Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

03.11.2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи - приватного нотаріуса Сколівського районного нотаріального округу Батлюк Юстини Петрівни, в якій просить постановити рішення, яким усунути [PERSON] (жителя [ADDRESS] , іден. код [NUMBER] ), [PERSON] (жительки Черкаської області, м. Шпола, іден код [NUMBER] ), [PERSON] (жительки [ADDRESS] , іден. Код - [NUMBER] ), [PERSON] (жительки Львівської області, Сколівського району, с. Верхня Рожанка) від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , котрий помер [INFO] . Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 07.11.2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з визначенням дати підготовчого засідання. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на майно, яке йому належало на час смерті. Заповіту померлим складено не було. Протягом шестимісячного строку на прийняття спадщини позивачкою було подано відповідну заяву до приватного нотаріуса Батлюк Ю.П. про прийняття спадщини, про що є відповідні записи в матеріалах спадкової справи. Також було подано пакет необхідних документів, а саме свідоцтво про смерть [PERSON] , довідку про проживання зі спадкодавцем до дня його смерті та документи про приналежність [PERSON] майна, яке увійшло до складу спадщини. В процесі подачі та оформлення документів у нотаріуса, в липні-серпні 2021 року позивачці стало відомо про те, що відповідачі подали відповідні заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] також. Деталей нотаріус не пояснила, посилаючись на нотаріальну таємницю. Відповідачі, як і позивачка, являються також дітьми померлого [PERSON] та, відповідно, входять до кола спадкоємців першої черги за законом. Позивачка важає, що відповідачі не мають права на спадкування після смерті батька - [PERSON] , котрий помер [INFO] , і підлягають усуненню судом від права на спадкування за законом. Згідно вимог абзацу другого ч.3 ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Про підставність позовних вимог та про необхідність усунення відповідачів від права на спадкування за законом, на думку позивачки, свідчить та обставина, що такі постійно, більше ніж двадцять років, не проживали з батьком, не надавали жодної фінансової, медичної та іншої допомоги, хоча покійний батько цього потребував в силу тяжкої хронічної хвороби, віку та безпорадного стану. З народження та до дня смерті батька позивачка проживала разом з ним, оскільки є наймолодшою дитиною. Вона і її сім`я постійно здійснювали догляд за [PERSON] , про що свідчить довідка № 3040 від 21.09.2020 року, видана Нижньорожанківським старостинським округом. Інші діти спадкодавця давно його покинули, поїхавши на проживання у Черкаську область. Окрім цього, позивачка просить суд звернути увагу на те, що [PERSON] за життя потребував допомоги по господарстві та й фінансово, мав намір зв`язатися з дітьми - відповідачами у справі, однак такі його прохання проігнорували. З медичних документів, зокрема медичної карти [PERSON] , вбачається, що такий потребував сторонньої допомоги, оскільки мав хворобу легень та серця. 05.01.2023 року відповідачі за первісним позовом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , звернулися до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Батлюк Юстини Петрівни, в якій просять: - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 1/4 частину земельної ділянки з кадастровим номером 4624584300:02:040:0004, площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 1/4 частину земельної ділянки з кадастровим номером 4624584300:02:040:0005, площею 0,80001 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 1/4 частину земельної ділянки з кадастровим номером 4624584300:05:000:0215, площею 0,3122 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Нижньорожанківська сільська рада, ур. «Плаїк», Сколівський район, Львівська область; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 1/4 частину земельної ділянки з кадастровим номером 4624584300:02:040:0004, площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 1/4 частину земельної ділянки з кадастровим номером 4624584300:02:040:0005, площею 0,80001 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 1/4 частину земельної ділянки з кадастровим номером 4624584300:05:000:0215, площею 0,3122 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Нижньорожанківська сільська рада, ур. «Плаїк», Сколівський район, Львівська область; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 1/4 частину земельної ділянки з кадастровим номером 4624584300:02:040:0004, площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 1/4 частину земельної ділянки з кадастровим номером 4624584300:02:040:0005, площею 0,80001 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 1/4 частину земельної ділянки з кадастровим номером 4624584300:05:000:0215, площею 0,3122 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Нижньорожанківська сільська рада, ур. «Плаїк», Сколівський район, Львівська область. Згідно норм статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 07.02.2023 року зустрічну позовну заяву [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Батлюк Юстини Петрівни про визнання права власності на спадкове майно було прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи - приватного нотаріуса Сколівського районного нотаріального округу Батлюк Юстини Петрівни про усунення від права на спадкування за законом. Позивачі за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зазначають, що позовні вимоги [PERSON] не визнають в повному обсязі та при цьому вважають, що їх право на оформлення прийнятої ними після смерті батька [PERSON] спадщини, порушене діями [PERSON] , що полягають у привласненні та ненаданні в нотаріальну контору правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно. Зазначають, що [INFO] в с. В. Рожанка Сколівського району Львівської області помер їх батько [PERSON] , після смерті котрого відкрилась спадщина на майно, до складу якої увійшло нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка з кадастровим номером: 4624584300:02:040:0004, площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: с. В. Рожанка, Сколівський район, Львівська область, ур. «Біля хати»; земельна ділянка з кадастровим номером: 4624584300:02:040:0005, площею 0,80001 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: с. В. Рожанка, Сколівський район, Львівська область, ур. «Плаїк»; земельна ділянка з кадастровим номером: 4624584300:05:000:0215, площею 0,3122 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: Нижньорожанківська сільська рада, Сколівський район, Львівська область, ур. «Плаїк». Протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, позивачі за зустрічним позовом звернулися до приватного нотаріуса Сколівського районного нотаріального округу Батлюк Ю.П. із заявами про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] . Оскільки спадщина, яка залишилася після смерті [PERSON] , була прийнята чотирьома спадкоємцями, то відповідно частка кожного з них у вказаній спадщині становить її частину. В свою чергу нотаріус відмовила таким у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність у них правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачі за зустрічним позовом вважають недостовірними докази, а саме: довідки №01-16/78 від 15 квітня 2020 року, №01-16/117 від 13 червня 2020 року, видані Головним лікарем КНП «Славської міської лікарні» [PERSON] , у змісті яких зазначено про те, що на час стаціонарного лікування догляд за [PERSON] здійснювала [PERSON] , оскільки медична карта стаціонарного хворого №164 не містить інформації про те, хто здійснював догляд за хворим, до того ж медичні заклади не ведуть такої реєстрації, а головний лікар не може протягом тривалого часу, зокрема протягом семи років, пам`ятати хто за ким здійснював догляд. Також недостовірними доказами того, що [PERSON] за життя потребував постійної сторонньої допомоги, позивачі за зустрічним позовом вважають надані відповідачкою за зустрічним позовом письмові документи, а саме: посмертний епікриз, складений від імені фельдшера [PERSON] , довідку Сколівської міської ради № 3040 від 21.09.2020 року, оскільки потреба особи у постійному сторонньому догляді підтверджується лише висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, який видається у формі та порядку, визначеному Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації №080-2/о «Висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі», затвердженої Наказом охорони здоров`я України від 09 березня 2021 року № 407. Таким чином, на думку позивачів за зустрічним позовом, викладені [PERSON] обставини щодо наявності підстав для усунення їх від прав на спадкування майна померлого [PERSON] , не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, зокрема відсутні докази того, що батько звертався до них про допомогу у догляді та утриманні, а вони, маючи змогу її надавати, навмисно ухилялись. Також немає доказів того, що батько, який перебував під доглядом інших дітей, потребував допомоги саме від них. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 27.04.2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 18.07.2023 року представником позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічним [PERSON] - адвокатом Рубель Б.Я. було подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить постановити рішення, яким усунути [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] ), [PERSON] (Черкаська область, м. Шпола, ідентифікаційний код [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] ), [PERSON] (с. Верхня Рожанка Стрийський район Львівська область), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ) від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , котрий помер [INFO] , та стягнути судові витрати. У вказаній заяві зазначено, що окрім заявлених відповідачів за первісним позовом у [PERSON] були інші діти, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Сторона позивача за первісним позовом вважає, що вказані особи не мають права на спадкування після смерті батька і підлягають усунення судом від права на спадкування за закону, оскільки такі постійно протягом більше ніж двадцять років, не проживали разом з батьком, не надавали жодної фінансової, медичної соціальної та будь-якої іншої допомоги, хоча покійний [PERSON] цього потребував в силу тяжкої хронічної хвороби, віку та безпорадного стану. Ухвалою Сколівського районного стану Львівської області від 18.07.2023 року клопотання представника позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічним [PERSON] - адвоката Рубель Б.Я. про повернення до стадії підготовчого провадження задоволено. Вирішено повернутися на стадію підготовчого провадження у справі з визначенням дати підготовчого засідання. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 28.09.2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судові засідання 14.11.2023 та 12.12.2023 позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним - [PERSON] не з`являлася та її представниом - адвокатом Рубель Б.Я. двічі подавалися до суду клопотання про відкладення судових засідань, в зв`язку з тим, що його довірителька [PERSON] хворіє та перебуває на лікарняному, а тому не зможе прибути в судові засідання. Відповідачка за первісним позовом [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, в таке не з`явилися, але попередньо від такої на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги [PERSON] визнає. Відповідачі за первісним позовом та позивачі за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, але попередньо від таких на адресу суду надійшли заяви, в який просять проводити судове засідання без їх участі, вказавши що позовні вимоги, викладені в зустрічному позові підтримують в повному обсязі та просять такі задовольнити. У задоволенні позовних вимог [PERSON] просять відмовити. Третя особа - приватний нотаріус Сколівського районного нотаріального округу Батлюк Ю.П. будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, в таке не з`явилася, письмових пояснень з приводу позовних вимог суду не надала. Інші учасники в судове засідання не з"явилися, будучи належним чином повідомлені про дату та час проведення судового засідання. Враховуючи неодноразові клопотання сторони позивача за первісним та відповідача за зустрічним позовом про відкладення розгляду справи без доказів обгрунтування причин неявки, та те, що справа вже тривалий час знаходиться в провадженні суду, суд розцінює такі неявки як зловживання позивачем/представником позивача за зустрічним та відповідачем/представником відповідача за зустрічним позовом своїми процесуальними правами, що є недопустимим, а відтак вважає за можливе розглянути справу без участі таких. Крім цього, з вказаних клопотань не вбачається жодних перешкод для явки в судові засідання представника позивача за первісним та представника відповідача за зустрічним позовом. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи із наведених вище процесуальних норм та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.04.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції Львівської області, згідно актового запису № 15. Згідно витягу про реєстрацію спадкової справи у Спадковому реєстрі, 23.09.2013 року приватним нотаріусом Батлюк Ю.П. було заведено спадкову справу за № 13. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За життя [PERSON] заповіту не склав. [PERSON] є донькою [PERSON] , котрий помер [INFO] , і в силу вимог ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом. Згідно матеріалів спадкової справи спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] також є його діти, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З врахуванням шестимісячного строку, позивачкою, як і відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було подано приватному нотаріусу Батлюк Ю.П. заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . В позовній заяві [PERSON] просить усунути [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування за законом, оскільки такі протягом двадцяти років не проживали зі спадкодавцем, не надавали жодної фінансової, медичної та іншої допомоги, хоча покійний батько цього потребував в силу тяжкої хронічної хвороби, віку та безпорадного стану. На підтвердження вказаних обставини позивачкою за первісним позовом надана суду довідка № 3040, видана 21.09.2020 року в.о. старости Нижньорожанківського старостинського округу Славської селищної ради Сколівського району Львівської області Фединяк Я.М., згідно якої [PERSON] , [INFO] , дійсно здійснювала догляд за перестарілим батьком [PERSON] , який потребував посторонньої допомоги і перебував у безпорадному стані за період з 2011 року до дня його смерті - [INFO] . Згідно наданої інформації головного лікаря КНП «Славська міська лікарня» Зенинець О.М. №01-16/117 від 23.06.2020 року, №01-16/78 від 15.04.2020 року на адвокатський запит, пацієнт [PERSON] був зареєстрований в журналі обліку прийому хворих в стаціонарі (форма 001/о) за 2013 рік, як житель с. Верхня Рожанка, народжений 1935 року, перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Славська міська лікарня» протягом квітня 2013 року. В історії хвороби зроблено запис про наступний діагноз: при госпіталізації: ХОЗЛ в стадії загострення. Емфізема легень, ДН ІІ ст. Клінічний: ХОЗЛ в стадії загострення. Емфізема легень. ДН ІІ ст. На час стаціонарного лікування догляд здійснювала донька [PERSON] . Згідно посмертного епікризу, [PERSON] , 1935 року народження, помер [INFO] вдома в с. Верхня Рожанка Сколівського району Львівської області. Медичне свідоцтво про смерть останнього у лікарській амбулаторії було видано його дочці - [PERSON] . Згідно довідки № 1673, виданої 07.10.2021 року старостою сіл Верхня Рожанка, Нижня Рожанка Р.М. Марочканич, згідно даних погосподарського обліку за 2011-2015 роки книги №10, головою домогосподарства в [ADDRESS] , рахувався до дня смерті - [INFO] [PERSON] . Разом з таким членами господарства були: [PERSON] , [INFO] (дочка); [PERSON] , [INFO] , (внучка); [PERSON] , [INFO] (внучка); [PERSON] , [INFO] (внучка). Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Частиною 5 статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для життєдіяльності спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця у безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності у сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Тлумачення частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів того, що [PERSON] потребував допомоги саме від відповідачів за первісним позовом, звертався до таких з проханням про допомогу, а вони, в свою чергу, умисно ухилялися від надання йому допомоги, що могло бути підставою для усунення від права на спадкування, матеріали справи не містять. Суд звертає увагу на ту обставину, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували ненадання відповідачами за первісним позовом допомоги [PERSON] , а їх проживання у Черкаській області, тобто на значній відстані від місця проживання батька, саме по собі не свідчить про їх ухилення від надання цієї допомоги. Також матеріали цивільної справи не містять і позивачкою за первісним позовом не доведено ухилення інших дітей спадкодавця від надання такому допомоги при наявності у них можливості її надання, як і не доведена потреба спадкодавця у допомозі саме відповідачів за первісним позовом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Встановивши, що відсутні умови, передбачені частиною п`ятою статті 1224 ЦК України для усунення відповідачів від права на спадкування за законом, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первісного позову. Що стосується вимог зустрічного позову [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , то суд зазначає наступне. Як встановлено вище, [INFO] помер [PERSON] , після смерті котрого відкрилась спадщина на майно, до складу якого увійшли: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] : земельна ділянка з кадастровим номером: 4624584300:02:040:0004, площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: с. В. Рожанка, Сколівський район, Львівська область, ур. «Біля хати»; земельна ділянка з кадастровим номером: 4624584300:02:040:0005, площею 0,80001 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: с. В. Рожанка, Сколівський район, Львівська область, ур. «Плаїк»; земельна ділянка з кадастровим номером: 4624584300:05:000:0215, площею 0,3122 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: Нижньорожанківська сільська рада, Сколівський район, Львівська область, ур. «Плаїк». Згідно довідки №1673, виданої 07.10.2021 року Славською селищною радою Стрийського району Львівської області, згідно даних погосподарського обліку за 2011-2015 роки, книги №10, головою домогосподарства в [ADDRESS] , рахувався до дня смерті - [INFO] [PERSON] . Разом з ним членами домогосподарства були: [PERSON] , [INFO] (дочка), [PERSON] , [INFO] (внучка), [PERSON] , [INFO] (внучка), [PERSON] , [INFO] (внучка). Згідно довідки № 1520, виданої 09.09.2013 року Нижньорожанківською сільською радою Стрийського району Львівської області, [PERSON] до дня своєї смерті ( [INFO] ) проживав у житловому будинку по [ADDRESS] . Заповіт на майно в сільській раді не складав. Згідно довідки старости сіл Верхня Рожанка, Нижня [PERSON] №834 від 24.10.2023, згідно впорядкувань вулиць та адрес будинок, який розташований по [ADDRESS] слід вважати будинком за адресою: [ADDRESS] . Будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , 1987 р. побудови із запису в погосподарській книзі № 8 на 2006-2010 р.р., рахувався за [PERSON] , [INFO] (голова сім`ї). Згідно матеріалів спадкової справи спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Родинні відносини між померлим [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, відповідно до яких батьками останніх записані [PERSON] та [PERSON] , а також копіями свідоцтв про укладення шлюбу, відповідно до яких донькам померлого після укладення ними шлюбу були присвоєні прізвища « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] ». Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. В розумінні частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 3 даної статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] в розумінні ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про свою відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не заявила. Протягом шестимісячного строку, встановленого законом для подання заяви про прийняття спадщини, відповідачами за первісним позовом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були подані до приватного нотаріуса Батлюк Ю.П. заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька - [PERSON] . 23 вересня 2013 року приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу Батлюк Ю.П. на підставі вказаних заяв було заведено спадкову справу № 13/2013. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, донька померлого [PERSON] - [PERSON] не була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем, у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася, а відтак не прийняла спадщину після смерті батька. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] , окрім тих, які подали заяви про прийняття спадщини, до приватного нотаріуса Батлюк Ю.П. з заявами про прийняття спадщини не звертались, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.09.2013 року № 35194484. В матеріалах справи наявні листи приватного нотаріуса Ю. Батлюк, зі змісту яких вбачається, що нею повідомлялось [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про те, що видати їм свідоцтва про право на спадщину після смерті їх батька [PERSON] не є можливим через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім того зазначено, що відповідно до ст. 42 Закону України «Про нотаріат», на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи в суді. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 14.12.2022 року за №НВ-9906033592022, земельна ділянка з кадастровим номером 4624584300:02:040:005, площею 0,80001 (вид цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства), місце розташування: Львівська область, Сколівський район, с. В. Рожанка, ур. Плаїк, належала на праві приватної власності померлому [PERSON] . Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 14.12.2022 року за № НВ-9906034032022, земельна ділянка з кадастровим номером 4624584300:05:000:0215 площею 0,3122 (вид цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства), місце розташування: Львівська область, Сколівський район, Нижньорожанківська сільська рада, ур. Плаїк, належала на праві приватної власності померлому [PERSON] . Згідно листа заступника начальника Управління адміністративних послуг В. Голяк № 0-2/0-14/6-23 від 16.01.2023 року, за даними Відділу № 5 Управління надання адміністративних послуг земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 4624584300:02:040:0004, перебувала у власності [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії № ЯЛ012045 від 24.09.2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011046000033. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до п. 3.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Враховуючи беззаперечний факт набуття права власності за життя [PERSON] на вказані вище земельні ділянки, суд приходить до висновку, що позивачі за зустрічним позовом набули право на це майно, як спадкоємці за законом після смерті батька. Крім цього, слід зазначити, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до роз`яснень, викладених у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Аналіз вищенаведених норм закону дає підстави стверджувати, що покійний [PERSON] набув за життя право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] (нова поштова адреса: [ADDRESS] ). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Таким чином, оскільки іншим способом, окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на майно спадкодавця спадкоємці не мають можливості, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову. Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідачки за зустрічним позовом на користь позивачів за зустрічним позовом підлягають стягненню понесені останніми та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1 800 грн. 00 коп.

Outcome: approved