Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

24 жовтня 2023 року позивач звернулася з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів. В своєму позові просить суд: визнати незаконними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» щодо нарахував заборгованості за послуги централізованого опалення (ЦО) постачання тепла енергії (ТЕ) та з централізованого постачання гарячої води (ПГВ) постачання гарячої води (ГВ) за адресою: [ADDRESS] в сумі 773,68 грн станом 01.05.2023; визнати незаконною бездіяльність Комунального підприємства виконавче органу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго», що полягає у ігноруванні Актів-претензій від 15.02.2023 та 23.03.2023 та нездійснення перерахунку на підставі цих актів оплати за послуги централізованого опалення (ЦО) постачання теплової енергії (ТЕ) та централізованого постачання гарячої води (ПГВ) постачання гарячої води (ГВ) за адресою: [ADDRESS] , відповідно актів-претензій про відсутність таких послуг у лютому 2023 року та березні 2023 року; зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» провести перерахунок заборгованості за послуги централізованого опалення (ЦО) постачання теплової енергії (ТЕ) та з централізованого постачання гарячої води (ПГВ) постачання гарячої води (ГВ) за адресою: [ADDRESS] з урахуванням отриманих Актів-претензій від 15.02.2023 та 23.03.2023 про відсутність послуг; стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з червня 2021 року по теперішній час в квартирі [ADDRESS] де зареєстрована та фактично проживає позивач, відсутнє гаряче водопостачання відсутня циркуляція у внутрішньобудинковій системі ГВП, відсутні опалення сходових клітин (місць загального користування), холодні рушникосушарка та холодні труби внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання (надалі - ГВП). 15 лютого 2023 року складено акт-претензію б/н до КП «Київтеплоенерго» позивачем та ще 2 (двома) сусідами станом на 15.02.2023 на 19:00 годину в квартирі [ADDRESS] було зафіксовано відсутність гарячого водопостачання та наявність холодної рушникосушарки, відсутність опалення сходових клітин на МЗК в під`їзді № 5. 17 лютого 2023 року акт-претензія від 15.02.2023 була надіслана відповідачу рекомендованим листом. Проте після отримання 20.02.2023 акту-претензїї б/н від 15.02.2023 та заяви на перерахунок послуг, відповідач не задовольнив вимоги позивача, перерахунок вартості комунальної послуги не здійснив, жодної відповіді позивачу не направив. 23 березня 2023 року складено акт-претензію б/н до КП «Київтеплоенерго» позивачем та ще 2 (двома) сусідами станом на 23.03.2023 на 19:00 годину в квартирі [ADDRESS] було зафіксовано відсутність гарячого водопостачання та наявність холодної рушникосушарки, відсутність опалення сходових клітин на МЗК в під`їзді №5. 24 березня 2023 року акт-претензія від 23.03.2023 та заява споживача про ненадання послуг та необхідність здійснення перерахунку вартості комунальних послуг були надіслані відповідачу рекомендованим листом. Проте після отримання 27.03.2023 акту-претензії б/н від 23.03.2023, відповідач жодної відповіді позивачу не направив але і не задовольнив вимоги позивача, перерахунок вартості комунальної послуги не здійснив. Таким чином, на підставі отриманих актів-претензій від 15.02.2023 та 23.03.2023 відповідач повинен був здійснити перерахунок вартості послуг, які фактично ним не надаються, відповідно вимог Постанови Кабінету міністрів України від 17 лютого 2010 р. N 151 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості» Відповідач незаконно не здійснив перерахунок розміру плати за ненадання послуг з постачання гарячої води та опалення МЗК, безпідставно ігноруючи отримані акти - претензії споживача. На думку позивача, відповідач грубо порушує права позивача, як споживача комунальний послуг, досудовий порядок вирішення спору з представниками відповідача не дав очікуваного результату. 24 жовтня 2023 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 08 листопада 2023 року представником відповідача КП «Київтеплоенерго» до суду було подано відзив на позовну заяву, вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, не підтверджені належними доказами, і відповідно не підлягають задоволенню. Відповідач зазначає, що позивач є споживачем послуг з централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ) за адресою: [ADDRESS] . Відповідач набув статусу виконавця послуг з централізованого постачання гарячої води (ЦО) та ЦПГВ з 01.05.2028. У відповідності до положень ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на час виникнення договірних правовідносин) договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. 28 березня 2018 року у газеті Київської міської ради «Хрещатик» №34 (5085) розміщено оголошення про те, що КП «Київтеплоенерго» стає виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та розміщеного договір про надання таких послуг, який є договором приєднання та вважається акцептованим усіма споживачами, які в установленому законом порядку не надали заперечення щодо його умов. Таким чином, договірні правовідносини між позивачем та КП «Київтеплоенерго» регулюються умовами надрукованого у газеті Київської міської ради «Хрещатик» №34 (5085) від 28.03.2018 договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Зазначає, що під час нарахувань оплати за послугу з ЦО і ЦПГВ, мешканцям зазначеного житлового будинку періоди відсутності послуги було враховано. Разом з тим, відповідач вказує на те, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] був збудований у 2000 році. Вказує, що тепломеханічне обладнання обох ІТП не перебуває в господарському володінні та технічному обслуговуванні КП «Київтеплоенерго» згідно схем балансового розмежування. Вказані ІТП перебувають у господарському віданні та технічному обслуговуванні комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс». В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю та просила задовольнити з підстав викладених у ньому. В судовому засіданні представник відповідача просив у позові відмовити, з підстав викладених у поданих суду відзиві. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Судом встановлено, що позивач є власником кватири [ADDRESS] . Частиною другою ст. 642 ЦК України встановлено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. 28.03.2018 у газеті Київської міської ради «Хрещатик» №34 (5085) розміщено оголошення про те, що КП «Київтеплоенерго» стає виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та розміщеного договір про надання таких послуг, який є договором приєднання та вважається акцептованим усіма споживачами, які в установленому законом порядку не надали заперечення щодо його умов. Таким чином, комунальні послуги для позивача надаються КП «Київтеплоенерго» на підставі публічного договору про приєднання, з урахуванням норм чинного законодавства України та Типового договору про надання послуг з ЦО та ЦПГВ населенню, розробленого відповідно до Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630, та оприлюдненого у газеті Київської міської ради «Хрещатик» №34 (5085) від 28.03.2018. Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною собою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно ст. 5 зазначеного Закону, до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно з ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 затверджено Правила надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 10 Правил, оплата послуг за показниками засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу), проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі (будинку садибного типу) незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. До внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №156 від 16 березня 2017 року, вказаний абзац був викладений в такій редакції: «Оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку провадиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок». Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем. Після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу (п.п. 18, 20 Правил). За правилами ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», зняття показань вузлів розподільного обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється споживачами, якщо інше не передбачено договором. Пунктом 3 Правил передбачено, що послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини третьої статті 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». За змістом вказаної статті Закону, комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на: 1) проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком, погодженим з виконавчими органами місцевих рад або місцевими державними адміністраціями згідно з нормативними документами. Допустима тривалість перерв у наданні послуг, їх періодичність встановлюються Кабінетом Міністрів України на підставі стандартів, нормативів, норм, порядків та правил експлуатації, проведення випробувань теплових мереж, поточного і капітального ремонтів, реконструкції об`єктів житлового фонду; 2) міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами; 3) ліквідацію наслідків аварій або дії обставин непереборної сили. Перерва у наданні комунальних послуг, яка виникла внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, має бути ліквідована у найкоротші терміни, що визначаються нормативними документами. Якщо ліквідація наслідків аварії або дії обставин непереборної сили потребує більше однієї доби, виконавець/виробник спільно з органами місцевого самоврядування здійснює заходи щодо зменшення її негативного впливу на споживачів. У разі застосування перерви в наданні послуг виконавець/виробник зобов`язаний повідомити через засоби масової інформації про таку перерву споживача не пізніш як за 10 днів (за винятком перерви, що виникла внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили). У повідомленні необхідно зазначити причину та строк перерви в наданні відповідних послуг. Виконавець/виробник зобов`язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, зазначає про порушення своїх прав, як споживача послуг, через нездійснення відповідачем жодних заходів по відновленню ГВП у її квартирі та неперерахування їй заборгованості за послуги централізованого опалення (ЦО) постачання теплової енергії (ТЕ) та з централізованого постачання гарячої води (ПГВ) постачання гарячої води (ГВ). Відповідно до листа Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» № 11-02/206 від 01.11.2021 вбачається, що у зв`язку з аварійною ситуацію в житловому будинку на [ADDRESS] з червня 2021 по теперішній час по одному стояку відключене гаряче водопостачання. Також, в матеріалах справи наявний акт розмежування балансової належності теплових мереж та системи експлуатаційної відповідальності сторін, укладений між ПАТ «Київенерго» та КП «Житло-Сервіс». Житловий будинок на [ADDRESS] збудований у 2000 році. Вищезазначений житловий будинок обладнаний двома ІТП (індивідуальні теплові пункти), від вбудованих індивідуальних теплових пунктів (ІТП-2 шт.) на [ADDRESS] , в яких розташовано тепломеханічне обладнання ЦО та ГВП (гарячого водопостачання води). Тепломеханічне обладнання обох ІТП не перебуває в господарському володінні та технічному обслуговуванні КП «Київтеплоенерго» згідно схем балансового розмежування. Вищезазначені ІТП перебувають в господарському володінні та технічному обслуговуванню у комунальному підприємстві з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій віднесено (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Таким чином, нарахування за послуги з ЦПГВ за зазначеною адресою здійснюється виключно за фактичний обсяг спожитої послуги відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» згідно з показаннями квартирного засобу обліку, а неналежна якість послуги гарячого водопостачання спричинена незадовільним технічним станом технологічного обладнання ІТП. За правилами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Тобто лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Позивачем доказів, які б підтверджували ненадання послуг відповідачем до будинку за адресою: [ADDRESS] , що було б підставою для проведення перерахунку суду не подано, адже не отримання таких послуг пов`язано саме з відсутністю належного технічного стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, які перебувають на балансі КП «Житло-Сервіс». З урахуванням наведеного, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту порушення її прав як споживача саме з боку КП «Київтеплоенерго», так як відсутність належного технічного стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку не належить до зони відповідальності останнього, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, у задоволенні позову позивачу було відмовлено, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed