Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з заявою про видачу обмежувального припису. Заінтересованою особою до участі справі залучено [PERSON] . В обґрунтування вимог заявником зазначено, що 14 жовтня 2022 року вона уклала шлюб із заінтересованою особою [PERSON] . [INFO] в шлюбі зі [PERSON] у них народилася донька, [PERSON] . Заявниця є поліцейським, зараз перебуває у декретній відпустці, раніше була військовослужбовцем, заінтересована особа є військовослужбовцем ЗСУ. Протягом тривалого часу, [PERSON] вчиняє домашнє насильство, зокрема висловлюється брутальною лайкою, застосовує психологічне насильство, погрожує позбавити життя. Психологічне насильство по відношенню до дружини має регулярний характер: [PERSON] постійно критикував поведінку Заявниці, забороняв їй спілкуватися з друзями, забороняв заходити в соціальні мережі, ходити на інтерв`ю (Заявниця є публічною особою). У листопаді 2022 р.сторони влаштувала гендер - вечірку, щоб дізнатися стать майбутньої дитини. На ній [PERSON] вживав алкогольні напої у великі кількості, але при цьому сідав за кермо автомобіля. Заінтересована особа регулярно керував автомобілем у нетверезому стані. У грудні 2022 р., коли помер батько [PERSON] , він та [PERSON] їхали автомобілем на похорон, і чоловік під час керування автомобілем пив віскі. Коли поверталися додому, ситуація була та ж сама. Заявниця тоді дуже боялася за себе та дитину, будучи на 6-му місяці вагітності. Вони тоді дуже сильно посварилася, бо Заявниця через вищезазначену поведінку чоловіка вийшла з автомобіля і не хотіла далі з ним їхати у такому стані. [PERSON] ставив у пряму небезпеку вагітну дружину. З того часу агресія по відношенню до неї лише посилювалася з боку чоловіка. У січні 2023 р. стався черговий сильний конфлікт. [PERSON] звинуватив дружину у тому, що вона меркантильна і вийшла заміж за нього тільки з розрахунку. Хоча, [PERSON] фінансово забезпечена жінка і всього досягла сама. Цей конфлікт тривав майже місяць, Заявниця на фоні стресу ледь не втратила дитину. Чоловік звинуватив дружину в тому, що вона начебто вступала у інтимні стосунки зі своїми командирами, будучи на фронті, що вона коханка власника « [INFO] », хоча Заявниця навіть з ним не знайома, що вона була коханкою власника АТБ (це був клієнт Заявниці у її ювелірному бізнесі). Це все був психологічний тиск на вагітну жінку. Заявниця постійно плакала та була у пригніченому стані. При цьому, [PERSON] називав дружину істеричкою і кожен день говорив, що вона його «задовбала», але у нецензурній формі. Ситуація ще більше погіршилася після народження доньки. Коли заявниця з маленькою донькою приїхали додому з пологового будинку, чоловік знову вживав алкогольні напої у великій кількості. На другий день, після цього довів заявницю до приступу епілепсії і її врятувала сусідка, яка є медиком. [PERSON] перебувала в безпомічному стані, тіло все трусило, не могла промовити ні слова.. В такому безпорадному стані [PERSON] перебувала близько 2 (двох) годин. При цьому [PERSON] перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння і взагалі ніяк не реагував на [PERSON] . Нажаль сусідка через побоювання з боку погроз [PERSON] відмовилась надати усні чи письмові пояснення по справі. Однак на підтвердження вищезазначеного надаємо скріншоти переписки з сусідкою. За вищезазначеними обставинами [PERSON] звернулась із заявою до Печерського управління поліції ГУНП в м. Києві що вчинення кримінального правопорушення щодо неї, передбаченого ст.126-1 КК України (Домашнє насильство). Наразі відомості внесені до ЄРДР і проводиться досудове розслідування. На підтвердження того, що [PERSON] не зраджувала [PERSON] нею надано результати детектора. Звинувачення [PERSON] щодо зради були безпідставними. У червні 2023 р. [PERSON] приїхав зі служби на хрестини доньки, де він знову вжив велику кількість алкогольних напоїв та поводився неадекватно. Внаслідок такої поведінки три рази мало не розбив собі голову, Заявниця його буквально «ловила». [PERSON] сказав при всіх гостях дружині: «Якщо ти зараз не будеш співати - я тебе вдарю.» Після цього, чоловік звинуватив її в тому, що він п`є через те, що вона його довела і, що вона істеричка. Через зловживання спиртними напоями майже щодня висловлюється нецензурною лайкою, ображає, погрожує застосувати фізичне насильство. Також у червні 2023 р., коли спільній дитині було близько двох тижнів [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння та відбулась чергова сварка. В цей день відбувся факт фізичного насильства. При цьому була присутня старша дитина [PERSON] . Виходячи з гардеробу [PERSON] зіштовхнулась з [PERSON] . Після цього