Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулись до\~суду із\~позовом про\~стягнення із\~відповідачки на\~його користь суму заборгованості за кредитними договорами та судові витрати по справі. У поданій позовній заяві позивач посилається на те, що 27 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 588812142. Відповідно до реєстру боржників №127 від 29.03.2021 до договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 588812142. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 27477.09 грн., з яких: 7499.5 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19977.59 грн. - сума заборгованості за відсотками. Окрім того, 10 листопада 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір № 03649-11/2020. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону. 11.08.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» укладено договір факторингу № 11082021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інверструм» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 11.08.2021 до договору факторингу № 11082021 від 11.08.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 10920 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 920 грн. - сума заборгованості за відсотками. Також,\~26\~жовтня 2020\~року між\~ТОВ «Гоуфінгоу»\~та [PERSON] \~укладено кредитний\~договір №\~ 3677510105/326777.\~Кредитний договір\~підписано електронним\~підписом позичальника,\~відтвореним шляхом\~використання позичальником\~одноразового ідентифікатора\~і був\~надісланий на\~номер мобільного\~телефону. 08.12.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ ««Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» укладено договір факторингу № 08122021, у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 08.12.2021 до договору факторингу № 08122021 від 08.12.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 7550 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5550 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання за вищевказаними кредитними договорами. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» ні на рахунки попередніх кредиторів. Нарахування відсотків за користування кредитом є абсолютно правомірним, яке підтверджується умовами кредитних договорів та доказами кредитної заборгованості. Крім того, позивач зазначає, що наданий первісним кредитором розрахунок заборгованості жодним чином не суперечить розрахунку, який було додано до позовної заяви на підтвердження розміру заборгованості за договорами, а лише його доповнює та деталізує. Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідачки. Всі нарахування за порушення кредитних зобов`язань здійснювались виключно первісним позикодавцем. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості: за кредитним договором № 588812142 в розмірі 27 477,09 грн.; за кредитним договором № 03649-11/2020 в розмірі 10 920,00 грн. та за кредитним договором № 3677510105/326777 в розмірі 7 550,00 гри. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 45 947,09 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідачки адвокат Сідорова І.А. подала заяву в якій просить справу слухати у її відсутності та відсутності відповідачки та у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. У надісланому на адресу суду відзиві на позовну заяву представник відповідачки вказує на те, що сталою та послідовною є практика Верховного Суду, за якою відсотки у передбаченому договором розмірі можна нараховувати лише в межах строку кредитування, а якщо боржник користується кредитними коштами поза строком кредитування, - нараховуються проценти в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України. У разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. З огляду на те, що позивачем не доведено наявності заборгованості за вищевказаними договорами та наявності у позивача права вимоги, тому просить в задоволенні даного позову відмовити повністю. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Ухвалою суду від 14.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 18.10.2023 представником відповідачки подано відзив на позовну заяву. 30.10.2023 представником позивача подано відповідь на відзив. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.12.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 588812142. \~ \~ \~ \~20.10.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору Права вимоги зазначені у відповідних Реєстрах права вимоги, а Фактор зобов`язувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно договору про надання фінансового кредиту № 03649-11/2020 від 10 листопада 2020 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] , товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3\~000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 09.12.2020. 11.08.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» укладено договір факторингу № 11082021, за яким ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм»» права вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] , що стверджується договором факторингу № 11082021 від 11.08.2021; актом прийому передачі Реєстру боржників до даного договору та витягом з Реєстру боржників № 1 від 11.08.2021. 26.10.2020 між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] , укладено кредитний договір № 3677510105/326777. 08.12.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №08122021, відповідно до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників від 08.12.2021 до Договору факторингу 08122021 від 08.12.2021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 7\~550 грн. Із копій платіжних доручень №0b398b53-e1f3-4490-bd0d-de29579a321 від 27.12.2020 року; №d4cf86a3-e263-454c-b2bf-b8806b9cIdf6 від 28.12.2020 та № d23ce877-38ea-4d5a-9303-f350eba3a0e6 від 30.12.2020 слідує, що [PERSON] від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано кошти згідно договору № 588812142 від 27.12.2020 року. Згідно розрахунків заборгованості\~наданих ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»\~та ТОВ «Таліон плюс»\~визначено розмір заборгованості [PERSON] по кредитному договору №588812142\~від 27.12.2020 та по кредитному договору № 03649-11/2020 від 10.11.2020. Із копії інформаційної довідки\~№ 112/07 від 05.07.2023 вбачається, що ТОВ «Платежі онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомив, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна трансакція на суму 2 000 грн. У відповідності до ст.ст.12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1ст. 1078 ЦК України). Позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 588812142\~від 27.12.2020 від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки позивач посилається на договір факторингу, який був укладений з первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс», однак в матерілах справи вказаний договір відсутній. Крім того, на підтвердження наявності у відповідачки заборгованості за кредитним договором № 588812142 від 27 грудня 2020 року в розмірі 27 477 грн. 09 коп., за кредитним договором № 03649-11/2020 від 10 листопада 2020 року в розмірі 10 920 грн., за кредитним договором № 3677510105/326777 від 26 жовтня 2020 року в розмірі 7 550 грн., позивачем надано копії кредитних договорів, договорів факторингу, витяги з реєстру боржників, а також розрахунки заборгованості за укладеними кредитними договорами Разом з тим, вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачкою коштів на підставі укладених договорів та наявність у відповідачки заборгованості перед позивачем у розмірі, який зазначає позивач. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а, отже, не є належними доказами наявності заборгованості. Зазначені розрахунки з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документами, що створені самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказами наявності заборгованості, на яких наполягає позивач. Суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачці по вищевказаним кредитним договорам були перераховані грошові кошти у розмірах, які зазначені позивачем. Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позовній заяві щодо вказаних кредитних договорів матеріали справи не містять. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю. На підставі п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed