Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, в якому просив позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з неї аліменти на його користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 17 серпня 2007 року між ним та відповідачем укладено шлюб. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: [INFO] [PERSON] ; [INFO] [PERSON] . Згідно рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2018 року шлюб між ними розірваний. З серпня 2022 року він з дітьми проживає в м. Рівне та перебуває на обліку, як внутрішньо переміщені особи. Згідно розпорядження Рівненського міського голови №153-р від 23 лютого 2023 року визначено місце проживання двох малолітніх дітей разом з ним. Із 2017 року вихованням, матеріальним забезпеченням дітей, в разі необхідності - лікуванням, займається він одноосібно. Він створив необхідні умови для проживання, навчання та відпочинку дітей. Відповідач навчально-виховною діяльністю та успішністю своїх дітей у класного керівника, вчителів та адміністрації садочка та школи не цікавилася. Вона ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо забезпечення здобуття дітьми освіти. Жодним чином не сприяла цьому. Відповідач коштів дітям не дає. Дітей з 2017 року утримує він одноосібно. Враховуючи те, що відповідач жодним чином не була позбавлена інформації стосовно місця навчання дітей, а з його боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дітей з нею, з вихователями, з вчителями, дані обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дітей батьківські обов`язки, покладені на неї законом. Відсутні будь-які непереборні обставини, які б створювали перешкоди у виконанні відповідачем батьківських обов`язків відносно дітей. Отже, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про її винну поведінку. Жодного з покладених законом на батьків обов`язків відповідач не виконує. Оскільки він з дітьми опинився в епіцентрі бойових дій, змушений був виїхати з постійного місця проживання у Донецькій області, а дружина у цей час влаштовувала особисте життя і ніяк не дбала про інтереси дітей, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав. Також, оскільки діти проживають з ним та перебувають на його утриманні, а відповідач працездатна, здорова, працевлаштована неофіційно, інших утриманців не має, тому вона має сплачувати і спроможна сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, а також звільнено позивача від сплати судового збору. 11 жовтня 2023 року від представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради надійшла заява про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Радивилівської міської ради за фактичним місцем проживання позивача та дітей, оскільки позивач з малолітніми дітьми змінив місце проживання та проживає за адресою: Дубенський район, с. Підзамче. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 жовтня 2023 року залучено у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Радивилівської міської ради. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, а також задоволено клопотання позивача про виклик свідків. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовну заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав у ній викладених, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Також позивач відмовився від допиту свідків. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судового засідання. Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив не подала і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується розпискою. Про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Радивилівської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. 04 грудня 2023 року від начальника Служби у справах дітей Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області Пісарєвої О.М. надійшла заява, в якій вона повідомляє про те, що відносно заяв та клопотань претензій немає, просить винести рішення на розгляд суду без їх участі. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2007 року, який розірвано рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2018 року в справі №235/6051/18, яке набрало законної сили 21 серпня 2018 року. Під час перебування у шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Виконавчим комітетом Стокопанівської сільської ради Генічеського району Херсонської області 10 жовтня 2014 року, серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом запису актів громадянського стану адміністрації Старицького району Тверської області 29 березня 2016 року, серії [NUMBER] . [PERSON] та малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , взяті на облік як внутрішньо переміщені особи та їх фактичне місце проживання 23 серпня 2022 року було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками від 23 серпня 2022 року №5612-5002038988, №5612-5002039012 та №5612-5002039051 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Згідно Акта обстеження умов проживання, затвердженого начальником Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради 31 січня 2023 року, обстежено умови проживання за адресою: [ADDRESS] , де проживають [PERSON] та малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та встановлено, що в кімнаті гуртожитку створені достатні умови для проживання, діти мають окремі місця для сну, технічні та канцелярські засоби для навчання, в батька з дітьми хороші, доброзичливі стосунки, а матір з дітьми не проживає. Розпорядженням Рівненського міського голови від 23 лютого 2023 року №153-р «Про визначення місця проживання малолітньої дитини» визначено місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Згідно характеристики [PERSON] , [INFO] , учня 2-А класу Слов`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №6 Слов`янської міської ради Донецької області, останній навчається у школі з першою класу. Батько [PERSON] приділяє належну увагу вихованню сина. Від батька хлопчик отримує багато любові та уваги. Він відвідує школу, цікавиться не лише успіхами сина, але й справами класу, стосунками сина і однокласниками, психоемоційним станом хлопчика, його самопочуттям. Бере активну участь в класних батьківських зборах, конференціях, залучається до вирішення організаційних питань класу. Користується авторитетом серед інших батьків. Мати не приймає участі у вихованні дитини. Згідно характеристики на [PERSON] , яка надана керівником (директором) Рай-Олександрівського закладу дошкільної освіти «Теремок» 15 лютого 2023 року, останній дійсно водив дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , до Рай-Олександрівського закладу дошкільної освіти «Теремок» в період з вересня 2019 року по травень 2021 року. Діти проживали з батьком за адресою [ADDRESS] . Вихованням дітей займався батько. Матеріально-житлові умови проживання задовільні. Функцію грошового забезпечення на той момент виконував батько [PERSON] . Він активно займався вихованням дітей. Сім`я знаходилася під постійним патронатом закладу. Розвиток дітей відповідав віковим критеріям. Як слідує з висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від 15 листопада 2023 року №1927/01.09-20, згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 04 серпня 2023 року: № 5615-70001854038, № 5615-70001854080 є підтвердження того, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , внутрішньо перемістилися з [ADDRESS] . На даний час проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку Радивилівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, оцінки потреб сім`ї [PERSON] від 28 серпня 2023 року підтверджено наявні ознаки психологічної травми дітей внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. 03 листопада 2023 року батько дітей [PERSON] подав заяву та документи про надання малолітнім [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, які в березні 2022 року зазнали психологічного насильства, моральних та психологічних страждань (травм), які вони перенесли внаслідок їхнього внутрішнього переміщення, як наслідок залишення свого місця проживання в умовах воєнних дій. Даний факт підтверджує те, що лише батько дбає про життя та здоров`я дітей. Згідно інформації Підзамчівського старостинського округу Дубенського району Рівненської області №01.05-15/422 від 27 жовтня 2023 року [PERSON] проживає разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] від 08 листопада 2023 року членами комісії встановлено про те, що сім`я проживає в орендованому будинку за адресою: [ADDRESS] , санітарний стан задовільний, вихованням, забезпеченням малолітніх дітей займається батько разом з співмешканкою. Згідно інформації від 10 листопада 2023 року № 01.07/360 Підзамчівського ліцею Радивилівської міської ради є підтвердження того, що згідно заяви батька [PERSON] наказом № 5/Р від 09 серпня 2023 року дітей зараховано до Підзамчівського ліцею Радивилівської міської ради. Та на даний час навчаються: [PERSON] в 3 класі, [PERSON] в 2 класі. Згідно інформації служби у справах дітей Слов`янської військової адміністрації Краматорського району Донецької області підтверджено той факт, що під час обстеження місце проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з`ясовано, що будинок зруйнований, земельна ділянка, на якій розташований будинок, занедбана, закидана сміттям, вся територія поросла бур`яном та деревами. За свідченням сусіда відомо, що сім`я за даною адресою не проживає понад 9 років. Зустрілися з сестрою [PERSON] - [PERSON] , яка уточнила, що її брат з сім`єю проживав за даною адресою до 2014 року. В 2014 році виїхали до рф. До України повернувся [PERSON] з малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Мати залишилася проживати на території рф. За таких обставин, Радивилівська міська рада як орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що не суперечить інтересам дітей. До висновку органу опіки та піклування додано Акт обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 08 листопада 2023 року, інформацію Підзамчівського ліцею Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області від 10 листопада 2023 року №01.07/360 та інформацію служби у справах дітей Слов`янської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 14 листопада 2023 року №29/01-1249. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає перелік обов`язків батьків по вихованню та розвитку своїх дітей, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до частини четвертої статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться їх життям, не спілкується з дітьми, не надає матеріальної допомоги, не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Доказів того, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків з поважних причин судом не встановлено, а тому суд вважає, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Проаналізувавши надані докази, а також вищевказані законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, законності та справедливості, суд доходить висновку, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, тому, вважає необхідним позбавити її батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дитини, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до частини другої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною третьою статті 166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, незважаючи на позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , вона зобов`язана виконувати свої батьківські обов`язки з утримання дітей до досягнення ними повноліття, сплачуючи аліменти на їх утримання. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки позивачем заявлено про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у частці від доходу відповідача, суд вважає за необхідне стягнути їх саме у вказаний спосіб. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує відсутність відомостей про наявність на утриманні відповідача інших осіб, а також відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача захворювань, які потребували б додаткових витрат. За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову повністю. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 28 квітня 2023 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 28 квітня 2023 року по 27 травня 2023 року. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору судовий збір в розмірі 2 147 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved