Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

18.08.2023 представник позивачки звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив стягувати із [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь позивачки на одну дитину: сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей. В обґрунтування позову зазначив, що 29 серпня 2009 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . За час перебування у шлюбі у них народилася одна дитина: син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 26 червня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 10 квітня 2012 року, з урахуванням ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 27 вересня 2012 року про виправлення описки, вирішено стягувати з [PERSON] в користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 його доходу. Представник позивача вказав, що з часу прийняття рішення про стягнення аліментів зросли вартість та рівень життя, збільшились потреби дитини, тому аліментів, які стягуються з відповідача не вистачає. Крім того, змінилось в кращу сторону матеріальне становище відповідача, його діти від першого шлюбу досягли повноліття, сплата аліментів у їхню користь не проводиться. Також представник позивача зауважив, що змінився фінансовий стан позивачки, у якої у другому шлюбі з [PERSON] народилась друга дитина: син [PERSON] , [INFO] . На даний час позивачка [PERSON] знаходиться в декретній відпустці по догляді за дитиною, не працює, у зв`язку з чим не вистачає коштів на утримання спільного сина [PERSON] . Відповідач добровільно ніякої допомоги на утримання сина не надає, аліменти сплачує, але їх недостатньо. [PERSON] не бере участі і у додаткових витратах на сина. Також представник позивачки зауважив, що відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів. На підстав вищевикладеного, просив позов задовольнити та стягувати з відповідача аліменти в розмірі його доходу. Ухвалою від 21.08.2023 судом відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судовий розгляд. 30.11.2023 сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача, у якій також вказав, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач також\~подав до\~суду заяву,\~в якій\~просив розгляд\~справи здійснити\~без його\~участі,\~а також\~зазначив,\~що позов\~не визнає,\~оскільки з\~нього стягуються\~аліменти ще\~на двох\~дітей.\~Також він\~пояснив,\~що з нього, крім аліментів на сина [PERSON] , стягуються аліменти на час навчання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним 23 років (відповідно до рішення від 03.10.2023 про стягнення аліментів на час навчання, яке долучив до заяви), а також аліменти на дочку [PERSON] у розмірі 1/6 частини доходу. Відтак, з нього стягується половина його доходу. На підтвердження таких доводів долучив довідку про його доходи. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, у відповідності до положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 07 грудня 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 30 листопада 2023 року, датою ухвалення рішення є саме 07 грудня 2023 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши надані представником позивача документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що у позові слід відмовити з огляду на наступне. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29.08.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №321 (а. с. 3). Відповідно до рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26.06.2013 шлюб між сторонами розірвано (а. с. 4). Від спільного проживання у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.09.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №525 (а. с. 5). Заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.11.2010 вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини зі всіх видів його доходів щомісячно, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 17 вересня 2010 року до повноліття дитини ( а. с. 12). Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 10 квітня 2012 року, з урахуванням ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 27 вересня 2012 року про виправлення описки, вирішено стягувати з [PERSON] в користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 його доходу (а. с. 14 - 15). Позивачка уклала новий шлюб з [PERSON] 12 червня 2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12.06.2018 Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №137 (а. с. 10). Від даного\~шлюбу у\~позивачки народилася\~дитина -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.01.2022 Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №26 (а. с. 11). Із рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 03.10.2023 установлено, що з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на час навчання сина [PERSON] , [INFO] , до доягнення ним 23-х років (а. с.38-39). Із довідки про доходи [PERSON] №101 від 28.09.2023 вбачається, що за період червень серпень 2023 року сума нарахованого доходу складає 56830,43 гривні, а загальна сума утриманих аліментів на сина [PERSON] та доньку [PERSON] склала 15252,54 гривні (а. с.40). Позивачка стверджує, що покращилося матеріальне становище відповідача та змінилося її матеріальне становище у зв`язку із чим аліментів для належного утримання дитини, що стягуються з відповідача, є недостатньо, тому просить збільшити аліменти до доходу відповідача. При ухваленні рішення суд керується наступним. Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вимогами ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що згідно з рішенням від 10.04.2012 з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його доходів щомісячно. Згідно ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, підставою для перегляду раніше визначеного розміру аліментів є також погіршення або поліпшення стану здоров`я учасників аліментних відносин. Частиною 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, із зазначених норм випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 6, 7 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, та суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. У даній справі сторона позивача не надала суду жодних документально підтверджених доказів того, що матеріальне становище відповідача покращилось. Клопотання про витребування таких доказів стороною позивача не заявлялося. Також позивачка не довела те, що погіршився її матеріальний стан. Народження дитини у другому шлюбі та перебування у зв`язку з цим у декретній відпустці не є підставою для стягнення аліментів із батька сина [PERSON] у збільшеному розмірі, оскільки позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі і батько дитини повинен утримувати таку дитину відповідно до СК України. Як вже зазначалося вище, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Також при ухваленні рішення суд враховує і те, що відповідач сплачує аліменти на трьох дітей: сина [PERSON] (ВП49866200 від 13.07.2020) у розмірі 1/6 частини доходу, доньку [PERSON] ( [NUMBER] від 13.07.2020) у розмірі 1/6 частини доходу, сина [PERSON] на час його навчання (рішення суду від 03.10.2023, яке набрало законної сили 3.11.2023) у розмірі 1/6 частини доходу, що підтверджується відповідними доказами, які містяться в матеріалах справи. Відтак, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, а також доводи відповідача, суд вважає, що позивачка [PERSON] не надала достатніх та обґрунтованих доказів на підтвердження обставин, передбачених ст. 192 СК України, які б давали підстави для збільшення розміру аліментів, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно до ст. 5 ч. 1 п. 3 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки у задоволенні позову відмовлено та позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати у вигляді судового збору слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed