Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2023 року у загальному розмірі 40121,40 грн. Мотивуючи позов тим, що відповідачі проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Вказане житло технічно під`єднано до зовнішніх інженерних мереж КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.12.2020 №2634 та від 21.07.2022 №1447, якими погоджено норми споживання теплової енергії на послугу з постачання теплової енергії та норми споживання гарячої води на послугу з постачання гарячої води для споживачів КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Позивач своєчасно, належної якості надає послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: [ADDRESS] , відповідачам щомісячно надсилалися платіжні вимоги щодо оплати житлово-комунальних послуг щодо сплати боргу за отримані житлово-комунальні послуги. Однак, відповідачі порушують умови надання послуг, належним чином не виконують свої зобов`язання за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у зв`язку з чим утворилася заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у загальному розмірі 40121,40 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачів. При цьому позивач звертається до суду в порядку позовного провадження, так як ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2023 у справі №127/13382/23 cудовий наказ, винесений 18.05.2023 Вінницьким міським судом Вінницької області у справі №127/13382/23 про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованості за період з 01.11.2021 по 31.03.2023 за спожиті послуги з централізованого теплопостачання у розмірі 40047,01 грн, три відсотки річних у розмірі 12,66 грн, суму втрат від інфляції у розмірі 61,73 грн та судового збору у розмірі 268,40 грн - скасовано. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачами відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Вказану ухвалу,\~разом із\~копією позовної\~заяви з\~додатками,\~надіслано відповідачам\~рекомендованими листами\~з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу їх зареєстрованого місця проживання. Однак, поштові відправлення повернуті підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення адресатам з відміткою про повернення у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2023 клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Шикунової А.О. про розгляд цивільної справи за позовом КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості в порядку\~спрощеного позовного\~провадження з\~повідомленням (викликом)\~осіб залишено без задоволення. 16.11.2023 судом отримано відзив на позовну заяву (вх. №93694) відповідача [PERSON] , поданий його представником адвокатом Шикуновою А.О., який було надіслано засобами поштового зв`язку 15.11.2023. Відповідач зазначив, що викладена у позові інформація щодо того, що у квартирі [ADDRESS] мешкають усі відповідачі не відповідає дійсності, оскільки згідно договору купівлі-продажу від 12.01.2022, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Сухановою Т.О., з 12.01.2022 [PERSON] є єдином власником квартири [ADDRESS] . При цьому як слідує із п. 2 вказаного Договору на день укладення договору заборгованість по розрахунках за спожиті електроенергію, газ, водо- та теплопостачання, вивезення сміття, а також обслуговування, яке здійснює відповідна житлово-експлуатаційна організація, тощо - відсутня. Відтак відповідач вважає, що відомості про відсутність заборгованості перевірено та підтверджено нотаріусом шляхом посвідчення договору купівлі продажу. Після набуття права власності на квартиру [PERSON] самостійно та регулярно сплачував кошти за спожите тепло, на підтвердження чого додав квитанції. Крім того, згідно акту про прийняття вузла розподільного обліку/приладу розподілювача теплової енергії на абонентський облік 11.04.2023 контролером відділу контролю енергозбуту КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» проведено огляд і опломбування вузла розподільного обліку, що встановлений за адресою: [ADDRESS] , за результатами огляду відсутні будь-які порушення та заборгованості. Вказаний акт було складено на підставі заяви власника квартири [PERSON] . Також відповідач вважає, що доданий до позовної заяви типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії від 01.11.2021 не належний доказ в розумінні ЦПК України, так як не був підписаний та не міг бути підписаним відповідачами. Окрім того, згідно акту від 09.09.2023 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , не проживають за вказаною адресою з 2008 року по теперішній час. З огляду на вказане, вважає позовні вимоги безпідставними та не підтвердженими будь-якими доказами, у той час як надані відповідачем докази повністю спростовують наявність заборгованості взагалі. Крім того, повідомив про надання у встановленому законом порядку доказів на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Інші відповідачі своїм правом на подання відзивів на позов не скористалися. 27.11.2023 до суду надійшла відповідь на відзив (вх. №97326), згідно якої позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Позивач не погоджується із наведеними відповідачем [PERSON] доводами. Вказуючи на те, що незалежно від укладення чи не укладення споживачем договору з централізованого опалення/постачання теплової енергії, за умови отримання відповідних послуг, споживачі зобов`язані їх оплатити. Житлове приміщення по [ADDRESS] , яке належить на праві власності відповідачу [PERSON] та в якому останній зареєстрований разом з іншими відповідачами, забезпечується послугами з постачання теплової енергії та гарячої води, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», що не спростовано відповідачем. Крім того, у заяві відповідача [PERSON] , яку додано до відзиву, останній звертається на адресу підприємства із заявою щодо повірки розподільчого засобу обліку послуги з постачання гарячої води, що фактично підтверджує наявність договірних відносин із позивачем та відповідне визнання факту надання послуг з централізованого теплопостачання позивачем. Актом від 1.04.2023 лічильник обліку послуги, що розташований у помешканні відповідача прийнятий на абонентський облік, нарахування проводяться відповідно до його показників, при цьому зазначення суми заборгованості по особовому рахунку відповідача у вказаному акті не передбачено. Разом з тим, відповідачу підприємством було надано відповідь якою роз`яснено порядок нарахування за послугу постачання теплової енергії (за показниками приладу обліку теплової енергії, що встановлений на його вводі (загальнобудинковий лічильник), пропорційно до опалювальної площі квартири. Зазначив, що згідно положень ч. 4 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» доводи відповідача не спростовують, що останній не вчиняв жодних дій щодо акцептування запропонованого типового договору. Обов`язок утримання житлового приміщення та сплати житлово комунальних послуг покладено на власника такого приміщення. При цьому, не проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] , де вони зареєстровані, не звільняє їх як споживачів від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг. Крім того, законом передбачено право споживача на неоплату вартості комунальних послуг, окрім постачання теплової енергії, у разі не використання послуг за період тимчасової відсутності споживача у житловому приміщенні, тобто за послугу постачання теплової енергії споживачі не звільняються від оплати. Зауважив, що споживач зобов`язаний інформувати протягом місяця виконавця про зміну власника житла, а також про фактична кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, однак відповідачі своєчасно не надали підприємству документи, які підтверджували фактичне не проживання їх у помешканні, тому нарахування плати за надані послуги з постачання теплової та гарячої води проведено правильно відповідно до вимог чинного законодавства та перерахунку не підлягають. Також на підтвердження обґрунтування позовних вимог позивачем додано листування сторін щодо заборгованості за наданні послуги з постачання теплової та гарячої води. Відповідач [PERSON] у свою чергу правом на подання заперечень не скористався. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини сторін, що ґрунтуються на вимогах ст. 526, 625 ЦК України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року №830 зі змінами, Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2019 року №1182 зі змінами. Судом установлено, що помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Як вбачається із довідок про реєстрацію місця проживання Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 13.09.2023 за №61835, №61836, №61839, №61840, №61842, №61845 за адресою: [ADDRESS] по теперішній\~часзареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (з 28.10.2002), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (з 18.09.2009) (а.с. 22, 24, 26, 28, 30). Вказане також підтверджується витягом з реєстру особових рахунків житлового фонду, інформація по якому оновлена 31.03.2023 (а.с. 7). Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року №830 зі змінами, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1182 зі змінами. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), виконавець, управитель. Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги). Відповідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, водночас згідно з пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 13 Закону, якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Матеріали справи не містять доказів про укладення відповідачами письмового договору. Разом з тим, помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Доказів протилежного матеріали справи не містять. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідачів обов`язку оплачувати надані йому послуги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі №751/3840/15-ц). Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 35, 36, 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року №830 зі змінами, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки невизначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 37, 38 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2019 року № 1182 зі змінами, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу),якщо інший порядок та строки невизначені договором. За бажанням споживача оплата послуги може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Визначення вартості послуги з постачання теплової енергії квартири [ADDRESS] проводиться за показниками приладу обліку теплової енергії (тепловий лічильник Х-12), що встановлений на його вводі, пропорційно до опалювальної площі квартир (абзац 1 пункту 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року №830), відповідно до встановлених тарифів. Водночас встановлення плати за послуги з постачання гарячої води по особовому рахунку квартири [ADDRESS] , проводиться за обсягом спожитої гарячої води відповідно до показань розподільного засобу обліку квартирного лічильник №508381. При цьому, 01.03.2021 лічильник гарячої води було знято з абонентського обліку в зв`язку з завершенням терміну повірки, та до моменту опломбування (11.04.2023) нарахування проводилось відповідно до показників загальнобудинкового лічильника, яким облаштовано будинок. При цьому лічильник гарячої води було знято з абонентського обліку в зв`язку із завершенням терміну повірки та до моменту опломбування нарахування проводились відповідно до показників загально будинкового лічильника яким облаштовано будинок. Щомісяця позивач нараховував по вказаному помешканню плату за надані послуги з теплопостачання, однак кошти за вказані послуги не сплачувалися, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги. Докази щодо звернення в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг чи їх ненадання чи надання цих послуг іншою особою (не позивачем) у матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Отже, нести витрати по оплаті наданих житлово-комунальних послуг зобов`язані особи місце проживання яких, у цій квартирі, зареєстровано у встановленому порядку. Відповідач [PERSON] , у поданому відзиві, вказував, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , фактично за вказаною адресою з 2008 року не проживають, тому не є споживачами послуг, однак враховуючи вказані вище положення, наведені відповідачем [PERSON] заперечення є безпідставними. Відповідно до частин 1, 6 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Разом з цим, місце проживання підлягає обов`язковому декларуванню/реєстрації згідно Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265. При цьому, надана відповідачем [PERSON] копія довідки\~про реєстрацію\~місця проживання\~ [PERSON] у\~період з\~01.08.2016\~по 10.03.2023\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~видана за\~відомостями ОСББ\~«Покришкіна 8В/3»\~(а.с.\~48) не є належним доказом реєстрації його місця проживання та спростовується інформацією наданою Департаментом адміністративних\~послуг Вінницької\~міської ради\~від 13.09.2023\~за №61845про реєстрацію місця проживання [PERSON] з 18.09.2009 по теперішній час за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30). Водночас,\~квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] про що свідчить копія договору купівлі продажу від 12.01.2022, а також витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №294355522 від 12.01.2022 (а.с. 41-44). При цьому, суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 02.09.2019 у справі №335/479/17 за аналогічних правовідносин зробив висновок про те, що позивач виконував свій обов`язок по наданню послуг, а відповідачі ними користувалися, а тому зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Проживання в іншому місці не звільняє відповідачів від сплати отриманих комунальних послуг, оскільки матеріалами справи підтверджено їх реєстрацію у квартирі, що свідчить про те, що вони є користувачами наданих послуг. Таким чином, враховуючи, що реєстрація місця проживання усіх відповідачів у спірний період за адресою надання житлово-комунальних послуг, а саме: [ADDRESS] , підтверджена доказами наявними у матеріалах справи відтак відповідачі зобов`язані нести солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20.06.2012 р. у справі № 6-68цс12. Згідно оборотної відомості та наданого позивачем розрахунку розмір заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: [ADDRESS] , за період з листопада 2021 року березень 2023 року становить 40121,40 грн, з яких: 40047,01 грн основний борг; 12,66 грн 3% річних, 61,73 грн - інфляційні втрати (а.с. 7-8). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності заборгованості по оплаті заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води станом на укладення договору купівлі-продажу від 12.01.2022, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Сухановою Т.О., на підтвердження чого відповідач посилається на п. 2 цього договору. Суд звертає увагу, у вказаному договорі купівлі-продажу виражено волю сторін між якими його укладено щодо відчуження та набуття у власність нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] . Відтак п. 2 договору не може свідчити про відсутність заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг перед третіми особами, які не є стороною вказаного договору. З огляду на наведене, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, встановив, що права позивача відповідачами порушені, оскільки останні не оплачували надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Відповідачами не надано належних доказів на спростовування факту не надання їм, послуг з постачання теплової енергії та гарячої води позивачем або ж надання послуг іншою особою. Також відповідачем не було надано належних доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальних послуг, а також власного розрахунку наявної заборгованості або ж доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг. Також суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази звернення відповідачів протягом спірного періоду (з листопада 2021 року по березень 2023 року) до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» із заявами щодо перевірки кількісних та/або якісних показників надання відповідних послуг. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Зважаючи на задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір по 447,33 грн з кожного.

Outcome: approved