Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача: Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про виділ частини домоволодіння, визнання права власності на нерухоме майно, визначення порядку користування земельною ділянкою та припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно. У своєму позові позивач просить суд: -виділити [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в натурі 1/3 частку житлового будинку (домоволодіння) за адресою: [ADDRESS] , в окрему інвентарну одиницю частину житлового будинку літ. А-1, у складі приміщень: квартира [ADDRESS] загальною площею 25,5м2, житловою площею 15,3м2, кухня (прим. 2-1) площею 10,2м2, кімната (прим. 2-2) площею 15,3м2, огорожа №1, огорожа №2, огорожа №4, ворота №6, огорожа №11, огорожа №12, якій на підставі рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської місткої ради №81 від 24.02.2010 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 23.07.2008 №635» присвоєна наступна поштова адреса: [ADDRESS] . -визнати право власності за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на житловий будинок літ. А-1, у складі приміщень: квартира [ADDRESS] ) площею 15,3м2, огорожа №1, огорожа №2, огорожа №4, ворота №6, огорожа №11, огорожа №12, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . -встановити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 1682 м2 згідно варіанту №2, запропонованого судовим експертом у висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1146/07-23 від 25.08.2023, відповідно до склавшогося (сформованого) порядку користування, а саме: виділити позивачу [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , земельну ділянку площею 588 м2 для обслуговування житлового будинку (домоволодіння), розташованого за адресою [ADDRESS] ; виділити відповідачу [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , земельну ділянку площею 1094 м2 для обслуговування житлового будинку (домоволодіння), розташованого за адресою [ADDRESS] . -припинити право спільної часткової власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями в житлового будинку (домоволодінні) за адресою: [ADDRESS] , що зареєстроване за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . В обґрунтування позову позивач зазначає наступне: Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.09.1999 року, виданого державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Сисойкіною Н.М., зареєстроване в реєстрі за №2-1492, [PERSON] , після смерті спадкодавця [PERSON] , є власником спадкового майна, яке складається з: однієї третьої частини жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . На земельній ділянці площею 1688 кв.м., розташовані: шлакоблочний житловий будинок А-І жилою площею 31,2 кв.м.; саманний сарай Б-І, шлакоблочна літня кухня В-І, дощата вбиральня Д-І, №1-6 огорожі. 1/3 частина жилого будинку, належала померлій [PERSON] на підставі рішення Дніпровського районного нарсуду м. Дніпродзержинська від 28.09.1989 р. та доповнення від 26.02.1990 р., зареєстрованого в Дніпродзержинському БТІ за р.№756 в кн.3. За життя [PERSON] , на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська по справі №2-52-99 від 29.12.1998 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, розділено домоволодіння розташоване по [ADDRESS] в натурі по другому варіанту експертизи БТІ в матеріалах справи між [PERSON] та [PERSON] , виділивши їм відповідно, належні їм на праві приватної власності в порядку спадкування 2/3 частини будинку та 1/3 частину будинку, а відповідно частинам будинку и частки земельної ділянки та надвірних споруд до будинку в наступному порядку: 1/3 частина жилого будинку буде складатись з наступного: 2-1 кухня площею 10,2 кв.м., 2-2 кімнати площею 15,3 кв.м.. До першої частини будинку віднести сарай Б-І, частину паркану №2, паркан №4, ворота №6. Ідеальна доля 1/3 частини жилого будинку з господарськими та побутовими спорудами складає 41/100. Площа земельної ділянки по [ADDRESS] складає 1688 кв.м. До І частини будівель та споруд виділено частину земельної ділянки площею 56,3 кв.м. Також, вказаним вище судовим рішенням було встановлено право користування житловим будинком з господарськими будівлями між співвласниками, з визначенням кожному відповідної ідеальної частки 2/3 частки домоволодіння - 59/100 та 1/3 частки домоволодіння - [ADDRESS] . Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська по справі №2-52-99 від 20.07.2009 задоволено заяву [PERSON] про виправлення описок в судовому рішенні; виправлено описку у рішенні суду від 29.12.1998 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл будинку в натурі та ухваленні порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] , правильно вказавши площу ділянки 563 кв.м.. В 2021 році, з метою покращення житлово-побутових умов позивач звернувся до відповідача із пропозицією укласти договір про поділ житлового будинку з виділенням в окрему одиницю. Але між співвласниками не було досягнуто згоди оскільки правовстановлюючі документи на частку відповідача не оформлені належним чином, а відповідач не має наміру оформлювати документи на свою частку та нести відповідні витрати. Крім того, позивач має намір оформити земельну, ділянку для обслуговування будинку у приватну власність, що на даний час за відсутності згоди всіх співвласників не можливо. Отже, порушується повноцінний зміст права власності позивача на нерухоме майно, що йому належить на праві спільної часткової власності, оскільки в даному випадку неможливо позивачу реалізувати своє право на вільне розпорядження власним майном (продати, подарувати тощо) без згоди іншого співвласника та без оформленої земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. Також, за заявою позивача державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Сітало Є.В. прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №60029176 від 27.08.2021. Загалом нерухоме майно, яке знаходиться у спільній частковій власності позивача та відповідача складається з: житловий будинок літ. А-1; нежитлова прибудова літ. а-1; нежитлова прибудова літ. а3-1; підвал літ. п/д; козирок; сарай літ. Б-1; літня кухня літ. В-1; козирок; вбиральня літ. Д-1; навіс літ. Г-1; огорожа №1; огорожа №2; ворота №3; огорожа №4; огорожа №5; ворота №6; хвіртка №7; хвіртка №8; огорожа №9; огорожа №10; огорожа №11; огорожа №12; водопровід №13; тротуар №І. Житловий будинок літ А-1 складається з наступних приміщень (відповідно до технічної документації): По квартирі [ADDRESS] (пл. 18,1м2) коридор; -прим. 1-3 (пл. 14,0м2) кімната; -прим. 1-4 (пл. 15,9м2) кімната; Разом по квартирі [ADDRESS] 62,4м2 По квартирі [ADDRESS] -прим. 2-1 (пл. 10,2м2) кухня; -прим. 2-2 (пл. 15,3м2) кімната; Разом по квартирі [ADDRESS] 25,5м2. Разом по житловому будинку загальна площа 87,9 м2, житлова площа 45,2 м2. З 2010 року позивач проживає без реєстрації у вищевказаному будинку із таким же розподілом часток і в такому самому складі приміщень. На даний час жодних змін в будинку та господарських будівлях не здійснено, територія подвір`я чітко визначена і розподілена між співвласниками. Частина житлового будинку та господарські будівлі і споруди, що пропонуються виділу існують окремо від частини іншого співвласника (відповідача). Частина житлового будинку, що належить позивачу має окрему адресу, окремий особовий рахунок, незалежну систему опалення, є окремі господарські споруди, якими вони користуються і окреме подвір`я, що відмежоване від території подвір`я відповідача огорожею. Адреса частини будинку позивача - [ADDRESS] , а адреса частини будинку відповідача - [ADDRESS] . Окрема адреса 1/3 домоволодіння позивача - [ADDRESS] , присвоєна на підставі рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради №81 від 24.02.2010 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 23.07.2008 №635», у зв`язку з чим з 2010 року існує два відокремлених домогосподарства з окремими адресами, які зараз на праві спільної часткової власності належить позивачу та відповідачу у співвідношенні 1/3 частина ідеальна частка 41/100 та 2/3 частини ідеальна частка 59/100, відповідно. Згідно висновку експерта\~за результатами\~проведення судової\~оціночно-будівельної,\~будівельно-технічної\~та земельно-технічної\~експертизи №1146/07-23\~від 25.08.2023,\~складеного судовим\~експертом Харченко\~В.В.,\~на розгляд\~суду експерт\~надає варіант\~виділу в\~натурі 1/3\~та 2/3\~частки житлового\~будинку (домоволодіння)\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~які належать\~у відповідності\~співвласникам [PERSON] та [PERSON] , відповідно до склавшогося (сформованого) порядку користування. Згідно висновку експерта\~за результатами\~проведення судової\~оціночно-будівельної,\~будівельно-технічної\~та земельно-технічної\~експертизи №1146/07-23\~від 25.08.2023,\~складеного судовим\~експертом Харченко\~В.В.\~експертом запропоновано\~варіант порядку\~користування 1/3\~та 2/3\~частки земельної\~ділянки загальною\~площею 1682м2,\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~які належать\~у відповідності\~співвласникам [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Кам`янської міської ради №667-23/VIII від 30.09.2022 «Про перейменування вулиць, провулків, проспектів, бульварів, площ, скверів тощо Кам`янської міської територіальної громади, назви яких пов`язані з державою-агресором та/або її союзниками, під час дії воєнного стану», відповідно до п.1 перейменовано вулиці, провулки, проспекти, бульвари, площі, сквери тощо Кам`янської міської територіальної громади, назви яких пов`язані з державою-агресором та/або її союзниками. Згідно п.146 Додатку до рішення міської ради від 30.09.2022 №667-23/VIII «Перелік перейменованих вулиць провулків, проспектів, бульварів, площ, скверів тощо Кам`янської міської територіальної громади» в Заводському районі м.Кам`янське колишній назві вулиця Тургенєва відповідає нова назва вулиця Пантелеймона Куліша. Таким чином, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1146/07-23 від 25.08.2023, складеного судовим експертом Харченко В.В., згідно запропонованого судовим експертом суду варіанту №2 виділу в натурі 1/3 частки житлового будинку (домоволодіння) за адресою: [ADDRESS] та варіанту №2 порядку користування земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , відповідно до склавшогося (сформованого) порядку користування земельною ділянкою, співвласник [PERSON] має окрему адресу своєї частки - [ADDRESS] , має окремий вхід, не має зон спільного користування і може використовувати її,\~як самостійний\~об`єкт нерухомого\~майна,\~який складається\~з:житлового будинку літ. А-1, квартира [ADDRESS] загальною площею 25,5м2, житловою площею 15,3м2: прим. 2-1 (пл.10,2м2) кухня, прим. 2-2 (пл. 15,3м2) кімната, огорожа №1, огорожа №2, огорожа №4, ворота №6, огорожа №11, огорожа №12, фактично розташований на земельній ділянці площею 588 м2. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). Позивач має право на виділ у натурі його частки із спільного майна та обираючи варіант поділу будинку в натурі виходить з того, що такий варіант поділу найбільш наближений до фактичного порядку користування будинком сторонами на даний час. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги позивача визнає, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Процесуальні дії по справі. 10 жовтня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. IІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст правовідносин з посиланням на докази. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.09.1999 року, виданого державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Сисойкіною Н.М., зареєстроване в реєстрі за №2-1492, [PERSON] , після смерті спадкодавця [PERSON] , є власником спадкового майна, яке складається з: однієї третьої частини жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . На земельній ділянці площею 1688 кв.м., розташовані: шлакоблочний житловий будинок А-І жилою площею 31,2 кв.м.; саманний сарай Б-І, шлакоблочна літня кухня В-І, дощата вбиральня Д-І, №1-6 огорожі. 1/3 частина жилого будинку, належала померлій [PERSON] на підставі рішення Дніпровського районного нарсуду м. Дніпродзержинська від 28.09.1989 р. та доповнення від 26.02.1990 р. та зареєстрованого в Дніпродзержинському БТІ за р.№756 в кн.3 (а.с.8). На підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська по справі №2-52-99 від 29.12.1998 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, розділено домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] в натурі по другому варіанту експертизи БТІ в матеріалах справи між [PERSON] та [PERSON] , виділивши їм відповідно, належні їм на праві приватної власності в порядку спадкування 2/3 частини будинку та 1/3 частину будинку, а відповідно частинам будинку и частки земельної ділянки та надвірних споруд до будинку в наступному порядку: 1/3 частина жилого будинку буде складатись з наступного: 2-1 кухня площею 10,2 кв.м., 2-2 кімнати площею 15,3 кв.м.. До першої частини будинку віднести сарай Б-І, частину паркану №2, паркан №4, ворота №6. Ідеальна доля 1/3 частини жилого будинку з господарськими та побутовими спорудами складає 41/100. Площа земельної ділянки по [ADDRESS] складає 1688 кв.м.. До І частини будівель та споруд виділено частину земельної ділянки площею 56,3 кв.м.. Також, вказаним вище судовим рішенням було встановлено право користування житловим будинком з господарськими будівлями між співвласниками, з визначенням кожному відповідної ідеальної частки 2/3 частки домоволодіння - 59/100 та [ADDRESS] (а.с.9-10). Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська по справі №2-52-99 від 20.07.2009 задоволено заяву [PERSON] про виправлення описок в судовому рішенні; виправлено описку у рішенні суду від 29.12.1998 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл будинку в натурі та ухваленні порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] , правильно вказавши площу ділянки 563 кв.м. (а.с.11). Згідно рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 23.07.2008 № 635 змінено адресу 1/3 часток домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] на адресу: [ADDRESS] (а.с.12-13). Відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської місткої ради №81 від 24.02.2010 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 23.07.2008 №635» унесено до рішення виконавчого комітету міської ради від 23.07.2008 №635 «Про зміну адреси 1/3 часток домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] » такі зміни: у п.1 рішення замість адреси: [ADDRESS] читати за текстом адресу: [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до договору дарування частини жилого будинку від 12.08.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Іванко Т.С., р.№1224, [PERSON] подарувала, а [PERSON] , прийняв в дар 2/3 частини жилого будинку під номером [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до лита Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 05.02.2020 року №202 вбачається, що згідно даних інвентаризаційної справи право власності на житловий будинок [ADDRESS] станом на дату останньої реєстрації 22.05.2001 року, було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.09.1999 року, посвідченого 1-ю Дніпродзержинською ДНК, р.№2-1492- 1/3 частина будинку; [PERSON] на підставі договору дарування від 12.08.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Іванко Т.С., р.№1224- 2/3 частини будинку (а.с.16). Відповідно до технічного паспорту загалом нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , яке знаходиться у спільній частковій власності позивача та відповідача складається з: житловий будинок літ. А-1; нежитлова прибудова літ. а-1; нежитлова прибудова літ. а3-1; підвал літ. п/д; козирок; сарай літ. Б-1; літня кухня літ. В-1; козирок; вбиральня літ. Д-1; навіс літ. Г-1; огорожа №1; огорожа №2; ворота №3; огорожа №4; огорожа №5; ворота №6; хвіртка №7; хвіртка №8; огорожа №9; огорожа №10; огорожа №11; огорожа №12; водопровід №13; тротуар №І. Житловий будинок літ А-1 складається з наступних приміщень (відповідно до технічної документації): По квартирі [ADDRESS] (пл. 18,1м2) коридор; -прим. 1-3 (пл. 14,0м2) кімната; -прим. 1-4 (пл. 15,9м2) кімната; Разом по квартирі [ADDRESS] 62,4м2 По квартирі [ADDRESS] -прим. 2-1 (пл. 10,2м2) кухня; -прим. 2-2 (пл. 15,3м2) кімната; Разом по квартирі [ADDRESS] 25,5м2. Разом по житловому будинку загальна площа 87,9 м2, житлова площа 45,2 м2.(а.с.19-23). За заявою [PERSON] державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Сітало Є.В. прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №60029176 від 27.08.2021 (а.с.17). Згідно висновку експерта\~за результатами\~проведення судової\~оціночно-будівельної,\~будівельно-технічної\~та земельно-технічної\~експертизи №1146/07-23\~від 25.08.2023,\~складеного судовим\~експертом Харченко\~В.В.,\~на розгляд\~суду експерт\~надає варіант\~виділу в\~натурі 1/3\~та 2/3\~частки житлового\~будинку (домоволодіння)\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~які належать\~у відповідності\~співвласникам [PERSON] та [PERSON] , відповідно до склавшогося (сформованого) порядку користування (а.с.24-57). Згідно висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1146/07-23 від 25.08.2023, складеного судовим експертом Харченко В.В. експертом запропоновано варіант порядку користування 1/3 та 2/3 частки земельної ділянки загальною площею 1682м2, за адресою: [ADDRESS] , які належать у відповідності співвласникам [PERSON] та [PERSON] (а.с.24-57). Рішенням Кам`янської міської ради №667-23/VIII від 30.09.2022 «Про перейменування вулиць, провулків, проспектів, бульварів, площ, скверів тощо Кам`янської міської територіальної громади, назви яких пов`язані з державою-агресором та/або її союзниками, під час дії воєнного стану», відповідно до п.1 перейменовано вулиці, провулки, проспекти, бульвари, площі, сквери тощо Кам`янської міської територіальної громади, назви яких пов`язані з державою-агресором та/або її союзниками. Згідно п.146 Додатку до рішення міської ради від 30.09.2022 №667-23/VIII «Перелік перейменованих вулиць провулків, проспектів, бульварів, площ, скверів тощо Кам`янської міської територіальної громади» в Заводському районі м.Кам`янське колишній назві вулиця Тургенєва відповідає нова назва вулиця Пантелеймона Куліша (а.с.58-65). Таким чином, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1146/07-23 від 25.08.2023, складеного судовим експертом Харченко В.В., згідно запропонованого судовим експертом суду варіанту №2 виділу в натурі 1/3 частки житлового будинку (домоволодіння) за адресою: [ADDRESS] та варіанту №2 порядку користування земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , відповідно до склавшогося (сформованого) порядку користування земельною ділянкою, співвласник [PERSON] має окрему адресу своєї частки - [ADDRESS] , має окремий вхід, не має зон спільного користування і може використовувати її,\~як самостійний\~об`єкт нерухомого\~майна,\~який складається\~з:житлового будинку літ. А-1, квартира [ADDRESS] загальною площею 25,5м2, житловою площею 15,3м2: прим. 2-1 (пл.10,2м2) кухня, прим. 2-2 (пл. 15,3м2) кімната, огорожа №1, огорожа №2, огорожа №4, ворота №6, огорожа №11, огорожа №12, фактично розташований на земельній ділянці площею 588 м2 (а.с.24-57). ІV. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. За змістом статей 15 і 16 ЦК України \~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності спільною частковою власністю. Частиною першою ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини, цього майна у власність, учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. У постанові Верховного Суду України 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що «виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно». За змістом роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наведених в пункті 14 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», об`єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в такі квартири. Виходячи з положень статей 183, 367 ЦК України та роз`яснень, викладених в пунктах 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» зазначено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. В пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» визначено, що різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 03 квітня 2013 року по справі № 6-12цс13, аналізуючи зміст норм статей 183, 358, 364 Цивільного кодексу України зробила висновок, що виділ часток (поділ) майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину майна із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання такого майна в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником (користувачем) земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об?єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об?єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Частиною першою статті 88 ЗК України встановлено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю повинні застосовуватись до права користування земельною ділянкою. Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п?ята статті 319 ЦК України). При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками та визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-841цс16 та від 01 листопада 2017 року у справі № 6-2454цс16. Після виділу\~частки зі\~спільного нерухомого\~майна в\~порядку ст.\~364\~ЦК України\~право спільної\~часткової власності\~припиняється,\~тому при\~виділі частки\~зі спільного\~нерухомого майна\~власнику,\~що виділяється,\~та власнику\~(власникам),\~що залишаються,\~має бути\~виділена окрема\~площа,\~яка повинна\~бути ізольованою\~від приміщення\~іншого (інших)\~співвласників,\~мати окремий\~вихід,\~окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності, що узгоджується з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок». У даному правовому статусі нерухомого майна [PERSON] , як власник своєї частки, не має можливості самостійно приватизувати земельну ділянку для своєї частки будинку обслуговування будинку, не може здійснити реконструкцію без згоди іншого співвласника, так, як потім неможливе прийняття в експлуатацію без іншого співвласника, а також неможливо укласти договір відчуження (за відсутності зареєстрованої в ДЗК земельної ділянки для обслуговування, даного будинку). Такі обмеження не дають [PERSON] , як власнику в повній мірі реалізувати своє право приватної власності в сукупності всіх його складових: право володіння, користування і розпорядження майном. Саме це для [PERSON] є підставою для виділення власної частини нерухомого майна в окрему інвентарну одиницю в судовому порядку. Співвласник відмовляється від укладання нотаріально посвідченого договору про виділ у натурі частки нежитлової будівлі, а також реєстратором прав на нерухоме майно, за зверненням [PERSON] , прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №60029176 від 27.08.2021, що є перешкодою для реалізації права власності за власним розсудом. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач надає суду докази, які підтверджують право приватної власності [PERSON] на 1/3 нерухомого майна, яке визначено в натурі, а також висновок судового експерта про наявність технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). V. Судові витрати. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3\~348,62 грн. з відповідача, та на підставі ст.142 ЦПК України, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. Враховуючи викладене та

Outcome: approved