Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Орган опіки та піклування звернувся до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] , 2009 р.н. з позовом до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Сквирської міської ради Київської області про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] є батьком [PERSON] , яка цілодобово перебуває в КЗ КОР «Великополовецька спеціальна школа І-ІІ ступенів» де і навчається. Матір дитини померла. Відповідач не виконує обов`язки покладенні на нього, як батько, дитиною не цікавиться, будь-якої допомоги не надає, не слідкує за здоров`ям дитини, участі в її виховання не приймає. [PERSON] зловживає спиртними напоями, не працює, доходу не має. Просили позбавити батьківських прав відповідача стосовно малолітньої [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку на утримання [PERSON] та накласти заборону на відчуження житла, де зареєстрована малолітня [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала на підставах зазначених в позові, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву, заяв чи клопотань до суду не подавав. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, зазначила що [PERSON] переховується від соціальних служб, життям та здоров`ям дитини зовсім не цікавиться, в той час як дитина має вади та розумові відхилення, потребує обстеження, яке неможливо виконати без дозволу батька, місце перебування якого наразі невідоме. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси дитини, даючи оцінку діям відповідача, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Відповідно до ч.2 ст. 150, ч.2 ст. 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) (а.с. 5). Матір дитини, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , померла [INFO] . (а.с.6) Судом встановлено, що [PERSON] є вихованкою КЗ КОР «Великополовецька загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів». Листом від 06.02.2023 за №23 староста с.Руда Білоцерківського району Київської області звернулась до начальника відділу у справах дітей та сім`ї Сквирської міської ради з проханням розглянути питання цілодобового проживання [PERSON] в КЗ КОР «Великополовецька загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» у зв`язку з відсутністю умов проживання за місцем реєстрації дитини, залишенням дитини без догляду батьком, відсутністю продуктів харчування.(а.с.7) Обставини щодо відсутності належних умов проживання підтверджуються актами обстеження умов проживання від 24.12.2022, 17.01.2023.(а.с.12,6) Наказом служби у справах дітей Сквирської міської ради від 21.02.2023, малолітню [PERSON] взято на облік, як таку, яка перебуває в складних життєвих обставинах.(а.с.8) Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює соціальним педагогом в школі, де навчається [PERSON] . Остання після смерті матері завжди знаходиться в освітньому закладі, батько дитиною не цікавиться та не займається, зловживає алкогольними напоями. [PERSON] має мовні вади, слабкий загальний розвиток потребує обстеження та лікування. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] перебуває на обліку як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах, оскільки її матір померла, а батько зловживає спиртними напоями. Вихованням та доглядом за дитиною за місцем її реєстрації не займаються, умови проживання за адресою: [ADDRESS] не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, дитина там без нагляду не забезпечена необіхідними речами та продуктами харчування. Рішенням виконавчого комітету Сквирської міської ради №22/16 від 06.06.2023, затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої доньки [PERSON] (а.с.14). [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, участі у вихованні доньки не бере та не слідкує за її станом здоров`я та розвитку. Не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтерес до її внутрішнього світу, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином встановлено, що [PERSON] не виконує свій конституційний обов`язок, передбачений ст. 51 Конституції України та ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України по утриманню та вихованню дитини, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Оцінивши надані суду докази, ставлення відповідача до позову, відсутність інтересу до розгляду справи в суді, суд вважає, що під час розгляду справи знайшли підтвердження факти, які свідчать про те, що відповідач [PERSON] не виконує свій конституційний обов`язок по утриманню та вихованню дитини, свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків: не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, та спілкування з дитиною в обсязі необхідному для його нормального розвитку. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи та оцінюючі всі докази у справі, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки [PERSON] . При цьому суд наголошує, що у разі зміни поведінки відповідача до своєї доньки, він має право, в порядку ст.169 СК України, на поновлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав відповідача за правилами частин 2 та 3 статті 166 Сімейного кодексу України, не звільняє його від обов`язку щодо утримання дитини. Положеннями ст.180 Сімейного Кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.ст.181, 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, судом зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дитини, що є окремою підставою для стягнення аліментів, а тому вимога про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованою, однак в іншому розмірі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. А тому враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, її потреби, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, виходячи з визначеного законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відсутності інших зобов`язань, суд приходить до висновку про те, що слід стягувати з відповідача аліменти на утримання його неповнолітньої доньки - [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.06.2023 року до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Із довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої 15.06.2023 року № 2023/004488593 виконавчим комітетом Сквирської міської ради встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.25). З урахуванням встановлених вище обставин та положень закону, з метою захисту житлових та майнових прав дитини, слід накласти заборону на відчуження нерухомого майна, в якому зареєстрована [PERSON] . Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача на дитину у розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, то в цій частині позову слід відмовити, оскільки право на стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини повинно виникнути у конкретної особи від дня встановлення опіки над дитиною зі сторони цієї особи. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати наступним чином. Позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини задоволено, отже з відповідача за цю частину позовних вимог слід стягнути на користь держави 1073,60грн., оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору. Що стосується судових витрат за ту частину позовних вимог, в задоволенні якої позивачу відмовлено (стягнення аліментів),то судові витрати в цій частині відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial