Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

19 жовтня 2023 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері залишилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка, яка розташована на території Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності матері на земельну ділянку підтверджується Державним актом про право приватної власності на землю серії\~І-ЧН №\~020854, виданим 20\~серпня 2003 року, у якому зазначена площа земельної ділянки 2,02 га. На день свої смерті [PERSON] проживала одна. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері шляхом подання 20\~жовтня 2022 року заяви до нотаріальної контори. Формування земельної ділянки було проведено у 2023 році, відповідно до законодавства, яке набуло чинності після 2013 року. За наслідками виготовлення технічної документації із землеустрою, після виявлення ряду накладок, було уточнено площу земельної ділянки та сформовано ділянку з площею 1,8621 га, присвоєно їй кадастровий номер 74211183200:04:000:0008, зареєстровано земельну ділянку. Коли позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, то отримала відмову, оскільки існує розбіжність у площі земельної ділянки, визначеній у правовстановлюючому документі - Державному акті про право приватної власності на землю серії\~І-ЧН №\~020854, та площі ділянки, вказаній у витязі з Державного земельного кадастру. Оскільки вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері, але не може оформити спадщину на земельну ділянку у позасудовому порядку, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 74211183200:04:000:0008, площею 1,8621 га, в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON] . Ухвалою суду від 23 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання у справі на 22\~листопада 2023 року. Ухвалою від 22\~листопада 2023 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 12\~грудня 2023 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому підтримав позовні вимоги [PERSON] та просив їх задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, відповідно до якого Варвинська селищна рада не заперечує проти задоволення позову [PERSON] (а.с. 50). Інших заяв або клопотань від представника відповідача не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Друга Лохвицька державна нотаріальна контора, свого представника у судове засідання не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Подали клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с.\~106). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що матір`ю позивача [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.\~11, 12). 20\~серпня 2003\~року [PERSON] \~отримала Державний\~акт на\~право приватної\~власності на\~землю,\~відповідно до\~якого на\~підставі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~від 18\~березня\~2002\~року АЕР\~№\~470472\~їй передано\~у приватну\~власність земельну\~ділянку площею\~2,02\~га,\~розташовану на\~території Озерянської\~сільської ради,\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва (а.с.\~15).\~Акт зареєстровано\~в Книзі\~записів державних\~актів на\~право приватної\~власності на\~землю за\~№ 132. [INFO] [PERSON] померла (а.с.\~10). На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.\~13). На день смерті [PERSON] інші особи за цією адресою зареєстровані не були. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері, що підтверджується матеріалами спадкової справи №\~52/2022 до майна померлої [PERSON] (а.с.\~61-92). Зокрема, з матеріалів спадкової справи вбачається, що 20\~жовтня 2022 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини (а.с.\~63), а 31\~серпня 2023 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові кошти (а.с.\~81, 90). Заповіту спадкодавець [PERSON] не складала (а.с.\~70, 72, 73). Постановою нотаріуса від 21\~липня 2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті матері [PERSON] у зв`язку з тим, що встановлено розбіжність площі земельної ділянки, зазначеної у документі, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, та у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.\~78). З копії технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки [PERSON] , виготовленої на замовлення позивача [PERSON] (а.с.\~16-25), вбачається, що підставою для проведення землеустрою та метою розробки цієї документації є виправлення помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру, а саме: на одну й ту саму земельну ділянку були видані державні акти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У листі Варвинської селищної ради №\~02-25/1186 від 24\~травня 2023 року зазначено, що [PERSON] державний акт був виданий раніше, ніж [PERSON] та [PERSON] . Отже, [PERSON] та [PERSON] державні акти видані з помилками. За таких обставин, оскільки немає інформації щодо номера частки (паю), то вирішено надати їм земельну ділянку, яка по розпаюванню знаходиться під №\~486. Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки [PERSON] розроблена на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8621 га, що знаходиться на території Варвинської селищної ради Прилуцького району, кадастровий номер 7421183200:04:000:0008. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28\~червня 2023 року підтверджується, що [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8621 га, що знаходиться на території Варвинської селищної ради Прилуцького району, кадастровий номер 7421183200:04:000:0008, документ, що посвідчує право власності Державний акт від 20\~серпня 2003 року серії\~І-ЧН №\~020854 (а.с.\~21-22). Отже, дійсно існує розбіжність площі земельної ділянки, належної спадкодавцю [PERSON] , зазначеної у документі, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно (2,02 га), та у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (1,8621 га). Вказана розбіжність унеможливлює оформлення спадщини після смерті [PERSON] у позасудовому порядку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.\~ Статтями 15, 16, 20 \~ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення. За змістом ст.ст. 1217-1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач [PERSON] виявила свою волю на прийняття спадщини шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері та шляхом подання позовної заяви про визнання за нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Спадкоємців за заповітом, спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку в спадщині, а також інших спадкоємців на земельну ділянку, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає. Варвинська селищна\~рада Прилуцького\~району Чернігівської\~області не оспорює право власності на земельну ділянку та не заперечує проти визнання права власності за позивачем [PERSON] (а.с.\~50). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. \~\~

Outcome: approved