Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

АТ "АКЦЕНТ-БАНК" (скорочена назва АТ "А-Банк") звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 28414,08 грн за кредитним договором №б/н від 09.09.2016 року. З позовної заяви вбачається, що 09.09.2016 року [PERSON] подала в А-Банк Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг з метою отримання кредиту. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідачка отрималатв А-Банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею і банком кредитний договір. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором про надання кредитних коштів виконав. Однак відповідачка умови договору не виконує, порушує строки повернення кредиту та сплати процентів, тому станом на 27 вересня 2023 року за нею виникла заборгованість в сумі 28414,08 грн., з яких: 17421,60 грн - заборгованість за кредитом; 10992,48 грн - заборгованостість по процентах за користування кредитом. Тому позивач просить стягнути з відповідачки в користь АТ «АКЦЕНТ-БАНК» 28414,08 грн заборгованості за кредитом та відсотками і 2684,00 грн судових витрат. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи судом в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, не подала суду відзив на позовну заяву. Дослідивши позовні вимоги, письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно статуту АТ "АКЦЕНТ-БАНК" є правонаступником прав та обов`язків ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" у зв`язку з тим, що рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 змінено організаційно-правову форму та назву з публічного акціонерного товариства на акціонерне товариство, про що були внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Встановлено, що 09 вересня 2016 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н шляхом підписання відповідачкою Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 10). З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.5-9) та виписки по картці (а.с.11-22) вбачається, що станом на 27.09.2023 року заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № б/н від 09.09.2016 року становить 28414,08 грн, з яких: 17421,60 грн - заборгованість за кредитом; 10992,48 грн - заборгованостість по відсоткам. У Анкеті-заяві від 09 вересня 2016 року, підписаній сторонами, відсутня інформація про те, яка кредитна картка видана відповідачці, відсутні умови договору про встановлення розміру відсотків за користування кредитними коштами та порядок їх сплати, хоча банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримала в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості - відсотки за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З виданої АТ «Акцент-Банк» довідки за картками вбачається, що [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та їй видано наступні картки: № [NUMBER] зі стороком дії до серпня 2020 року та № [NUMBER] зі строком дії до грудня 2024 року (а.с.24). З виданої АТ «Акцент-Банк» довідки за лімітами вбачається, що за [PERSON] рахується кредитний договір б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC00000600319) від 09.09.2016 року. За період з 09.09.2016 року по 27.09.2023 року за вказаним кредитним договором встановлювались такі ліміти: 09.09.2016 - 6000,00 грн; 14.10.2016 р - 9000,00 грн; 24.11.2016 р - 11000,00 грн; 13.12.2016 р - 13000,00 грн; 21.09.2017 р - 18000,00 грн; 19.12.2017 р - 23000,00 грн; 27.11.2020 р - 21695,26 грн; 15.01.2021 р- 18728,07 грн; 11.12.2021 р - 18050,00 грн; 26.04.2023 р - 117421,60 грн; 21.07.2023 р - 17500 грн (а.с.23). Позивач не надав доказів про те, які Тарифи і які відсотки були погоджені А-Банком з відповідачкою при підписанні Анкети-заяви, а також, що саме наданий суду Витяг з Умов і Правил розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась з ним, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку і що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати відсотків та, зокрема, у зазначеному в цих документах розмірі і порядку нарахування. Також суд вважає, що Витяг з Тарифів користування кредитною карткою "Універсальна", "Універсальна GOLD" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК", які розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms, не містять підпису відповідачки, не конкретизують, який саме Тариф обслуговування та який вид кредитної картки застосований до правовідносин з відповідачкою, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 09.09.2016 р. шляхом підписання Анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у формі відсотків за користування кредитом. Крім того, враховуючи, що Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms), неодноразово змінювалися самим АТ "АКЦЕНТ-БАНК" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (09.09.2016) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (09.11.2023), то суд вважає, що кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-якій редакції, що найбільш сприятливий для задоволення позову. Тому у суду не має підстав вважати, що Умови та правила надання банківських послуг є договором приєднання у розумінні ст.634 ЦПК України. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Тарифи і Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Вказана правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду № 342/180/17 від 03 липня 2019 року. Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організації споживачів. Положення Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09.04.1985року №39/248, наголошує: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачі мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Закріпивши принцип змагальності сторін, гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень ( ст. 81 ЦПК України). Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24, 129). Тому, враховуючи, що позивачем не доведені підстави стягнення з відповідачки відсотків за кредитним договором, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині. Разом з тим, з розрахунку заборгованості, який наданий позивачем, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь Банку заборгованості за кредитом в розмірі 17421,60. Водночас у задоволенні інших вимог, передбачених Умовами та правилами надання банківських послуг, слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 61,3 % або 1645,29 грн.

Outcome: partial