Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач з метою отримання банківських послуг 14.07.2021 року підписала заяву №б/н про приєднання до Умов та правил кредитування, на підставі чого відповідачу була видана кредитна картка та встановлено кредитний ліміт кредитування зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40.8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору кредиту відповідач зобов`язався щомісяця надати кошти позивачу для сплати процентів за договором кредиту та на погашення тіла кредиту, однак відповідач порушив свої зобов`язання та умови укладеного договору. Станом на 27.07.2023 року відповідач має заборгованість за договором кредиту в загальній сумі 22345.22 грн. яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 13393.26 грн., 8951.96 грн. заборгованість по відсоткам. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 22345.22 грн. та понесені судові витрати в сумі 2684 грн. 00 коп.. Представник позивача в судовому засіданні не з`явився але подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, та зазначив, що у випадку не явки відповідача просять суд справу розглянути у його відсутність з винесенням заочного рішення. Відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи по суті за офіційним місцем реєстрації в судовому засіданні не з`явився і не повідомив суд про причину своєї неявки. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 14.07.2021 року підписав заяву №б/н про приєднання до Умов та правил кредитування. Відповідачу була видана кредитна картка та встановлено кредитний ліміт кредитування в розмірі 14100 грн., що підтверджується наданим до позову випискою з рахунку за період з 27.07.2023 року та Довідкою за картками видані відповідачці з відкриттям рахунку № [NUMBER] за № [NUMBER] стром дії до жовтня 2-27 року та за № [NUMBER] строком дії до жовтня 2027 року. Відповідач не виконав взятих на себе зобов`язання та порушив умови кредитного договору, оскільки станом на 27.07.2023 року відповідач має заборгованість за договором кредиту в загальній сумі 22345.22 грн. яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 13393.26 грн., 8951.96 грн. заборгованість по відсоткам. Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються наступними правовими нормами. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Згідно положень статей 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а згідно статті 629\~Цивільного кодексу\~України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Судом встановлено, що наявність правовідносин між сторонами підтверджується матеріалами справи, а саме: Анкетою-заявою про приєднання фізичної особи до Умов та правил надання банківських послуг від 14.07.2021 року підписаною [PERSON] . Таким чином, фактична наявність кредитних правовідносин між сторонами справи вбачається з обставин надання позичальнику кредитних коштів та підтвердження у судовому засіданні наданими стороною позивача доказами про отримання кредиту. Таким чином суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача борг за договором кредиту в загальній сумі 22345.22 грн.. Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в сумі 2684грн.00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до статей 207, 251-253, 256-259, 261, 266, 267, 526, 527, 530, 546, 610, 611, 612, 614,625, 626, 628, 636, 1048, 1054, 1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved