Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , у якому просили стягнути заборгованість за договором №3118_0124 від 17.12.2021 у розмірі 119 904,25 грн, що складається з: 99 791,43 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 20 112,82 грн - проценти за користування кредитом. Позовні вимоги мотивує тим, що 17.12.2021 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3118_0124 від 17.12.2021 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 250 000,00 грн. Проте, вказані зобов`язання за кредитним договором № 3118_0124 від 17.12.2021 року відповідачем не виконуються в повному обсязі, кредитні зобов`язання відповідачем постійно порушуються, прострочена заборгованість не погашається, у зв`язку з чим станом на 28.06.2023 року за [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 119 904,25 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розглядати без його участі - за наявними матеріалами в справі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 17 грудня 2021 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3118_0124 від 17.12.2021 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 250 000,00 грн. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року № 568 змінено тип Публічного Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватний та перейменовано його на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банком зобов`язання за договором виконані у повному обсязі, натомість відповідачем не надано своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками. У відповідності до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3118_0124 від 17.12.2021 року, станом на 28.06.2023 року за [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 119 904,25 грн., що складається з: - 99 791,43 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); - 20 112,82 грн - проценти за користування кредитом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). В цьому випадку, якщо позичальник порушить строк повернення наступної частини позики, то це дає право позикодавцю вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася і належних йому відсотків. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом в порядку ч. 2 ст. 206 ЦПК України роз`яснено сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевірено, чи не суперечить закону визнання відповідачем позову та чи не порушено права, свободи чи інтереси інших осіб у зв`язку з таким визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позовних вимог відповідачем, а відтак позовна заява підлягає задоволенню з ухваленням судового рішення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 3118_0124 від 17.12.2021 у розмірі 119 904,25 грн. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved