АР/6293494 від 21.09.2020. Відповідно до висновку №185/20 експертного автотоварознавчого дослідження від 31.12.2020, проведеного судовим експертом Онишко Романом Михайловичем, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Renault Fluence 2.0 Dinamique», ідентифікаційний номер [NUMBER] , д.н.з [NUMBER] внаслідок пошкодження у ДТП 04 грудня 2020 року станом на момент огляду 24 грудня 2020 року становить 50 361,36 гривень. Сума матеріального збитку завданого позивачу внаслідок ДТП була визначена експертом з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля у розмірі 0,52 згідно п.7.38 Методики. 07 грудня 2020 року позивач подав ПрАТ «УПСК» повідомлення про дорожню транспортну пригоду від 04.12.2020 та 10.02.2021 подав ПрАТ «УПСК» заяву про виплату страхового відшкодування. 04 березня 2021 року відповідачем на користь позивача було сплачено 26 471, 46 гривень страхового відшкодування, згідно Акту №024/037/006908/20/1. Крім того, відповідачем було сплачено на користь позивача 18 180,74 гривень страхового відшкодування. На думку позивача, сплата відповідачем 18 180,74 гривень страхового відшкодування на його користь свідчить про визнання ним вимог позивача та їх обґрунтованість. Водночас відповідачем в жодний спосіб не було обгрунтовано проведений розрахунок виплаченого страхового відшкодування на підставі чого було проведено розрахунок страхового відшкодування та який документ було покладено в основу даного розрахунку та вказано в Акті №024/037/006908/20/1 позивачу не відомо. Сума матеріального збитку, розрахована згідно висновку №185/20, складає 50 361,36 гривень, а сума матеріального збитку розрахована та сплачена відповідачем станом на день подання даної позовної заяви на користь позивача складає 44 652,20 гривень. Отже, відповідач безпідставно не виплатив на користь Позивача страхове відшкодування у розмірі 5 709,16 гривень. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 5709,16 гривень страхового відшкодування. З урахуванням наведеного, просить задовольнити позовні вимоги. 12 жовтня 2023 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. Ухвалою суду від 16.10.2023 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Справу було призначено до розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 15 листопада 2023 року до суду відповідачем подано відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки ПрАТ «УПСК» виконало взяті на себе обов`язки за полісом № АР/8293494. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля «Renault Fluence 2.0 Dinamique», д.н.з [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 03.11.2012. 04 грудня 2020 року о 13 годині 35 хвилин на 533 км + 20м автомобільної дороги Умань - Краківець в сел Сокільники Пустомитівського району Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем «MAN», д.н.з [NUMBER] за кермом якого перебував [PERSON] та автомобілем «Renault Fluence 2.0 Dinamique», д.н.з [NUMBER] за кермом якого перебував [PERSON] , внаслідок чого автомобіль «Renault Fluence 2.0 Dinamique», д.н.з [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 19.01.2021 [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та обрано йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу. У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Внаслідок вказаного ДТП «Renault Fluence 2.0 Dinamique», д.н.з [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що підтверджується матеріалами справи. За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV). Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV). Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На момент ДТП цивільна відповідальність власника (страхувальника) автомобіля «MAN23343» - [PERSON] , д.н.з [NUMBER] , була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі полісу №АР/6293494 від 21.09.2020. 07 грудня 2020 року позивач подав ПрАТ «УПСК» повідомлення про дорожню транспортну пригоду від 04.12.2020 та 10.02.2021 подав ПрАТ «УПСК» заяву про виплату страхового відшкодування. Стаття 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відповідно до висновку №185/20 експертного автотоварознавчого дослідження від 31.12.2020, проведеного судовим експертом Онишко Романом Михайловичем, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Renault Fluence 2.0 Dinamique», ідентифікаційний номер [NUMBER] , д.н.з [NUMBER] внаслідок пошкодження у ДТП 04 грудня 2020 року станом на момент огляду 24 грудня 2020 року становить 50 361,36 гривень. Сума матеріального збитку завданого позивачу внаслідок ДТП була визначена експертом з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля у розмірі 0,52 згідно п.7.38 Методики. Відповідно до приписів статей 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. За змістом вказаної норми у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає податок на додану вартість, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком (вказаний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 757/22706/15-ц). На заяву позивача про страхове відшкодування від 10.02.2021, відповідач виплатив позивачу 26604,48 грн страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 1602 від 04.03.2021 та 18272,10 грн страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 16998 від 30.07.2021. Відповідно до абз. 2 п. 36.2 cт. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Наведене узгоджується із висновками, зробленими у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 р. по справі № 206/5271/14-ц. З огляду на викладене, суд погоджується з позицією відповідача щодо виплати позивачу страхового відшкодування без ПДВ, оскільки доказів проведення ремонту автомобіля у платника ПДВ не надано ані страховику, ані суду. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed