Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовном, в якій просять визнати ними\~право спільної\~часткової власності\~на квартиру\~ [ADDRESS] в\~розміром частки\~1/5\~у кожного\~співвласника.В обґрунтування вимог зазначають, що 19.08. 2008 рішенням Вугледарського міського суду Донецької області визнано відумерлою та передано у власність територіальної громади м. Вугледар Донецької області спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , який мешкав у квартирі [ADDRESS] . В ході розгляду справи судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] складається з однокімнатної квартири [ADDRESS] , розташованої за вказаною адресою, загальною корисною площею 37,8 кв.м та житловою площею 15,6 кв.м. Вказане майно належало спадкодавцеві на підставі договору міни від 26.11.2003 року. 18 .02.2009 Рішенням № 66 виконкому Вугледарської міської ради, квартира [ADDRESS] , як службова, була надана позивачу [PERSON] на підставі ордеру. З лютого 2009 року [PERSON] та члени її родини проживали, користувалися даною квартирою, були в ній зареєстровані. 17.01. 2018 Рішенням виконкому Вугледарської міської ради №9, квартира [ADDRESS] виведена зі складу службових і залишена в користуванні [PERSON] та її родини, що складалася з п`яти осіб. 05.02. 2018 [PERSON] , дві її доньки та два онука приватизували вказану квартиру та отримали Свідоцтво про право спільної часткової власності № 04546 від 05.02.2018 року, видане Комунальним підприємством «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради» на підставі розпорядження № 4546 від 05.02.2018 року. 22.02. 2018 позивачі звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про реєстрацію права спільної часткової власності на зазначену квартиру, однак їм було відмовлено з причини встановлення суперечностей між заявленими і зареєстрованими речовими правами на зазначене майно, а саме наявний в реєстрі запис про право власності на квартиру [PERSON] . 16.08.2021 [PERSON] звернулася до Східного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м.Харьків) з просьбою роз`яснити можливість реєстрації права власності на квартиру її та членів її родини. 14.09.2021 року Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харьків) у тісті повідомило [PERSON] про те, що для подальшої реєстрації права власності за нею та членами її родини, необхідно територіальній громаді м. Вугледара звернутися до державного реєстратора або нотаріуса для реєстрації права власності за територіальною громадою. 08.05.2023 [PERSON] звернулася з письмовою вимогою до керівника Вугледарської міської військової адміністрації Волноваського району Донецької області про вчинення дій щодо реєстрації права власності на квартиру за територіальною громадою м. Вугледар, так як своєчасне не виконання цих дій, перешкоджає їй та членам її родини на зареєструвати спільне право власності на квартиру. 25.05.2023 Вугледарська міська військова адміністрація листом повідомила, що здійснити реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за територіальною громадою м.Вугледар не вбачається за можливе, в зв`язку з відсутністю право установчих документів необхідних для цього. Таким чином, вчиняючи правочини з квартирою радою не була здійснена реєстрація права власності на квартиру, як то було передбачено нормами закону, відповідно, не можливість реєстрації права за позивачами є наслідком не припинення в реєстрі речових прав права власності на квартиру [PERSON] та відсутності правовідносин чи правочину щодо переходу права власності на квартиру від попереднього зареєстрованого власника і позивачами - новими власниками, тому з вказаних причин останні вимушені звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 24.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, справа вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 29.11.2023 клопотання представника позивачів задоволено, залишено без розгляду позовну вимогу в частині визнання припиненим право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Ященко І.О. підтримали позов та просили визнати за позивачами право спільної часткової власності на вищевказану квартиру . Представник відповідача [PERSON] , у судовому засіданні, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 19 серпня 2008 року, визнано відумерлою та передано у власність територіальної громади м. Вугледар Донецької області спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , який мешкав у квартирі [ADDRESS] (а.с. 24). В ході розгляду справи судом встановлено, що рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 19.08. 2008 визнано відумерлою та передано у власність територіальної громади м. Вугледар Донецької області спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , який мешкав у квартирі [ADDRESS] (а.с.24). Рішенням виконкому Вугледарської міської ради від 18.02. 2009 № 66, надано [PERSON] квартиру [ADDRESS] , як службову на підставі ордеру (а.с. 25). Рішенням виконкому Вугледарської міської ради № 9 від 17.01 2018 , квартира [ADDRESS] виведена зі складу службових комунального підприємства «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради» і залишена в користуванні [PERSON] та її сім`ї, що складалася з п`яти осіб(а.с. 26). 05.02.2018 [PERSON] , дві її доньки та два онука приватизували вказану квартиру, що підтверджується Свідоцтвом про право спільної часткової власності № 04546, видане Комунальним підприємством «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради» на підставі розпорядження № 4546 від 05.02.2018 року(а.с.27). 22.02 2018 позивачі звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про реєстрацію права спільної часткової власності на зазначену квартиру, однак Рішенням державного реєстратора від 27.02.2018 року їм було відмовлено з причини встановлення суперечностей між заявленими і зареєстрованими речовими правами на зазначене майно, а саме наявний в реєстрі запис про право власності на квартиру за [PERSON] (а.с. 34-35). 16.08.2021 [PERSON] звернулася до Східного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м.Харьків) з просьбою роз`яснити можливість реєстрації права власності на квартиру її та членів її родини(а.с. 36). 14.09.2021 Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харьків) повідомило [PERSON] про те, що для подальшої реєстрації права власності за нею та членами її родини, необхідно територіальній громаді м. Вугледара звернутися до державного реєстратора або нотаріуса для реєстрації права власності за територіальною громадою(а.с. 37-39). 08.05.2023 [PERSON] звернулася з письмовою вимогою до керівника Вугледарської міської військової адміністрації Волноваського району Донецької області про вчинення дій щодо реєстрації права власності на квартиру за територіальною громадою м. Вугледар, так як своєчасне не виконання цих дій, перешкоджає їй та членам її родини на зареєструвати спільне право власності на квартиру. 25.05.2023 Вугледарська міська військова адміністрація листом повідомила, що здійснити реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за територіальною громадою м.Вугледар не вбачається за можливе, в зв`язку з відсутністю право установчих документів необхідних для цього. Отже, звернення позивачів до суду обмовлене відмовою реєстратора у задоволенні їх заяви у проведенні реєстраційних дій. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно ч. 1 та 2\~ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою (ч. 1 ст.1277 ЦК України). Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна(ч.3 ст.1277 ЦК України). Частиною першої ст. 143 Конституції України визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування з Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до статті 182 ЦК України, право власності та інші речові трава на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до пунктів 1, 9 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових драв на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав. Статтею 3 Закону (редакція якого діяла на момент визнання спадщини, за фактом смерті [PERSON] , відумерлою -2008 р.) було передбачено, що відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Відповідно до ст.4 Закону в редакції, що діяла на момент набуття відповідачем права власності на квартиру, зазначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно територіальної громади здійснюється за заявою органу, уповноваженого управляти комунальним майном. Редакція статті 3 Закону на момент звернення позивачів за реєстрацією права власності на квартиру (2018 року), передбачає, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частина 2 ст. 3). Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. (частина 3 ст.3) Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом і ч.4 ст.3). Частиною першою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових драв на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав, серед яких подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Відомості державного реєстру прав на нерухоме майно презумуються правильними, доки не доведено протилежно, тобто державна реєстрація права на певну особу не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює запит на презумпцію права такої особи ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 2 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19, пункт 6.30), від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18, пункт 4.17), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13)). Наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право, створює презумпцію належності права особи, яка ним володіє внаслідок державної реєстрації (buchbesitz (нім. - книжкове володіння) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14- 67цс20, пункт 70)). Таким чином, зважаючи на смерть попереднього власника квартири [ADDRESS] - [PERSON] , і відсутності спадкоємців за законом та заповітом, право власності [PERSON] припинилося. Після вступу в законну силу рішення Вугледарського міського суду від 19.08.2008, щодо визнання відумерлою спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] до складу якої входила квартира, Вугледарською міською радою, як представницьким органом територіальної громади, в подальшому, реалізуючи своє право власності на квартиру, розподілила квартиру в користування позивачу [PERSON] та членам її родини, а в подальшому у 2018 році затвердила приватизацію квартири позивачами по справі, однак вчиняючи правочини з квартирою радою не була здійснена реєстрація права власності на квартиру, як то було передбачено вищенаведеними нормами права. Відповідно до ч. 1\~ст. 328 ЦК України,\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України,\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, \~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до положень\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, судом встановлено, що відповідачем не оспорює право позивачі на спірне майно. Таким чином, враховуючи що не можливість реєстрації права за позивачами є наслідком не припинення в реєстрі речових прав права власності на квартиру [PERSON] та відсутність правовстановлюючих документів, щодо переходу права власності на квартиру від попереднього зареєстрованого власника і новими власниками, відсутність у позивачів передбаченої в законодавстві процедури можливості ініціювати припинення запису про право власності в Державному реєстрі на об`єкт нерухомого майна, який належить позивачам на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності, у зв`язку з чим право позивачів підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved