Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , померлий [INFO] є чоловіком [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що заявник [PERSON] народилася [INFO] в Харківської області. З 2015 року заявник стала проживати однієї сім`єю з [PERSON] , [INFO] , з його згоди поселилася до його квартири [ADDRESS] , перевезла усі свої речі. До теперішнього часу проживає в цій квартирі , сплачує комунальні послуги. Сумісно з [PERSON] робили ремонт у квартирі, мали спільний бюджет , проживали як чоловік та жінка. Квартира у якій проживала заявник разом з чоловіком , належала його матері [PERSON] , згідно свідоцтво про право спадщини р. №1-606 від 06.06.2007, виданого 12 ХДНК. В дані квартирі зареєстровані : чоловік- [PERSON] , з [INFO] та його матір- [PERSON] з 09.08.1982 року, що вбачається із довідки з місця проживання про склад сім`ї. [INFO] померла мати чоловіка заявника - [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про смерть від 10.10.2016 року, серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №14805. [PERSON] та заявник займалися ії похованням, та після її смерті залишилися проживати у квартирі. Інших спадкоємців , крім [PERSON] у померлої не було. [PERSON] на день смерті [PERSON] був зареєстрований за однією адресою та проживали разом, у зв`язку з чим, вважається , що [PERSON] фактично прийняв спадщину. [INFO] помер чоловік заявниці - [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про смерть , виданого 19.08.2023 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , актовий запис № 9150. Заявник поховала свого чоловіка та несла усі витрати , які були пов`язанні з його похованням. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно.Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині у неї немає, єдиними спадкоємцем після його смерті є заявниця. У встановлений законом строк після смерті чоловіка заявниця звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак, в оформленні спадкових прав нотаріальною конторою їй відмовлено та роз`яснено, що для оформлення спадщини та одержання права на спадкування за законом після смерті чоловіка , необхідно підтвердити з ним факт родинних відносин. В зв`язку з чим, вимушена звернутись до суду з даною заявою та просить суд її задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.10.2023 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. В судове засідання заявниця не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд судової справи без її участі. Приватний нотаріус ХМНО Глушко О.В. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Враховуючи, що в справі є достатні докази про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутності сторін. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Статтями 12,81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Солоницівка, Дергачівського району, Харківської області. З 2015 року заявник стала проживати однієї сім`єю з [PERSON] , [INFO] , з його згоди поселилася до його квартири [ADDRESS] , перевезла усі свої речі. До теперішнього часу проживає в цій квартирі , сплачує комунальні послуги. Сумісно з [PERSON] робили ремонт у квартирі, мали спільний бюджет , проживали як чоловік та жінка. Квартира у якій проживали сім`єю , належала матері заявника [PERSON] , згідно свідоцтво про право спадщини р.№1-606 від 06.06.2007 року, виданого 12 ХДНК. В квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] ,1965 року народження з 29.05.1985 року та [PERSON] ,1941 року народження з 09.08.1982 року до 24.10.2016 року, що вбачається із довідки з місця проживання про склад сім`ї, виданої дільницею № 56 КП «Жилкомсервіс». [INFO] померла мати мого чоловіка - [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.10.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 14805. [INFO] помер [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.08.2023 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , актовий запис №9150. Заявник поховала свого чоловіка та несла усі витрати , які були пов`язанні з його похованням, відповідно копії акту КП «Ритуал » ХМР № 000536 від 18.08.2023 року . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, а саме на квартиру [ADDRESS] . Спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині відсутні , єдиними спадкоємцем після його смерті є заявник. У встановлений законом строк після смерті чоловіка [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак, в оформленні спадкових прав нотаріальною конторою їй відмовлено та роз`яснено, що для оформлення спадщини та одержання права на спадкування за законом після смерті чоловіка , необхідно підтвердити з ним факт родинних відносин. Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку, визначеним цивільним процесуальним законодавством. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, зокрема, родинних відносин між фізичними особами, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Верховним Судом України звернуто увагу на те, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п. 10 цієї Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Оскільки, встановлення факту родинних відносин породжує для [PERSON] юридичні наслідки, а саме можливість реалізувати своє право для отримання спадщини після смерті чоловіка [PERSON] та встановити даний факт іншим шляхом, аніж звернутися до суду за судовим захистом є неможливим, а також дослідивши всі докази надані заявником, суд прийшов до висновку про законність та обґрунтованість вимог про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Як встановлено ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Outcome: approved