Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Селезньов М.В., повноваження якого підтверджені ордером на надання правничої (правової) допомоги та не обмежені договором, звернувся до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 02.11.2013 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 1053. На обґрунтування позову зазначив, що з 02.11.2013 позивачка з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі подружжя має трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказав, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам позивача, останнім часом шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Потреба у наданні строку на примирення відсутня. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити. Позивач та представник позивача [PERSON] адвокат Селезньов М.В. у судове засідання не з`явилися, згідно з позовною заявою просили розгляд справи проводити у відсутності позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була належним чином повідомлений. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочно. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 02.11.2013 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 1053, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі подружжя має трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Протягом останнього часу між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства вони не ведуть, що вбачається із позовної заяви. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки позивач не має. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що відповідач не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, набуте внаслідок укладення шлюбу. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки позивач не має; відповідач заперечень проти позову не висловив, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved