Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.07.2021 рішенням Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність громадянці [PERSON] », їй передано у власність земельну ділянку площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства кадастровим номером 5322882200:04:001:0764, яка розташована на території Жданівського старостинського округу Миргородського району Полтавської області. Однак при зверненні до державного реєстратора з метою реєстрації права власності на земельну ділянку, їй стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вищевказану земельну ділянку вже зареєстровано право власності за [PERSON] . Підставою для набуття права власності є договір купівлі-продажу земельної ділянки, який укладено 17.07.2021 між [PERSON] та [PERSON] , що посвідчено приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Іщенко І.М. У свою чергу [PERSON] зареєстрував право власності на вищевказану земельну ділянку на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 08.04.2021 №2672 СГ. Позивач стверджує, що з отриманих на адвокатський запит відповідей Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області вбачається, що вищевказаний наказ про передачу земельної ділянки з кадастровим номером 5322882200:04:001:0764 у власність [PERSON] розпорядником землі державної власності Головним управління Держгеокадастру у Полтавській області не видавався, його офіційно не існує, а тому є неправомірним та має бути скасований. Таким чином [PERSON] не набув права розпоряджатися нею укладати договір купівлі-продажу, а відтак вищевказаний договір від 17.07.2021 укладений між [PERSON] та [PERSON] є неправомірним та має бути скасований. На підставі вищевикладеного, позивач вважає, що реєстрація права власності земельної ділянки за [PERSON] та надалі за [PERSON] є безпідставною та протиправною, такою, що порушує право власності на земельну ділянку позивача та прохає суд: -визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 08 квітня 2021 року №2672-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 22.06.2021 року, індексний номер: 58942280 від 25.06.2021, вчинене державним реєстратором виконавчого комітету Оржицької селищної ради Танчик Т.М. щодо реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5322882200:04:001:0764 загальною площею 2,00 га, що розташована на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, за [PERSON] (номер запису про власності/довірчої власності: 42676807), припинивши право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку; -визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 5322882200:04:001:0764, загальною площею 2,00 га, що розташована на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, укладений 17.07.2021 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Іщенко І.М., зареєстрований в реєстрі за№ 598; -скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.07.2021 року, індексний номер: 59320449 від 25.06.2021, вчинене приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Іщенко І.М. щодо реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5322882200:04:001:0764 загальною площею 2,00 га, що розташована на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, за [PERSON] (номер запису про власності/довірчої власності: 43020256), з одночасним припинення право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку; -визнати право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5322882200:04:001:0764 загальною площею 2,00 га, що розташована на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за [PERSON] ; -витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 5322882200:04:001:0764 загальною площею 2,00 га, що розташована на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. У поясненні на позов третьої особи ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, останнє прохає відмовити у задоволенні позовних вимог у частині визнання недійсним наказу Головного управління №2672-СГ від 08.04.2021 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» у зв`язку з тим, що управлінням такий наказ не приймався (а.с.115-116). Так, у Головному управлінні весь облік звернень, заяв, клопотав юридичних та фізичних осіб ведеться в електронному вигляді в системі електродокументообігу на базі програмного забезпечення Автоматизована система діловодства «Автоматизована система діловодства "ДОК ПРОФ Степ 3.0". Відповідно до відомостей вказаної системи звернення від [PERSON] про передачу у власність земельної ділянки кадастре номер 5322882200:04:001:0764, не зареєстровані. Наказ № 2672-СГ від 08.04.2021 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" [PERSON] , відсутній. Зазначеним наказом № 2672-СГ від 26.03.2021 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою і відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського признання державної власності, розташованої на території Погарщинської сільської ради Лохвицького району Полтавської області [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала, прохає їх задовольнити. Представник відповідача, [PERSON] , проти задоволення позову заперечує. Вказує, що [PERSON] є добросовісним набувачем цієї земельної ділянки, а тому підстави для її витребування відсутні. Крім того, матеріали справи не містять переконливих доказів що передача земельної ділянки [PERSON] відбулося з порушенням вимог закону, доводи позивачки в цій частині ґрунтуються на припущеннях. Треті особи в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що розпорядженням голови Лубенської РДА № 78 від 11.03.2011 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність за межами населених пунктів (т.1, а.с.17). Проект землеустрою був розроблений у 2020 році та поданий на затвердження сесією Сенчанської сільської ради в липні 2021 року (після набрання чинності Законом України №\~1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин») (т.1, а.с.13-43). 13.07.2021 Сенчанською сільською радою Миргородського району Полтавської області прийнято рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність громадянці [PERSON] », яким останній передано у власність земельну ділянку площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5322882200:04:001:0764, яка розташована на території Жданівського старостинського округу Миргородського району Полтавської області. Відповідно до листа виконкому Сенчанської сільської ради від 12.09.2023 року № 01-115/1567 у 2022 році до Лохвицької ДПІ ГУ ДПС у Полтавській області подалася інформація про передачу у власність громадянці [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 5322882200:04:001:0764 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. Разом з тим при реєстрації права власності на земельну ділянку позивачка отримала рішення №60837455 державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, з тих підстав, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку з вищевказаним кадастровим номером вже зареєстроване право власності за громадянином [PERSON] (а.