Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Короткий зміст заявлених позовних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі ТОВ ФК «Профіт Капітал») в особі представника Мартиненко В.В. звернулись до суду з позовом до [PERSON] , в якому просять стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № Р29.308.70490 від 06.03.2017 року в сумі 71 251,77 грн , включаючи тіло кредиту, проценти, 3% річних, інфляційні втрати та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивують тим, що 06.03.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі - банк, кредитодавець) та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р29.308.70490. Відповідно до умов договору банк надає позичальнику грошові кошти у сумі 19 999,00 грн строком до 06.03.2020 року, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку за адресою: www.idealbank.ua) згідно з умовами цього Договору. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі надавши кредитні кошти в сумі 19 999,00 грн в строки визначені умовами Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, не повертає заборгованість за договором, у зв`язку з чим відповідно до довідки -розрахунку заборгованість за договором № Р29.308.70490 від 06.03.2017 року станом на 03.12.2020 року становить 60427,24 грн, з яких 18 475, 84 заборгованість за основним боргом, 13 016, 74 заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 28 934, 66 грн заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями. 03.12.2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №12/90 , у відповідності до умов якого ПАТ «Ідея Банк» передав (відступив) ТОВ «ФК Профіт Капітал» права грошових вимог до своїх Боржників за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «Ідея Банк» і цими особами, згідно реєстру боржників, в тому числі і до [PERSON] , а тому з 03.12.2020 року у позивача виникло право вимоги до відповідача. Борг, за яким виникло у позивача право вимоги складає 60\~427,24 грн за кредитним договором № Р29.308.70490 від 06.03.2017 року, з яких 18\~475, 84 заборгованість за основним боргом, 13\~016, 74 заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 28\~934, 66 грн заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями, також заборгованість через неналежне виконання грошових зобов`язань 3% річних за користування кредитом у розмірі 2\~224, 65 грн та інфляційні втрати в сумі 8 599,88 грн. Загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 23.02.2023 року, включаючи тіло кредиту, проценти 3 % річних та інфляційні втрати становить 71\~251, 77 грн. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, просить задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача суму заборгованості 71\~251, 77 грн, судові витрати за сплату судового збору 2\~684, 00 грн та витрати на професійну правничу допомогу 7\~000, 00 грн. Процесуальні дії: Ухвалою суду від 14.11.2023 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позиції сторін: Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, в позовній заяві просять розглянути справу у відсутність позивача та його представника, позов підтримали повністю, не заперечували проти винесення заочного рішення та просили суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На підставі ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На адресу суду повернулось рекомендоване повідомлення. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч . 2 ст. 247 ЦПК України \~розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Мотивувальна частина: Судом встановлено, що 06.03.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі банк, кредитодавець) та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р29.308.70490 (надалі договір кредиту або кредитний договір). Відповідно до п. 1.1 договору кредиту № Р29.308.70490 від 06.03.2017 року, банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 19 999,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно умов договору кредиту та додатками до даного договору, який є його невід`ємною частиною. Згідно п. п. 1.4 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі проценти в розмірі 15,5000 %. річних від залишкової суми кредиту. Також, відповідно до п. п. 1.12 договору кредиту за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до графіку платежів. Банк на виконання умов договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 19 999,00 грн строком до 06.03.2020 року, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами (відповідно до «графіку платежів») згідно з умовами договору. Згідно умов договору кредиту позичальник заявляє та гарантує, що Банк перед укладенням договору кредиту повідомив йому в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначена інформація йому відома та зрозуміла, він ознайомлений із тарифами Банку і згоден з ними. Відповідно до закону України «Про споживче кредитування» реальна процентна ставка складає 198, 60 %.(п. 5.7 Договору кредиту). Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі надавши кредитні кошти в сумі 19 999,00 грн в строки визначені умовами договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] за договором № Р29.308.70490 від 06.03.2017 року станом на 03.12.2020 року становить 60\~427, 24 грн, з яких 18\~475, 84 заборгованість за основним боргом, 13\~016, 74 заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 28\~934, 66 грн заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями. Далі, 03.12.2020 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до п. 2.1 вказаного договору АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», які визначені в реєстрі боржників. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право за договором № Р29.308.70490 від 06.03.2017 року, що укладено між АТ «Ідея Банком» та [PERSON] . Позивач, вправі здійснити нарахування 3% річних та інфляційних втрат за весь час прострочення, що складають: заборгованість за 3% річних за користування кредитом 2224,65 грн; заборгованість за інфляційними втратами 8599,88 грн. Отже, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 23.02.2022 року, включаючи тіло кредиту, проценти, 3% річних та інфляційні втрати становить 71 251,77 грн. Таким чином дані спірні правовідносини виникли з кредитного договору і позивач доводить, що за даним кредитним договором має місце неналежне виконання зобов`язань боржником. Мотиви суду і застосовані норми права: Суд, давши оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, дослідивши письмові докази, доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, прийшов до висновку, що позов ТОВ «ФК «Профіт\~Капітал» підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити\~гроші тощо) або утриматися вiд вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Суд вважає, що [PERSON] дійсно уклала кредитний договір № Р29.308.70490 з публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» 06.03.2017 року. В свою чергу Банк виконав свої зобов`язання та надав [PERSON] кредит, надавши кошти на поточні потреби в сумі 19 999 грн на її рахунок. В свою чергу згідно з умовами кредитного договору [PERSON] , як позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором та підписаним ним паспортом споживчого кредиту, однак свої зобов`язання за договором не виконала та своєчасно борг не повернула. Заборгованість за кредитом складає згідно довідки розрахунку станом на 03.12.2020 року становить 60 427,24 грн. Також відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. В свою чергу ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 27414,61 грн на підставі укладеного договору факторингу з ПАТ «Ідея Банк», що підтверджується наданими суду договором про відступлення права вимоги та реєстром. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ст. 524 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, три проценти річних та інфляційні втрати повинні нараховуватися на суму основного боргу. Суд вважає, що вимоги позивача правомірні щодо стягнення даних нарахувань та з відповідача належить стягнути 3 % річних в сумі 2224,65 грн та інфляційні втрати в розмірі 8599,88 грн. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду у розмірі 2684,00 грн, а також судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000, 00,що підтверджується договором про надання правової допомоги з Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог», актом прийому-передачі наданої правової допомоги, платіжним дорученням, додатковою угодою до договору про надання правової допомоги з Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог». На підставі т.\~ст.\~4, 258-259,\~265,281-283, 289\~ЦПК України,\~суд

Outcome: approved