він пішов в кімнату, взяв дитину на руки та повернувся до [PERSON] . Оскільки [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння, то відбулась чергова сварка. В результаті чого, [PERSON] з дитиною на руках, вдарив ногою [PERSON] , як наслідок велика гематома в області ноги. Через кілька днів, [PERSON] почав звинувачувати заявницю в тому, що нібито вона взяла його гроші і погрожувати. Гроші чоловік періодично давав їй, зокрема, після випадків своєї агресії щодо неї. Всі основні засоби до існування Заявниця купувала сама. Для дитини теж вона все купувала самостійно: від пологів до меблів. Багато чого для дитини Заявниці подарували. З аудіо записів розмов, наприклад, видно, що [PERSON] звинувачує нецензурною лайкою Заявницю у тому, що вона начебто витрачає кошти, які він їй дав на придбання собі речей, зокрема, на сумку. Всі ці звинувачення супроводжуються безперервною лайкою та звинуваченнями (аудіо записи розмов додаються до заяви). З цих записів та переписок чітко видно, що всі ці образи спрямовуються у бік Заявниці з боку чоловіка. На фоні звинувачень через гроші, конфлікт посилився ще значніше. [PERSON] почав у телефонних розмовах та у переписці погрожувати фізичною розправою [PERSON] . Говорив, що він зірве, застрелить, знищить її. Погрожував охороною та зв`язками депутата [PERSON] , так як [PERSON] досить тривалий час працював особистим охоронцем та його помічником. Чоловік погрожував, що якщо до неї чи доньки підійде якийсь чоловік чи друг - він зірве їх обох і йому все одно, що буде далі. В адресу Заявниці від чоловіка нецензурною лайкою постійно лунають образи: «сука», «шлюха», «шалава», «тварь» і т.д. Після всіх цих погроз Заявниця дуже сильно злякалася за своє життя, була у стресі і через це вона втратила грудне молоко. Психічно та фізично Заявниця була виснажена. На той момент, вона не зверталася до поліції, бо чоловік її постійно залякував, що підтверджується аудіо записами розмов та перепискою у месенджерах. Так, в одному з аудіозаписів [PERSON] говорить: « Ты думаешь я заявы в полицию испугаюся, или че? Ты дура или шо? Ты знаешь, кому ты пишешь, бля… Ты токо пишешь заяву, мои ребята уже нах… ее удалят. А я напишу бл... заяву, шо моя жена шалава и все. Слушай, если ты хочешь поиграть в игру кто кого - давай. Как бы вообще интересно. Просто оху… Я подключу самых оху… адвокатов и нотариусов. Ты оху… бл… Это очень серьезные люди. Дальше, вопрос: то шо я выграю суды, адвокатство, все остальное, это как бы факт…» Тобто, [PERSON] чітко заявляє, що його не лякає факт звернення до правоохоронних органів Заявницею, бо він абсолютно впевнений у своїй безкарності і, що він не понесе за це відповідальності. З листування у месенджерах та аудіо записів розмов між [PERSON] та [PERSON] видно наступне. В одному із аудіо записів [PERSON] прямо говорить, що якщо він дізнається або йому скажуть, що якийсь чоловік взяв його доньку на руки, то він - пряма мова: «Я взорву тебя, это голосовое оставь и сохрани. Я сяду, мне … Я взорву, мне терять нечего. … Я взорву тебя вместе с этим чуваком, ты поняла? Я тебя раньше предупреждал. И дальше смотри: когда ребенок будет расти - ты его воспитывать не будешь, я его у тебя заберу, после двух, трех годиков. Не будет такого, что какой-то чувак будет приезжать к тебе на хату или на дачу и будет моего ребенка называть дочкой или шото там брать ее на ручки. Я убью его и тебя на… из пистолета сразу же на…, сразу же … автоматически, а лучше вас взорвать, чтобы это было красиво и эффектно. Зато будет за что. Дочкой буду заниматься я. … Я тебя предупреждаю, за этот год, пока я на фронте, я за тобой поставлю слежку … За тобой будут везде смотреть… Но если мне бл… пацаны доложат, что какой-то чувак, взял бл… мою дочку на руки бл… просто подержать, я взорву тебя вместе с ним, ты поняла?.. Я с тобой не шучу, ты меня знаешь. Я с тобой еще очень нежный был, но теперь тебе пиз…» Далі, [PERSON] продовжує звинувачувати Заявницю у тому, що вона бере у нього гроші без відома, що вона йому бреше, погрожує, що завтра приїдуть його хлопці і заберуть всі гроші, які є, і він забере всі кошти, коли приїде і буде їй по десятці видавати їх, в тому числі на дитину, а вона буде про всі покупки писати окремо, «на платьичко, на памперсы, на салфетки», і що все буде «под отчет». Також, чоловік вказує: « Денег у тебя больше не будет ни-ко-гда.» Далі, [PERSON] на фоні ревнощів продовжує обзивати Заявницю образливими словами, і говорить, що мати з дитиною не зможуть виїхати з України, якщо буде потреба, бо він ніколи не дасть на це дозволу. Крім того, у переписках, роздруківки яких додаються, [PERSON] нецензурною лайкою обзиває її, погрожує їй, зокрема, пише: « Сука тебе пиздец», « Я тебя умножу на ноль», «Я тебе сделаю » і так далі. Після чергових погроз, [PERSON] записав відео звернення до Заявниці, де, зокрема, говорить: «Что страшно или что?» При цьому вираз обличчя і посмішка вказують на явне задоволення від того факту, що жінці страшно від численних погроз. Далі говориться: «Ну так вперед! Я тебя просто предупредил. Если моя женщина будет мне изменять, гулять - ей пиз…! Я считаю, что каждый мужик адекватный так поступит.» Також, у аудіо повідомленнях [PERSON] зазначав, що поки вона годує грудним молоком дитину, то він начебто її чіпати не буде, бо йому начебто важливо, щоб його донька добре харчувалася. Але в тому ж самому повідомленні він говорить: «Я сказал, предупредил, если я увижу, что какой то чувак взял моего ребенка в руки, я тебе отрежу те руки, поняла?» Після таких приступів агресії і скандалів чоловік завжди каявся і мирився, обіцяв, що більше такого не повториться. Але все відбувалося знову і знову. Чоловік, знаючи про публічність Заявниці, погрожував їй неодноразово скандалом у ЗМІ, що буде розповідати про неї як про «шльондру». Очевидно, що всю відповідальність кривдник повністю перекладає на дружину, у його свідомості судячи з усього, саме він є жертвою, а не навпаки, тим самим, виправдовуючи своє насильство по відношенню до жінки. Будь-яка дія чи поведінка Заявниці, яка не сходиться з його, відразу викликає агресію у чоловіка, і потік образ, звинувачень та погроз. Також, Заявниця зазначає, що у чоловіка виникла нав`язлива ідея, що вона йому зраджує. Хоча Заявниця постійно перебуває з маленькою донькою, живе з мамою та сім`єю своєї куми. Остаточний скандал відбувався на фоні того, що Заявниця із старшою донькою та друзями поїхала до басейну у відпочинковий комплекс «Osocor». [PERSON] знову почав погрожувати, говорив, що вона йому зраджує, писати всілякі огидні речі про неї і звертався так само і до її мами. Вчиняв психологічний тиск і на неї і на її матір. Тоді ж Заявниці навіть довелося викликати екстрену медичну допомогу (червень 2023 р.) За вищезазначеними обставинами [PERSON] звернулась із заявою до Печерського управління поліції ГУНП в м. Києві що вчинення кримінального правопорушення щодо неї, передбаченого ст.126-1 КК України (Домашнє насильство). Наразі відомості внесені до ЄРДР і проводиться досудове розслідування. На підтвердження того, що [PERSON] не зраджувала [PERSON] надає результати детектора. Звинувачення [PERSON] щодо зради були безпідставними. Окремо зазначає. 1. Електронні докази у вигляді смс-повідомлень та запису телефонних розмов на підтвердження факту вчинення домашнього насильства повинні враховуватись судом для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи. На початку липня 2023 р. Заявниця зібрала всі свої речі та остаточно переїхала з дітьми жити до себе на дачу. Не проживає подружжя разом з середини червня 2023 р. З 07 серпня 2023 р. [PERSON] отримав відпустку на службі на 20 днів, але до Києва він приїхав 04 серпня 2023 р. В цей же день [PERSON] без попереднього дзвінка приїхав на дачу до Заявниці, переліз через паркан, вона з донькою та своєю мамою заховалися в будинку. Чоловік вибивав двері та кричав їй, що вона «гуляща» та інші образи. Як тільки мама Заявниці сказала, що вона викличе поліцію, він втік. Після вихідних (07 серпня 2023 р.) [PERSON] почав вимагати, щоб йому віддали доньку з ночівлею. Заявниця запропонувала, щоб це було у її присутності, так як доньці всього лише 4 місяці, вона немовля і потребує постійної присутності матері. Це все знову викликало приступи агресії з боку чоловіка, і він знову погрожував розказати все пресі, зв`язками депутата [PERSON] . В цей же день ввечері [PERSON] влаштував п`яну вечірку, яку висвітлював у себе на сторінці в Інстаграмі. На наступний день це знову повторилося. Судячи з відео він був у повністю нетверезому стані. При цьому, що він є діючий військовослужбовець і йому взагалі заборонено вживати спиртні напої. Проте, нехтування законодавчих норм, як видно з вищезазначеного, є звичною поведінкою для [PERSON] . За вищезазначеними обставинами [PERSON] звернулась із заявою до Печерського управління поліції ГУНП в м. Києві що вчинення кримінального правопорушення щодо неї, передбаченого ст.126-1 КК України (Домашнє насильство). Наразі відомості внесені до ЄРДР і проводиться досудове розслідування. Друга половина вересня 2023 р. [PERSON] зрозумів, що проти нього збирають докази щодо застосування домашнього насильства і дещо змінив свою тактику, але приховуючи все одно вчиняв дії, що містять ознаки зокрема психологічного насильства. Наразі він телефонує з незнайомих номерів, хоча голос свого чоловіка [PERSON] звісно впізнає, і продовжує психологічний тиск на неї, зокрема це все супроводжуються безперервною лайкою та звинуваченнями. Крім того, із застосуванням месенджеру Телеграм, анонімно надсилає повідомлення погрожуючого характеру та здійснює психологічний тиск на заявницю. Також у вересні 2023 р., коли [PERSON] заявила, що надасть публічного розголосу щодо застосування домашнього насильства до неї, [PERSON] погрожував розповсюдити відео інтимного характеру з [PERSON] . За вищезазначеними обставинами [PERSON] звернулась до Печерського УП ГУНП у м. Києві із зверненням щодо вчинення її чоловіком [PERSON] дій., що містять ознаки домашнього насильства та притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності в рамках ст. 173-2 КуПАП. Крім того, за фактами домашнього насильства в період 2022-2023 р. ведеться досудове розслідування в рамках ч.1 ст. 129 КК України (погроза вбивством) та відкритому кримінальному провадженню №12023105060000510. Відповідно до пояснень [PERSON] від 15 вересня 2023 р. взимку 2022-2023 р. [PERSON] почав замахуватись на [PERSON] , був випадок заподіяння їй тілесних ушкоджень. Весь цей проміжок часу з боку [PERSON] було моральне та психологічне приниження її, як людини, внаслідок чого вона вимушена була звернутись до психотерапевта. В середині червня 2023 року у них відбулись хрестини їхньої дитини. На хрестинах [PERSON] вживав алкогольні напої та почав при всіх гостях [PERSON] принижувати та погрожував їй, що поб`є. Свідками даної події були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до додаткового протоколу допиту [PERSON] від 20.10.23 р. надаються додаткові пояснення, які відбувались у червні-серпні 2023 р. і які описувались вище. Відповідно до протоколу допиту свідка [PERSON] 24.10.23 р., [PERSON] у червні 2023 р. в ході святкування хрестин дитини при всіх гостях заявив «Якщо ти зараз не будеш співати - я тебе вдарю». Відповідно до протоколу допиту свідка [PERSON] 23.10.23 р., підтверджує факти психологічного насильства, які відбулись 07 серпня 2023 р., коли [PERSON] приїхав на дачу до Заявниці, переліз через паркан, вибивав двері та кричав [PERSON] , що вона «гуляща» та інші образи. Факти агресивної та імпульсивної поведінки та застосування домашнього насильства [PERSON] підтверджуються і іншими жінками. Зокрема, після надання публічності історії домашнього насильства щодо [PERSON] , в її соціальних мережах своєю історією щодо домашнього насильства поділились десятки жінок. Всі вони боялись заявити про факти насильства, оскільки [PERSON] залякував їх та погрожував своїми зв`язками. Одна з жінок підтвердила факт зґвалтування, інші жінки підтверджують факти психологічного насильства (залякування, погрози, тощо). Заявниця також зазначила, що у жовтні 2023 р. вона взяла участь на телеканалі 1+1 у програмі «Говорить вся країна» з темою програми «[INFO]». В студію були запрошені інші жінки, які тривалий час зустрічались або перебували у шлюбі з [PERSON] . Зокрема: -Колишня дружина [PERSON] , яка наразі перебуває у Великій Британії. Зі свідчень колишньої дружини він неодноразово зраджував її, примушував до інтимних стосунків, навіть після розлучення продовжував погрожувати, здійснювати психологічний тиск. Як наслідок, внаслідок завданих психологічних травм, по сьогоднішній день [PERSON] одна та не побудували стосунки з іншим чоловіком. -[PERSON] . Зустрічались близько 3-х років. З її свідчень відразу після початку відносин неодноразово зраджував, кричав та пригнічував, після тимчасового припинення відносин почав погрожувати та здійснювати психологічний тиск на неї. -[PERSON] . Знайома 4 роки. Також постійно зраджував. Обзивав нецензурними словами, незаконно слідкував і втручався в приватне життя, здійснював психологічний тиск. Розповсюдив в мережі Інтернет фото інтимного характеру. -Анонімні свідчення. Відповідно до яких дівчина надала свідчення про те, що її зґвалтували. Посилання на запис програми: 1 частина програми: [INFO], 2 частина програми: [INFO] Після запису відповідної програми, [PERSON] відразу отримала погрози. Також у підкрилку машини [PERSON] було виявлено GPRS-трекер та пізніше було скоєно замах на вбивство [PERSON] та її охоронця, шляхом пошкодження шини автомобіля. Фото з пошкодженою шиною автомобіля додає. За даним фактом розпочато досудове розслідування в рамках відкритого кримінального провадження №12023105060000611 від 28.10.2023 р. за ч.1 ст. 182 КК України. Крім того, в рамках вищезазначеної програми проводилось дослідження з використання поліграфа, відповідно до якого звинувачення [PERSON] щодо зради [PERSON] є безпідставними. Також надає копію висновку за результатами дослідження з використанням поліграфа. Враховуючи те, що [PERSON] є військовослужбовцем, надає фото з датами, які підтверджують, що [PERSON] , будучи військовослужбовцем, отримуючи найвищу заробітну плату, яка передбачена для військовослужбовців, майже кожен тиждень перебував в м. Києві чи Київській обл. та мав можливість вчиняти дії, що містять ознаки домашнього насильства. Окрім цього зазначила, що наразі щодо [PERSON] за вищезазначеними фактами ведеться розслідування. Міністерство оборони розпочинає офіційне розслідування щодо діяльності колишнього чоловіка снайперки [PERSON] [PERSON] . Про це повідомив ведучий шоу "Говорить вся Україна" [PERSON] . Він зазначив, що в ході розслідування були виявлені факти незаконних дій військового. З метою збереження конфіденційності і недопущення завдання шкоди розслідуванню, матеріали щодо цього випадку не будуть оприлюднюватися поки не завершиться слідство. Всі зібрані дані вже передані Міністерству оборони України, яке розпочне службове розслідування за цими фактами. За словами начальника управління преси та інформації Міноборони [PERSON] , військові отримали всі необхідні матеріали і передали їх до головної інспекції, яка проводить розслідування. Він також заявив, що [PERSON] отримував неправомірні додаткові виплати, перебуваючи в тилу. Нині необхідно провести перевірку з метою встановлення правдивості цієї інформації. Посилання на відповідну статтю: [INFO] , [INFO]. Всі вищезазначені факти однозначно вказують на те, що [PERSON] не зважає на життя та здоров`я Заявниці, її психологічний стан, її емоції, тим самим завдаючи дружині психологічної травми. Наведені факти свідчать про те, що над [PERSON] відбувається психологічне насильство з боку її чоловіка та батька її доньки. Заявниця як потерпіла, яка страждає від насилля, звернулася з письмовими повідомленням до правоохоронних органів. 15 вересня 2023 р. заявниця звернулась до Печерського УП ГУНП у м. Києві з заявою про те, що у період 2022 по 2023 р. [PERSON] здійснює усні погрози вбивством та фізичною розправою [PERSON] на території Печерського району м. Києва. Додає протокол допиту [PERSON] від 15 вересня 2023 року, відповідно до якого в період 2022-2023 р. з боку [PERSON] до неї вчинялось домашнє насильство. Також додає додатковий протокол допиту [PERSON] від 20 жовтня 2023 р., відповідно до якого надаються додаткові відомості щодо вчинення домашнього насильства [PERSON] щодо [PERSON] 16 вересня 2023 р. було зареєстровано кримінальне провадження №12023105060000510 за ч.1 ст. 129 КК України (Погроза вбивством). Місце знаходження [PERSON] наразі не відоме. Здійснюється досудове розслідування. Крім того 25 жовтня 2023 р. [PERSON] звернулась до Печерського УП ГУНП у м. Києві із зверненням щодо вчинення її чоловіком [PERSON] дій наприкінці вересня 2023 р., що містять ознаки домашнього насильства та притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності в рамках ст. 173-2 КуПАП. Оскільки наразі місцезнаходження [PERSON] невідоме, протокол про адміністративне правопорушення та терміновий заборонний припис щодо нього наразі не може бути складений. Вживаються заходи щодо пошуку місцезнаходження [PERSON] . На підтвердження факту звернення надає засвідчені копії матеріалів з Національної поліції України ГУНП у м. Києві Печерське управління поліції по факту звернення [PERSON] щодо вчинення її чоловіком домашнього насильства. 28 жовтня 2023 р. [PERSON] звернулась до Печерського УП ГУНП у м. Києві із заявою про те, що 27.10.23 р. приблизно о 13 год. 00 хв. перебуваючи за адресою [ADDRESS] гр. [PERSON] було виявлено втручання в недоторканість приватного життя невстановлена особа за допомогою предмета схожого на GPRS трекер в автомобіль Porshe Cayenne, що належить гр. [PERSON] 29 жовтня 2023 р. було зареєстровано кримінальне провадження №12023105060000611 від 29.10.23 р. за ч.1 ст. 182 КК України (Порушення недоторканості приватного життя.). Є всі підстави вважати, що до даної події причетний [PERSON] . Здійснюється досудове розслідування. В листопаді [PERSON] подано три заяви за різними подіями про вчинення кримінального правопорушення щодо [PERSON] [PERSON] , передбаченого ст. 126-1 КК України (домашнє насильство). Копію відповідних заяв додаємо. На підставі 3 (трьох) заяв внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023100060002334 від 15.11.2023 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (домашнє насильство). Враховуючи вищезазначене, [PERSON] систематично вчиняв домашнє насильство, що підтверджується відповідними зверненнями до правоохоронних органів. Окремо, ще раз Заявниця зазначає, що [PERSON] неодноразово погрожував їй, що всі її звернення до правоохоронних органів не будуть мати сенсу, бо він про це подбає. Враховуючи всі погрози та залякування, Заявниця не відразу знайшла в собі сили звернутися до поліції, її лякає, що буде, коли про це дізнається [PERSON] [PERSON] продовжує вчиняти дії, які містять ознаки домашнього насильства щодо Заявниці. Тому існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалих осіб, у зв`язку з чим Заявниця вважає за доцільне звернутися до суду за видачею обмежувального припису. Заявниця особисто не може контролювати, запобігати та протидіяти насильству зі сторони Заінтересованої особи щодо неї, оскільки чоловік всякими засобами та способами намагається принизити її, завдати їй моральних страждань, залякує та погрожує: відрізати руки, зірвати її та якогось потенційного чоловіка, з яким у неї можуть бути стосунки у майбутньому. Крім того, зазначає, що [PERSON] подано 11 вересня 2023 р. позовну заяву щодо розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , де він вказував місце проживання: [ADDRESS] (копію першої сторінки позовної заяви надає). Відповідно до вищезазначеного, вважає дану адресу поштовою адресою [PERSON] і відповідно копія заяви про застосування обмежувального припису з додатками може бути відправлена за вищезазначеною адресою. Заявниця як зазначалося вище протягом тривалого часу потерпає від домашнього насильства зі сторони Заінтересованої особи. Неконтрольована агресія, гнів та лють з боку останнього, відсутність можливості протистояти систематичному тиску і домашньому насильству, неможливість захистити себе від постійних посилюючих знущань, маніпуляцій і брехні з боку Заінтересованої особи, вже призвело і продовжує призводити до тяжких наслідків і заподіянню психологічних травм Заявниці. Заявниця тривалий час знаходиться у стані стресу через зневажливу та агресивну поведінку чоловіка по відношенню до неї зі сторони Заінтересованої особи. На нервовому ґрунті у Заявниці навіть зникло молоко, коли дитині було всього 2 (два місяці), яким вона годувала дитину. На підставі психологічного тиску з боку [PERSON] , [PERSON] 23.08.2023 р. була вимушена звернутись до лікаря психіатра зі скаргами на: пригніченість настрою, тугу невмотивоване занепокоєння, надмірну тривогу, внутрішню напругу із неможливістю розслабитися, почуття небезпеки, втрата контролю над ситуацією, розлади сну, суїцидальні думки. Результати психодіагностичного обстеження: Клінічні шкали тривоги та депресії Гамільтона: помірний депресивний та важкий тривожний стан; Госпітальна шкала тривоги і депресії: Клінічно виражена тривога та депресія; Шкала ситуативної й особистісної тривожності Ч.Д. Спілбергера: високі рівні ситуативної тривожності та помірні особистісної тривожності; Опитувальник нервово-психічної напруги: екстенсивна (надмірна) нервово-психічна напруга. Встановлений діагноз: Розлад адаптації. Пролонгована тривожно-депресивна реакція. Суїцидальні думки. Лікування та рекомендації: Стаціонарне лікування! Дулоксетин 30 мг вранці , Саротен 25 мг 3 рази на добу, Гідазепам 0,02 мг на ніч, Карбомазепін 200 мг на ніч, Психотерапія. Наразі [PERSON] продовжує лікування та відвідує лікаря щотижнево. Знову ж таки звертає увагу суду, що у своїх погрозах до неї, [PERSON] систематично вживає фрази: «убью», «взорву», «руки отрежу». У Заявниці є всі підстави боятися таких погроз, оскільки, вся поведінка її чоловіка свідчить про те, що він досить часто ігнорує вимоги законів і що вчинення правопорушень є для нього звичним. В одному із аудіо записів він чітко говорить, що навіть, якщо Заявниця звернеться у поліцію, він зробить так, що ця заява буде знищена. Слід взяти до уваги той факт, що психологічний тиск, маніпуляції, погрози, в тому числі фізичною розправою, вбивством лише зростають і не задоволення заяви буде сприяти його продовженню, залишаючи потерпілу і надалі перебувати з кривдником в небезпечному для неї середовищі. Заявниця через постійні образи, погрози, залякування перебуває у стані безкінечної тривоги та стресу. При цьому, ситуація погіршується, у зв`язку з тим, що подружжя роз`їхалося, і це начебто ще більше «розв`язало руки» чоловіку. Його агресія на неї тільки зростає. У [PERSON] наявні постійні думки про можливу зраду дружини, сама думка про те, що хтось із чоловічої статі, крім нього може бути поруч з донькою, запускає механізм агресії та погроз в бік Заявниці. Постійні побоювання за своє життя, постійна напруга, порушують звичний уклад життя Заявниці. Вона не знає, яка наступна її дія чи слово викличе негативну реакцію у [PERSON] , що він може зробити з нею у такому випадку. Наданими доказами підтверджується, що [PERSON] вчиняє насильство щодо Заявниці, протягом тривалого часу. Спроби поговорити з чоловіком та звернення до поліції не покращують ситуацію а, напроти, після будь-яких дій, спрямованих на захист Заявниці, - агресія та психологічне насильство з боку Заінтересованої особи щоразу посилюється. Заявниця ще раз наголошує на тому, що [PERSON] вже неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за керування автомобілем у нетверезому стані, проте, накладення штрафів та позбавлення права керувати транспортними засобами не «виправило» поведінку чоловіка. Він знову повторював аналогічні дії. Це, на її думку, свідчить про те, що [PERSON] не тривожить навіть потенційна повторна відповідальність за вчинене правопорушення, що може дати йому уявлення про «безкарність» і призвести до тяжких наслідків для Заявниці у майбутньому. Зважаючи на це, вірогідність продовження та подальшого вчинення психологічного насильства Заінтересованою особою щодо Заявниці, а також настання тяжких наслідків для психічного та фізичного здоров`я Заявниці, завдання їй непоправної шкоди - є дуже високою. Тому видача обмежувального припису є необхідним тимчасовим заходом захисту, щоб захистити Заявницю від проявів насильства з боку чоловіка. Посилаючись на викладене, Заявник просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , на строк 6 (шість) місяців, яким: 1) заборонити [PERSON] , [INFO] , перебування в місці реєстрації [PERSON] , [INFO] ; 2) заборонити [PERSON] , [INFO] , наближення ближче, ніж на 100 метрів до місць фактичного проживання/перебування [PERSON] , [INFO] ; 3) заборонити [PERSON] , [INFO] , особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривдникові; 4) заборонити [PERSON] , [INFO] ,вести листування, телефонні розмови з [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року відкрито провадженні у справі. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали подану заяву у повному обсязі, просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Повідомлявся шляхом направлення судової повістки СМС повідомленням, та шляхом направлення пошти на електронну пошту. Будь яких заяв, клопотань на адресу суду не надано. Причини неявки суду не відомі. Суд, розглянувши надані документи та матеріали, вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року). Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14 жовтня 2022 року, який зареєстрований Чугуївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), актовий запис №202, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 14.10.2022 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від даного шлюбу народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження видане Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серія [NUMBER] від 19.05.2023 року, актовий запис № 833. На даний час в провадженні суду знаходиться позов про розірвання шлюбу сторін. Відповідно до наданих [PERSON] електронних доказів роздруківок електронного листування за допомогою месенджера «Telegram» було встановлено, що між нею та [PERSON] постійно виникають конфліктні ситуації, чоловік надсилає їй повідомлення образливого характеру та погрози. Це на думку суду, підтверджує, що [PERSON] систематично протягом певного досить значного періоду часу ображає заявника. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] неодноразово зверталася із заявами до Печерського управління поліції ГУНП в м. Києві про вчинення кримінального правопорушення щодо неї, передбаченого ст.126-1 КК України (Домашнє насильство) її чоловіком [PERSON] . Наразі відомості внесені до ЄРДР і проводяться досудові розслідування. Згідно листа Національної поліції України Головного управління національної поліції у м. Києві Печерського управління поліції від 31.10.2023 року вих. № 578-Аз/125/52/02/2023 повідомлено, що [PERSON] звернулась до Печерського УП ГУНП у м. Києві щодо вчинення її чоловіком [PERSON] дій наприкінці вересня 2023 р., що містять ознаки домашнього насильства та притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності в рамках ст. 173-2 КуПАП. Дане звернення було зареєстроване у журналі ЄО Печерського УП ГУНП у м. Києві за № 26543 від 25.10.2023 та наразі перебуває на розгляді у секторі протидії домашньому насильству Печерського УП та станом на 26.10.2023 по вказаному зверненню проводиться перевірка. Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16 вересня 2023 року вбачається, що за фактами домашнього насильства в період 2022-2023 р. ведеться досудове розслідування в рамках ч.1 ст. 129 КК України (погроза вбивством) та відкрито кримінальне провадження №12023105060000510. Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29 жовтня 2023 р. було зареєстровано кримінальне провадження №12023105060000611 від 29.10.23 р. за ч.1 ст. 182 КК України. Здійснюється досудове розслідування. В листопаді [PERSON] подано 3 (три) заяви за різними подіями про вчинення кримінального правопорушення щодо [PERSON] [PERSON] , передбаченого ст. 126-1 КК України (домашнє насильство). Копію відповідних заяв додаємо. На підставі 3 (трьох) заяв внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023100060002334 від 15.11.2023 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (домашнє насильство). Окрім того в судовому засіданні було встановлено, що заявниця боїться погроз чоловіка, втратила сон та спокій. На підставі психологічного тиску з боку [PERSON] , [PERSON] 23.08.2023 р. була вимушена звернутись до лікаря психіатра зі скаргами на: пригніченість настрою, тугу невмотивоване занепокоєння, надмірну тривогу, внутрішню напругу із неможливістю розслабитися, почуття небезпеки, втрата контролю над ситуацією, розлади сну, суїцидальні думки. Результати психодіагностичного обстеження: Клінічні шкали тривоги та депресії Гамільтона: помірний депресивний та важкий тривожний стан; Госпітальна шкала тривоги і депресії: Клінічно виражена тривога та депресія; Шкала ситуативної й особистісної тривожності Ч.Д. Спілбергера: високі рівні ситуативної тривожності та помірні особистісної тривожності. Опитувальник нервово-психічної напруги: екстенсивна (надмірна) нервово-психічна напруга.Встановлений діагноз: Розлад адаптації. Пролонгована тривожно-депресивна реакція. Суїцидальні думки. Лікування та рекомендації: Стаціонарне лікування! Дулоксетин 30 мг вранці; Саротен 25 мг 3 рази на добу; Гідазепам 0,02 мг на ніч; Карбомазепін 200 мг на ніч; Психотерапія. Даний факт підтверджується отриманою відповіддю на адвокатський запит Відповідно до Договору про надання правничої допомоги №9/2023 від 25.10.2023 року. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 2, 7 частини другої статті 3 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: колишнє подружжя; батьки (мати, батько) і дитина (діти). За тлумаченням статті 3 Європейської Конвенції, Україна має зобов`язання захистити громадян від нелюдського і принизливого поводження і ставлення шляхом вжиття заходів для забезпечення того, щоб особи не піддавалися такому поводженню, включаючи нелюдське і принизливе поводження зі сторони інших осіб (не представників держави). Такі заходи повинні передбачати ефективний захист і включати кроки по попередження нелюдського та принизливого ставлення про яке влада знала чи повинна була знати. У рішенні Європейського Суду по справі Опуз проти Туреччини (Opuz v. Turkey, no. 33401/02, 09.06.2009) суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши відповідальність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини. У своєму рішенні Суд підкреслив, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також вказав, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливим є наявність ефективних механізмів їх реалізації. Суд проголосив, що нездатність держави захистити жінок від домашнього насильства порушує їх право на рівний захист перед законом, навіть за відсутності наміру такої дискримінації. У рішенні Європейського Суду по справі Б. проти республіки Молдова (п. 51), та інших справах Європейський Суд також вказує, що необхідно визначити, чи національна влада знала чи повинна була знати про насильство, від якого потерпала заявниця, та про загрозу повторного насильства, і у випадку якщо так, то чи були вжиті всі розумні заходи для її захисту та покарання винного. Відповідно до пунктів 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушенням прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства. Невжиття своєчасних обмежувальних заходів стосовно кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у цій сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Виходячи з результату аналізу норм закону, які регулюють спірні правовідносини, а також встановивши, що докази, надані на обґрунтування заявлених вимог, вказують безумовно на вчинення [PERSON] фізичного насильства стосовно заявниці у розумінні норм Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначають ризики продовження чи повторного вчинення фізичного насильства та чинники і умови, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи, що є необхідною умовою для застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про видачу обмежувального припису. В силу ч. 3 ст.350-5ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial