Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що з 20.07.2013 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.09.2023. Від даного шлюбу у них народилася донька: [PERSON] , [INFO] . З часу розірвання шлюбу відповідач виїхав закордон до Чеської Республіки де живе та працює вже більше двох років і з того часу він припинив надавати кошти на утримання доньки та ухиляється від покладеного на нього батьківського обов`язку утримувати та виховувати дитину. Позивачка працює, однак її середня заробітна плата становить 7534,66 грн. Відповідач може брати участь співмірно із нею в утриманні малолітньої дитини, але не бажає виконувати свій батьківський обов`язок належно та добровільно, що змушує позивачку звернутись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання доньки. З наведених підстав у позовній заяві висловлено прохання стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також витрати на правову допомогу в розмірі 4100,00 грн. Ухвалою суду від 15 вересня 2023 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 20-21). Представник позивачки адвокат Гренджав В. Ю. подала заяву, в якій висловила прохання розглядати справу без її участі та участі її довірительки, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлявся про дати, час та місце розгляду справи шляхом спрямування за останнім відомим місцем проживання судових повісток, а також шляхом розміщення виклику у судове засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України. Оскільки зі сторони позивача не вбачається заперечень проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 20.07.2013 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.09.2023 (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Позивачка [PERSON] працює в Синевирському ліцеї Синевирської сільської ради де отримує заробітну плату, підтвердження чому є довідка від 13.09.2023 (а.с. 8). Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181, частини 1 статті 182 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведені норми закону та фактично встановлені обставини справи, те, що відповідач є працездатною особою, оскільки доказів протилежного суду не надано, вік дитини, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік» для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду є співмірним до потреб дитини та відповідає таким засадам як справедливості, добросовісності, розумності й не суперечить доказам, які містяться в матеріалах справи. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Згідно з частинами 1 та 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з частинами 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З матеріалів справи вбачається, що 14.09.2023 між [PERSON] та адвокатом Гренджою В. Ю. укладено договір про надання правничої (правової) допомоги, за умовами якого остання зобов`язалася надати замовнику визначені за цим Договором юридичні послуги щодо захисту та представництва її інтересів по справі (а.с. 14-16). Актом від 27.09.2023 підтверджено оплату послуг адвоката: - консультація усна без вивчення документів в сумі 200,00 грн.; - консультація усна з вивчення документів в сумі 500,00 грн.; - складання позовної заяви 2900,00 грн.; - складання клопотання про стягнення судових витрат 500,00 грн., всього 4100,00 грн. Вирішуючи питання про стягнення витрат, які мають бути сплачені відповідачем за надання правничої допомоги під час розгляду справи, суд керується принципами розумності, добросовісності та виваженості, а також диспозитивності цивільного процесу. З огляду на викладене, оцінивши подані представником позивачки докази на підтвердження витрат на правову допомогу, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин справи, суд дійшов висновку, що стягненню підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4100,00 грн. Також, відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі встановленому на день подачі позову 1073,60 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі статей 4, 10-13, 19, 76-81, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved