Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

07 вересня 2023 року до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, з Єланецького районного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Червоноградської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, який зареєстрований 15 серпня 2017 року Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 187. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та у дружини від першого шлюбу є син [PERSON] , [INFO] , які проживають з ним. Посилаючись на те, що протягом останніх двох років стосунки з відповідачкою погіршувалися, оскільки у їх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага, з літа 2021 року через різницю характерів та різницю між ними взаєморозуміння і довіри подружні стосунки між ними припинені, вони мешкають окремо в різних містах та між ними припинено ведення спільного господарства, а також, що сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, просив розірвати їх з відповідачкою шлюб та визначити місце проживання їхньої малолітньої доньки з ним, оскільки між ним та відповідачкою є спір щодо місця проживання їх доньки [PERSON] , яка проживає з ним та перебуває на його повному утриманні. Відповідачка вихованням, лікуванням та утриманням дитини не займається, перебуває за межами України. Він офіційно працевлаштований, має можливість забезпечити дочці належні умови проживання, оскільки має у власності житловий будинок в с. Лещатів Червоноградської району Львівській області, та в його матері у власності перебуває квартира в м.Червонограді, в якій вони проживають. Посилаючись на викладене, просив визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] з ним. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій крім того, зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просив віднести судові витрати та витрати на правову допомогу просив віднести на рахунок позивача та що не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки до суду. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Червоноградської міської ради надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій крім того, зазначила, що підтримує п. 16 рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради № 91 від 27 червня 2023 року. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 серпня 2017 року Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 187. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженим у судовому засіданні копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися з літа 2021 року. Причинами розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, поваги та довіри. Фактичні обставини справи свідчать про те, що примирення неможливе, шлюб розпався остаточно. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, оскільки збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної поваги і любові, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка клопотання про зміну прізвища не заявляла, суд залишає їй прізвище, що взяте нею у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання щодо визначення місця проживання дитини, суд враховує наступне. Відповідно до ст.141\~СК України мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею157\~СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до положень ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Положеннями ч. 1 ст.\~161\~СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Червоноградським МВ УМВС України у Львівській області від 29 червня 2005 року позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Як вбачається з характеристики та довідок про доходи, що видані ТОВ «Гараж Мобайл Груп» [PERSON] з 31 липня 2014 року по теперішній час працює на посаді фахівця з питань навчання відділу адаптації та розвитку департаменту управління персоналом, за час роботи зарекомендував себе з позитивної сторони, старанно ставиться до виконання своїх обов`язків і сумлінно виконує доручену роботу. В професійному відношенні достатньо підготовлений, має знання та навички необхідні в роботі. З поставленими завданнями справляється своєчасно і якісно а з повагою відноситься до колег. По характеру відповідальний та врівноважений, наполегливий в роботі. За період з 01 лютого 2022 року по 31 січня 2023 року його дохід склав 81024 грн. 88 коп. (а.с. 13-15). Пунктом 16 витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради № 91 від 27 червня 2023 року «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини» вирішено, що проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] є доцільним (зв. бік а.с. 81). Згідно принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. За ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , що буде відповідати інтересам дитини, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача за клопотанням останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved