Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Інтернет-магазину «4-К» (4-К.com.ua) про порушення прав споживача, в обґрунтування якого зазначив, що він придбав у інтернет-магазині «4-К» телевізор Linsar 50UHD20F, маркування W22-CI8926 за ціною 9249,00 грн. Після чотириденної роботи телевізора, і приблизно 10-12 годин функціонування, а саме 21.08.2022 року, пропало зображення. Про що свідчить, що товар не належної якості. Також на цей товар немає інструкції на українській мові та відсутня інформація на самому пристрої на українській мові, що свідчить про відсутність сертифікації товару в Україні та продавець приховав цю інформацію від покупця. Тому, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права, в якій просить відповідача замінити неякісний товар на товар належної якості, або товар другої моделі з заявленими технічними характеристиками та стягнути з відповідача компенсацію за заподіяну моральну шкоду у розмірі 4500 грн. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 07 листопада 2023 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] , про витребування доказів. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] , про витребування доказів. 05 грудня 2023 року [PERSON] заявив відвід судді Цендрі Н.В. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді. 05 грудня 2023 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] , про призначення експертизи. Позивач [PERSON] у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову, з викладених у ній підстав. Повідомив, що на сайті OLX знайшов повідомлення про продаж телевізорів, ціна була зазначена нижче ніж в магазині, тому вирішив придбати в інтернету, зателефонував по зазначеному телефону, йому підтвердили якість. Коли отримував телевізор на Новій Пошті перевірив телевізор, він працював, позивач сплатив за телевізор гроші, але на четвертий день на телевізорі зникло зображення. Він звернувся до Інтернет-магазину «4-К», з вимогою замінити неякісний товар на товар належної якості, після чого йому було запропоновано, за свої кошти, прислати телевізор не на адресу інтернет-магазину, а на невідому адресу, такі дії відповідача позивач розцінив, як шахрайство, тому телевізор на зазначену відповідачем адресу не направив. Крім того, в судовому засіданні 21.11.2023 року повідомив, що відповідач періодично дзвонив йому, також дзвонив коли справа знаходилася в суді, та пропонував вирішити спір мирним шляхом, то пропонував відремонтувати телевізор, то замінити на кращий. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, з заявою до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався, відзив на позов не подав. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву, тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] придбав в інтернет-магазині «4-К» телевізор Linsar 50UHD20F, маркування W22-CI8926 за ціною 9249,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 17.08.2022, та документом на переказ готівки №327607844 від 17.08.2022.(а.с.5,6) 22.08.2022 [PERSON] звернувся до керівника Лозівської міської прокуратури зі скаргою, в якій зазначив, що після чотириденного працювання телевізор перестав працювати, зникло зображення. На телефонні дзвінки продавці не відповідають, підозрює про шахрайство та продаж товарів неналежної якості. (а.с. 3) 22.08.2022 на телефон позивача надійшло смс-повідомлення в якому зазначені умови відправлення телевізора на гарантійне обслуговування. (а.с. 41-45). 23.08.2022\~року [PERSON] \~надіслав до\~інтернет-магазину\~«4-К» (4-К.com.ua)\~претензію,\~в якій\~просив мирним\~шляхом замінити\~товар на\~такий же\~товар або\~аналогічний товар\~належної якості,\~з такими\~ж характеристиками. При цьому [PERSON] посилався на ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів». (а.с. 4). 14.11.2022\~року [PERSON] \~звернувся зі\~скаргою до\~Лозівської окружної\~прокуратури.\~В якій\~просив прийняти\~законні дії\~та з`ясувати\~ФОП магазину\~«4-К» (4-К.com.ua), для подальшого його звернення до суду за ст.190 КК України та порушенні прав споживачів.(а.с.29) 18.11.2022 року копія звернення [PERSON] від 14.11.2022 року направлено до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області для розгляду по суті (а.с.28,53) 28.11.2022 року начальник Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Мєлєшев С.Б. надав відповідь [PERSON] , згідно якої його заява про порушення прав споживача була зареєстрована та за результатами розгляду було встановлено наявність фактичних цивільно-правових відносин між сторонами спору та наявність спору між ними, які вирішуються виключно в цивільному порядку, а тому вважають відсутність в діянні складу кримінального правопорушення та було припинено розгляд заяви. (а.с.51,52) Відповідно до статті 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 8,11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір, укладений на відстані, договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку. Засоби дистанційного зв`язку телекомунікаційні мережі, поштовий зв`язок, телебачення, інформаційні мережі, зокрема Інтернет, які можуть використовуватися для укладення договорів на відстані. Права споживача в разі укладення договору на відстані регулюються статтею 13 Закону України «Про захист прав споживачів», яка є спеціальною для такого виду договорів. Перед укладенням договорів на відстані продавець (виконавець) повинен надати споживачеві інформацію про: 1) найменування продавця (виконавця), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії; 2) основні характеристики продукції; 3) ціну, включаючи плату за доставку, та умови оплати; 4) гарантійні зобов`язання та інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом продукції; 5) інші умови поставки або виконання договору; 6) мінімальну тривалість договору, якщо він передбачає періодичні поставки продукції або послуг; 7) вартість телекомунікаційних послуг, якщо вона відрізняється від граничного тарифу; 8) період прийняття пропозицій; 9) порядок розірвання договору (ч. 2 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів»). Відповідно до ч.4,7ст.13 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця)про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. Якщо відповідно до абзацу другого частини третьої цієї статті підтвердження інформації не вимагається, споживач може розірвати договір протягом чотирнадцяти днів з моменту його укладення. До договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами п`ятою-дев`ятою статті 12цього Закону. Згідно з ч. 7 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» для здійснення права на розірвання договору споживач повинен зберігати одержану продукцію у незміненому стані. Знищення, пошкодження або псування продукції, що сталося не з вини споживача, не позбавляє споживача права на розірвання договору. Зменшення вартості продукції внаслідок відкриття упаковки, огляду чи перевірки продукції не позбавляє права споживача на розірвання договору. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 цього Закону, гарантійний строк це строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця) або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар (частина перша статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів»). Відповідно до частини третьої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Істотним недоліком Закон називає такий недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак, а саме: він взагалі не може бути усунутий, його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів, він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (пункт 12 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»). Таким чином, відповідно до наведеної норми матеріального права, підставою для задоволення вимоги про розірвання договору та повернення сплаченої суми за товар, є істотний недолік цього товару, який робить неможливим його використання в цілому, після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак, а саме: він взагалі не може бути усунутий, його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів, він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Судом встановлено, що позивач в інтернет-магазині «4-К» (4-К.com.ua) придбав телевізор, який 17.08.2022 забрав на Новій Пошті. Як зазначає позивач, після чотирьохденного використання, на телевізорі пропало зображення. З позовної заяви вбачається, що позивач зв`язався з продавцем по телефону, та на його вимогу заміни неякісного товару на товар належної якості, йому було запропоновано прислати телевізор за його кошт, на невідому адресу. Суд звертає увагу, що згідно з фотокопій смс-повідомлень інтернет-магазин «4-К» (4-К.com.ua) повідомив умови відправлення телевізора на гарантійне обслуговування, та в пункті 4 зазначив, що відправка телевізора на гарантійне обслуговування за рахунок Продавця (а.с.41-45). Тобто з викладеного вбачається, що відправка телевізора на гарантійне обслуговування повинна була відбуватися за рахунок відповідача, таким чином, зазначене спростовує твердження позивача про те, що позивачу було запропоновано прислати телевізор за його кошти. При вирішенні даної справи, суд бере до уваги, те що відповідач за допомогою смс-повідомлення пропонував позивачу відправити телевізор на гарантійне обслуговування, однак, незважаючи на вказану пропозицію, [PERSON] не погодився відправляти телевізор на гарантійне обслуговування, чим унеможливив з`ясування питання про те, чи є в наявності та чи можна реально усунути вказаний ним недолік, в який строк і чи буде проявлятися цей недолік знову після його усунення, тобто з`ясувати, чи має товар недолік, а якщо має - то чи є такий недолік істотним, що надало б відповідачу достатні правові підстави для задоволення заяви позивача. Доводи позивача про те, що відповідач є шахраєм, оскільки йому продали неякісний товар та в смс-повідомленні адресу відправки телевізора вказали не адресу інтернет-магазину, а невідому адресу, є необґрунтованими, так судом було встановлено, що позивач 17.08.2022 забрав на Новій Пошті телевізор, як зазначає позивач в позові 21.08.2022 пропало зображення, з наданих до суду фотокопій смс-повідомлень, вбачається, що 22.08.2022 [PERSON] надіслані умови відправки телевізора на гарантійне обслуговування, тобто відповідач не ховався від позивача, не намагався уникнути зобов`язань, передбачених чинним законодавством, а навпаки на повідомлення позивача відразу направив умови, як необхідно відправити телевізор для його обслуговування. Крім того, позивачем в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не було надано до суду належних та допустимих доказів стосовно того, що телевізор має якісь недоліки, чи якісь несправності, тобто позивачем взагалі не надано доказів про те, що телевізор не працює. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 4 статті 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про захист прав споживача є недоведеними, оскільки позивач не надав суду належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо порушення договірних відносин між ним та відповідачем. Матеріали справи не містять факту наявності істотного недоліку, що виник з вини продавця/виробника. Таким чином, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведені та необґрунтовані, тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю. Відповідно до ч.7 ст.141 ЦПК України зазначено, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Отже, на підставі ч. 7ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed