Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

27.09.2023 до суду від представника позивача - адвоката Галкіної Яни Геннадіївни надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частин доходів щомісячно. Позов обґрунтовано тим, що у зареєстрованому шлюбі у сторін народилася [INFO] донька [PERSON] . На даний час шлюб між ними розірвано. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу добровільно не надає, незважаючи на те, що він є працездатним, офіційно працює в ДП «Антонов», має дохід близько 30 000 грн. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Ухвалою від 10.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 30.10.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зобов`язати позивача надати можливість для спілкування з донькою. Заперечення щодо позову обґрунтовані тим, що зі сторони позивача не було зроблено жодної спроби щодо встановлення домовленості для добровільної сплати аліментів. Позов подано передчасно і безпідставно, так як відповідач не заперечує свого обов`язку утримання дитини та сплати аліментів на її користь і відкритий для домовленостей з позивачем у будь-який момент. Доказів на підтвердження мого місця роботи та розміру заробітної плати позивачем не надано. Також зазначив, що на його утриманні перебуває хвора мати [PERSON] , 1958 р.н., яка хворіє онкологією. Разом з відзивом на позовну заяву відповідач подав до суду клопотання про повернення позовної заяви позивачеві, як такої, що подана передчасно, та клопотання про надання додаткового часу для мирного врегулювання спору. Відповіді на відзив від позивача до суду не надходило. Враховуючи те, що справа розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження, суд, дослідивши подані відповідачем клопотання дійшов висновку про те, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Щодо клопотання про надання часу для мирного врегулювання спору. Згідно з ч. 7 ст. 49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до положень ч. 1-4 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача ознайомився з матеріалами справи 17.10.2023, однак до суду не надано доказів того, що ним вчинялися будь-які дії щодо мирного врегулювання спору з позивачем, будь яких спільних заяв з даного приводу сторонами подано до суду також не було. Щодо клопотання про повернення позовної заяви, то підстави для повернення позовної заяви чітко визначені нормами ЦПК України, а саме ст. 185 ЦПК України, однак зазначена відповідачем підстава не входить до вказаного переліку. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини дійшов наступного висновку. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.01.2014, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.12.2019 розірвано. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] . Як стверджує позивач, та не заперечується відповідачем, дитина постійно проживає з матір`ю. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заперечуючи проти заявленого позову, відповідач посилався на те, що він позивачем не надано доказів того, що він має дохід 30 000 грн, а також те, що в нього на утриманні перебуває непрацездатна мати. Однак відповідачем до суду не надано жодних належних та допустимих доказів та підтвердження чи спростування вказаних обставин. Подана до суду копія пенсійного посвідчення [PERSON] та копія виписки з медичної картки стаціонарного хворого не є належним доказом перебування вказаної особи на утримання відповідача [PERSON] . Оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідач є дієздатною особою, належних доказів того, що у нього на утриманні перебувають непрацездатні особи, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка була звільнення від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,60 грн на користь держави.

Outcome: approved