Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

У липні 2023 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] , у якій позивач просив суд: -визнати протиправними дії ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» щодо передачі ТОВ «Українське Бюро Кредитних Історій» інформації для внесення запису в кредитну історію [PERSON] про грошові зобов`язання в розмірі 32\~654,30 грн., що відображена як інформація за договором (002407769); -зобов`язати ТОВ «Українське бюро кредитних історій» вилучити з кредитної історії [PERSON] інформацію про грошове зобов`язання в розмірі 32\~654,30 грн. перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», що відображена як інформація за договором (002407769). Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що між ним та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», яке є правонаступником ПАТ «АКТАБАНК», відсутні будь-які боргові зобов`язання про що свідчить рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.07.2021 (справа №932/139/21), яким відмовлено вказаному товариству у стягненні з нього заборгованості у зв`язку з ненаданням доказів наявності боргових зобов`язанні, а саме кредитного договору від 16.03.2012. З огляду на вищевикладене та враховуючи відсутність його згоди на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро щодо нього, позивач вважає за необхідне звернутися до суду з даним позовом оскільки зазначення інформації в кредитній історії щодо наявності не виконаних зобов`язань за кредитним договором від 16.03.2012 негативно впливає на його кредитний рейтинг, що тягне за собою наслідки у вигляді можливої відмови у видачі кредиту. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.07.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було надано відзив та заперечення (на відповідь на відзив), доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами, оскільки кредитний договір від 16.03.2012 не визнано не дійсним, а обставини встановлені у рішенні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.07.2021 не мають преюдиційного значення для вирішення даного спору. Позивачем надано відповідь на відзив, доводи викладені в якому зводяться до підтримки заявлених позовних вимог та акцентування уваги на тому, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано кредитного договору від 16.03.2012, що виключає правомірність наявності запису про боргові зобов`язання. Відповідачем «Українське Бюро Кредитних Історій» відзиву не надано. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне, зазначити наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до виписки з сайту «Українське Бюро Кредитних Історій», за заявою ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», внесено інформацію, що за [PERSON] , за договором від 16.03.2012 рахується заборгованість у розмірі 32\~654,30 грн.; кредит відкритий; термін кредиту до 05.09.2014. Згідно копії рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.07.2021 (справа №932/139/21), позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] , про стягнення заборгованості у розмірі 32\~654,30 грн. за кредитним договором від 16.03.2021, залишено без задоволення. Як вбачається з зазначеного рішення, підставою для відмови в задоволенні заявлених позовних вимог є відсутність доказів щодо факту укладення між ПАТ «АКТАБАНК», правонаступником якого за договором факторингу є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та [PERSON] кредитного договору від 16.03.2012. Відповідно до копії доданої до позову заяви від 25.05.2023 адресованої ТОВ «Українське бюро кредитних історій», з доказами відправлення, [PERSON] висловлено вимогу про виключення з кредитної історії інформації про заборгованість у розмірі 32\~654,30 грн. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій», відносини у сфері формування та обігу кредитних історій регулюються\~Конституцією України, цим Законом, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також виданими на виконання цього Закону іншими нормативно-правовими актами. Згідно ст.3 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій», ведення кредитної історії - діяльність Бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію. Користувач Бюро - юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до Договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію. Відповідно до\~ч.1\~ст.5\~ЗУ «Про\~організацію формування\~та обігу\~кредитних історій»\~джерелами формування\~кредитних історій\~є:\~відомості,\~що надаються\~користувачем до\~Бюро за\~письмовою згодою\~суб`єкта\~кредитної історії\~відповідно до\~цього Закону; відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю. Згідно з положеннями ч.1 ст.9 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій» інформація для формування кредитної історії надається користувачем до Бюро лише в разі наявності письмової згоди юридичної або фізичної особи, яка уклала кредитний правочин з користувачем. Відповідно до п.2 ч.1 ст.10 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій», Бюро вилучає з кредитної історії всю інформацію, що міститься у кредитній історії, у разі відсутності письмової згоди суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6\~ст.81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1\~ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1\~ст. 80 ЦПК України). З огляду\~на те,\~що позивач,\~як на\~одну з\~підстав заявлених\~вимог,\~посилається на\~відсутність з\~його сторони\~згоди,\~станом на 2012\~рік, на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро, інформації про нього (ч.2 ст.9 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій»), а відповідачами не надано будь-яких належних доказів на спростування цього, як-то: згоди позичальника за кредитним договором на використання та поширення його даних, яка надається кредитором до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» для внесення запису, заявлені вимоги підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.10 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій», бюро вилучає\~з кредитної\~історії інформацію, яка передбачена\~пунктом 2\~частини першої статті 7, у разі відсутності кредитного правочину, Договору або визнання їх недійсними. Згідно п.2\~ч.1\~ст.7\~ЗУ «Про\~організацію формування\~та обігу\~кредитних історій»,\~кредитна історія\~містить таку\~інформацію:\~відомості про\~грошове зобов`язання\~суб`єкта кредитної\~історії: а)\~відомості про\~кредитний правочин\~та зміни\~до нього\~(номер\~і дата\~укладання правочину,\~сторони,\~вид правочину); б)\~сума зобов`язання\~за укладеним\~кредитним правочином; в)\~вид валюти\~зобов`язання; г)\~строк і\~порядок виконання\~кредитного правочину; ґ)\~відомості про\~розмір погашеної\~суми та\~остаточну суму\~зобов`язання за\~кредитним правочином; д)\~дата виникнення\~прострочення зобов`язання\~за кредитним\~правочином,\~його розмір\~і стадія\~погашення; е)\~відомості про\~припинення кредитного\~правочину та\~спосіб його\~припинення (у\~тому числі\~за згодою\~сторін,\~у судовому\~порядку,\~гарантом тощо); є) відомості про визнання кредитного правочину недійсним і підстави такого визнання. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиційні факти\~ це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі (постанова ВС прийнята за результатами розгляду справи №234/16272/15-ц). Відповідно до загальних норм процесуального права, преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законої сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір. Відповідно до\~висновку викладеного\~у постанові\~ВП/ВС\~від 26.01.2021\~прийнятій за\~результатами розгляду\~справи № 522/1528/15, наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора, зокрема про визнання поруки припиненою. Тому для захисту права відповідача у ситуації, коли кредитор вже звернувся з вказаним позовом про стягнення коштів, не потрібно заявляти зустрічний позов, а останній не може бути задоволений. З огляду на те, що рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.07.2021 ухваленим за результатами розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16.03.2021, відмовлено кредитору з підстав відсутності доказів які б свідчили про існування боргових зобов`язань у [PERSON] перед ПАТ «АКТАБАНК», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню (п.1 ч.1 ст.10 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій»). Тобто зазначене є окремою підставою для задоволення заявлених позовних вимог. Також, суд звертає увагу, що в межах розгляду даної справи, як і в межах розгляду справи №932/139/21, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано копію кредитного договору від 16.03.2021, оригінал якого має зберігатись у кредитора в кредитній справі, що у своїй сукупності, підтверджує доводи позивача з приводу відсутності боргових зобов`язань у зв`язку з невиконанням яких було внесено оскаржуваний запис до кредитної історії [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, з кожного з відповідачів, на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved