Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив припинити право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] та визначити за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] частки у розмірі 1/6 частки кожному у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . А також, просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , та в порядку визначення частки у спільному сумісному нерухомому\~ майні право власності на: \~- земельну ділянку площею 0,988 га, яка розташована на території Кам`янської\~ сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5122081700:01:003:0021 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 084630, виданий 16.06.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за ОД № 10-05-2425); -\~ 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно видані на ім`я спадкодавця. В свою чергу відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з зустрічним позовом, яким просили визнати право власності за кожним з них по 1/6 частині житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою уточнені первісні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та не заперечує проти задоволення зустрічних позовних вимог. В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якою зустрічні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити та не заперечують проти задоволення первісних позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.11.2023 року об`єднано в одне провадження позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про припинення права спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно з зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.12.2023 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про припинення права спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 68 від 29.09.2009 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належав на праві спільної сумісної власності житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджено відповіддю на запит № 517 від 21.07.2023 року, наданою КП «Ізмаїльське МБТІ». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.01.1996 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За життя спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON] , що підтверджується довідкою № 914 від 18.10.2023 року, виданою Кам`янським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON] , що підтверджується довідкою № 914 від 18.10.2023 року, виданою Кам`янським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно до\~ст.\~548\~ЦК УРСР\~(1963\~року)\~для придбання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Не допускається\~прийняття спадщини\~під умовою\~або з\~застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно п.\~1\~ч.1\~ст.\~549\~ЦК УРСР\~1963\~року \~визнається,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Так, [PERSON] та [PERSON] вступили у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали зі спадкодавцем [PERSON] за однією адресою, що підтверджено довідкою № 914 від 18.10.2023 року, виданою Кам`янським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаються такими, що фактично прийняли спадщину після [PERSON] , померлого [INFO] відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.06.2021 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, яка складається з: - житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на підставі рішення Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 68 від 29.09.2009 року, що підтверджено відповіддю на запит № 517 від 21.07.2023 року, наданою КП «Ізмаїльське МБТІ»; \~- земельної ділянки площею 0,988 га, яка розташована на території Кам`янської\~ сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5122081700:01:003:0021 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 084630, виданий 16.06.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за ОД № 10-05-2425). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 28.10.1997 року секретарем Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Киосе М.Х., зареєстрованого в реєстрі за № 41, [PERSON] заповіла все її майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті, і на що вона матиме право за законом [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 28.10.1997 року, зареєстрований за № 41 не змінювався та не скасовувався. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, особи, які мають право на обов`язкову частку відсутні. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 450 від 11.05.2023 року, наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Згідно\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2\~статті 370 ЦК України\~визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.ч.1,3\~ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи те, що вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на підставі рішення Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 68 від 29.09.2009 року, частки співвласників не виділені, але є рівними, а тому існує можливість визначення ідеальних часток із спільної сумісної власності по 1/6 частці за кожним та припинення права спільної сумісної власності. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до\~ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів за первісним та зустрічним позовом неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем за первісним та зустрічним позовом вимог про визнання права власності та право позивачів за первісним та зустрічним позовом підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved