Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

У вересні 2023 [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 10.06.1995 року у Мовчанівській сільській раді Ружинського району Житомирської області, актовий запис № 7. Також позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позову вказано, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, сторони припинили сімейні відносини та ведення спільного господарства, при цьому відповідач не бажає з`являтися до органу державної реєстрації для подання заяви про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 27.10.2023 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом)\~ учасників справи у відкритому судовому засіданні. 06.12.2023 позивач звернулась через канцелярію суду із заявою, в якій позов про розірвання шлюбу просить розглядати без її участі, позов підтримує та залишає судовий збір за собою. 06.12.2023 відповідач звернувся через канцелярію суду з заявою, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 10.06.1995 сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований Мовчанівською сільською радою Ружинського району Житомирської області, актовий запис № 7, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Під час реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». В матеріалах справи відсутні відомості про наявність у сторін спільних неповнолітніх дітей. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даній справі суд враховує, що з позовом про розірвання шлюбу позивач звернулась у вересні 2023, підтримала вимоги в заяві від 06.12.2023, відповідач позов визнає. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). На підставі поданої позивачем заяви суд залишає судовий збір за позивачем.

Outcome: approved