Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Позивач ДКП «Луцьктепло» звернулося в суд з позовом до відповідачів\~ [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24 вересня 2013 року №577-1 ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м. Луцьку. Відповідачі, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , є споживачами послуг по теплопостачанню, що надаються ДКП «Луцьктепло» у вказану квартиру. Свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг відповідачі належним чином не виконували, а тому станом на 01 травня 2023 року за їхнім особовим рахунком утворилась заборгованість по теплопостачанню в розмірі 40\~524,15 гривень. З врахуванням наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь ДКП «Луцьктепло» заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 40\~524,15 гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 07 червня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Станом на 30 листопада 2023 року відзив на позовну заяву від відповідачів до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. Представник позивача ДКП «Луцьктепло» в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явилися,\~хоча належним\~чином повідомлялись\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи. Відповідачам копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної з додатками направлена за адресою зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Довідкою про перевірку статусу відстеження поштового відправлення підтверджується, що відповідне поштове відправлення вручено за під час доставки «за довіреністю». Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у цій справі, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Згідно з ст. ст. 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Перелік житлово-комунальних послуг визначений ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 68 ЖК України передбачено обов`язок наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які, відповідно до вимог ст. 67 ЖК України, включають послуги по наданню теплової енергії. Суд встановив, що відповідачі мають зареєстроване місце проживання в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру (а. с. 11) та інформацією з Реєстру Луцької міської територіальної громади (а. с. 14). Позивач у вказану квартиру надає послуги по теплопостачанню, на підтвердження чого суду надається два розрахунки «послуг з постачання теплової енергії» за період з жовтня 2018 року по березень 2023 року (а. с. 5 та а. с. 7), дослідивши які суд вважає дані докази такими, що не можуть бути покладені в основу рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 81 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Досліджені судом розрахунки заборгованості за послугу з постачання теплової енергії (а. с. 5, 7) дають підстави для висновку, що такі розрахунки не відповідають критерію достовірності доказів, оскільки містять суперечливу інформацію. Зокрема, обидва розрахунки виконані за однаковий період - з жовтня 2018 року по березень 2023 року, стосуються споживача за адресою: [ADDRESS] , розрахунки проведені за одну й ту ж послугу, однак загальна сума заборгованості у вказаних розрахунках різна. За вказаних обставин суд позбавлений можливості встановити дійсну заборгованість відповідачів за послугу з постачання теплової енергії. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях. Отже враховуючи, що стороною позивача надано два розрахунки заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, однак не обґрунтовано належність достовірність кожного із них, виходячи із принципу заборони припущень при доказувані позовних вимог, суд вважає, що позов в цій стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії до задоволення не підлягає. Щодо іншої частини позовних вимог судом встановлено, що відповідачі також отримують послуги з «абонентського обслуговування опалення» та «абонентського обслуговування гаряча вода». На підтвердження надання вказаних послуг позивачем надано відповідні розрахунки, згідно яких заборгованість відповідачів в загальному розмірі становить 604,15 гривень, з яких 370,82 гривень - заборгованість за абонентське обслуговування опалення та 233,33 гривень заборгованість за послугу абонентського обслуговування гарячої води (а. с. 6). За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частина перша ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, проаналізувавши зібрані та дослідженні у справі докази, суд дійшов висновку, що розрахунки заборгованості в розмірі 604,15 гривень, проведені позивачем ДКП «Луцьктепло», є обґрунтованими, будь-яких підстав для сумніву в достовірності вказаних доказів в суду немає. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позов в частині позовних вимог в сумі 604,15 гривень підставний та підлягає до задоволення, в той час, як в задоволенні позову в частині стягнення в сумі 39\~920, 00 грн. слід відмовити. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача слід стягнути також 40,26 грн. сплаченого судового збору тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.64, 67, 68 ЖК УРСР, ст.ст.11, 509, 526, 625 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: partial