с.44). Судом також встановлено, що [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного\~ 17 липня 2021 року між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець), посвідченого приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Іщенком І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 598 (а.с.206). В свою чергу [PERSON] зареєстрував земельну ділянку на підставі наказу «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» за №\~2672-СГ, виданого 08.04.2021 виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру власності № 263123677 від 25.06.2021 сформованим виконавчим комітетом Оржицької селищної ради Полтавської області (т.1, а.с.205). Також встановлено, що відповідно до листа від 08.09.2023 року № 29-16-0.3-2756/2-23 Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області діловодство в управлінні здійснюється на базі програмного забезпечення «Автоматизована система діловодства «ДОК ПРОФ СТЕП», яка містить інформацію про всі звернення, заяви, клопотання, які подані фізичними та юридичними особами до Головного управління та результати їх розгляду; звернень від громадянина [PERSON] з питань зазначених у запиті до Головного управління не надходило, про що свідчить їх відсутність в системі електронного документообігу «ДОК ПРОФ СТЕП»; відповідно даних зазначеної системи наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 08.04.2021 № 2672-СГ не виявлено (т.1, а.с.252). Також встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області за № 2672-СГ від 26.03.2021 надано іншій особі, [PERSON] , дозвіл на розробку проекту землеустрою на території Лохвицького району Полтавської області (т.1, а.с.52). Норми, що регулюють спірні відносини. Згідно зі\~статтею 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтею 19 Конституції України\~гарантовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст.116 Земельного кодексу України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ч.4\~ст.122 Земельного кодексу України\~центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області діє відповідно до Положення, затвердженого наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 №308, та реалізує покладені на нього повноваження згідно з ч.1\~ст.122\~Земельного кодексу\~України по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у відповідності до вимог\~Земельного кодексу України. Пунктами «а», «б» частини першої\~статті 81 ЗК України\~передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Відповідно до частини першої\~статті 116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Безплатно земельні ділянки передаються у власність громадян, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара (пункт «Б» частини першої\~статті 121ЗК\~Кодексу). За змістом\~статті 118 ЗК України\~громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або орган місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. За ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином, законодавчо визначений порядок набуття права власності громадянами на земельну ділянку із земель державної та комунальної власності потребує наявності, з одного боку, волевиявлення осіб до отримання земельної ділянки у формі подання заяви, з іншого - прийняття рішення про її передачу органом державної влади або місцевого самоврядування. Тож відсутність волевиявлення органу державної влади або місцевого самоврядування на передачу земельної ділянки є порушенням чинного законодавства. Відповідно до висновку КЦС ВС, висловленого в постанові від 28.03.2023 року у справі № 700/313/20 рішення про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у разі формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проєкту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проєкту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього немає законних перешкод. З урахуванням викладеного, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Зібрані у справі докази переконливо свідчать про те, що спірний наказ № 2672-СГ не видавався, [PERSON] з питань з питань оформлення спірної земельної ділянки до Головного управління не звертався, відповідний проект землеустрою не розробляв. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.10.2023 року у [PERSON] було витребувано оригінал спірного наказу № 2672-СГ та проекту землеустрою щодо відведення спірної ділянки. Однак відповідні докази суду не надані. Натомість позивачка належним чином виконала вимоги земельного законодавства та 13.07.2021\~Сенчанською сільською\~радою Миргородського\~району Полтавської\~області прийнято\~рішення «Про\~затвердження проекту\~землеустрою щодо\~відведення земельної\~ділянки та\~передачу її\~у власність\~громадянці [PERSON] »,\~яким останній\~передано у\~власність земельну\~ділянку площею\~2,0000\~га для\~ведення особистого\~селянського господарства,\~кадастровий номер\~5322882200:04:001:0764. Відповідно до\~п.81-2 Постанови КМ України «Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» від 25 грудня 2015 р. № 1127, для державної реєстрації права власності та права постійного користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у постійне користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку,\~що реєстрація права власності за [PERSON] на спірну земельну ділянку проведено за відсутності відповідного рішення державного органу, тобто незаконно. Звернення позивачки до суду з вимогою про скасування такої реєстрації зумовлене необхідністю захисту її інтересу на отримання земельної ділянки. Така вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Крім того, судом встановлено, що в наступному Сенчанською сільською радою Миргородського району Полтавської області взагалі прийнято рішення, яким позиваці передано у власність земельну ділянку, однак вже через декілька днів, після незаконної реєстрації права власності за [PERSON] він 17.07.2021 року уклав договір купівлі-продажу цієї земельної ділянки з [PERSON] . Згідно з частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Суд вважає обґрунтованими вимогу про недійсність цього договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] , оскільки об`єктом продажу є спірна земельна ділянка, яка за відсутності законної підстави набута відповідачем. Саме такий спосіб захисту порушеного права суд вважає ефективним. Наведене узгоджується з позицією КЦС ВС, висловленою в постанові від 28.03.2023 року у справі № 700/313/20. При цьому з огляду на положення ст.125 ЗК України суд не знаходить підстав для задоволення позову про визнання права власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки з незаконного володіння через обрання неправильного способу захисту. Також суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині визнання недійсним наказу № 2672-СГ, оскільки судом встановлено, що відповідний наказ не видавався. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1610 грн 40 коп.

Outcome: partial