Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на житло від 24 травня 1999 року виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому належить на праві власності 1/4 частина квартири [ADDRESS] . Співвласниками вказаної квартири є члени його сім`ї, а саме, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В березні 2023 року він звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Лічевецької Л.Г. з питанням укладення договору дарування належної йому 1/4 частини квартири [ADDRESS] на користь своїх дочок [PERSON] та [PERSON] . Нотаріус йому в усному порядку роз`яснила, що відчужити належну йому 1/4 частини квартири наразі є неможливим з тих підстав, що в реєстрі речових прав на нерухоме майно вбачається заборона на відчуження 1/4 частини квартири [ADDRESS] . 21 квітня 2023 року він отримав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з якої вбачається, тип обтяження - арешт нерухомого майна, який зареєстровано 25.10.2005 року 16:51:28 за № 2531391 реєстратором Першої черкаської державної нотаріальної контори, підставою обтяження є постанова АА 346589 від 09.09.2005, постановлена відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Кузьменком А.О.; об`єкт обтяження 1/4 квартири, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] . 6 квітня 2023 року він отримав відповідь з Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) з якої вбачається, що відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року, завершені виконавчі провадження передаються до архіву та зберігаються протягом 3-х років, після чого знищуються, тому з`ясувати в якому провадженні виносилась вищевказана постанова, не вбачається можливим. Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з тим, що виготовлення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження здійснено на спеціальному бланку без використання Єдиного реєстру виконавчих проваджень, встановити згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження, під час примусового виконання якого виносилася постанова АА від 25.02.2008 року, не вбачається можливим. 21 квітня 2021 року його представником було скеровано запит адвоката до КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» з проханням при наявності в матеріалах інвентарної справи постанови про арешт майна боржника АА 346589 від 09.09.2005 року надати копію належним чином завірену. 26 квітня 2023 року була надана відповідь КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» з якої вбачається, що в матеріалах інвентарної справи на квартиру [ADDRESS] , постанова про арешт майна боржника АА 346589 від 09.09.2005 року відсутня. 27 квітня 2023 року його представником було скеровано запит до Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) з проханням: «Надати (надіслати) інформацію щодо того чи перебуває та чи перебувало на виконанні відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, або у Соснівському відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) виконавче провадження боржником якого є [PERSON] , [INFO] . Якщо виконавче провадження (боржник [PERSON] , [INFO] ), в межах якого було прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме постанова АА 346589 від 09.09.2005 року, постановлену відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції, д.в. [PERSON] , перебувало або перебуває на виконанні, то прошу надати: 1. копію постанови про арешт майна боржника АА 346589 від 09.09.2005 року, постановлену відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції , д.в. [PERSON] ; Прошу повідомити на якій стадії виконання на даний час виконавче провадження; 3. якщо прийнято постанову про закриття виконавчого провадження то прошу надати постанову про закриття виконавчого провадження; 4. прошу повідомити яка сума боргу була у боржника [PERSON] у виконавчому провадженні в межах якого приймалась постанова про арешт майна боржника АА 346589 від 09.09.2005 року, постановлена відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції, д.в. [PERSON] , та чи вона сплачена боржником [PERSON] . - Якщо сума боргу [PERSON] у виконавчому провадженні в межах якого приймалась постанова про арешт майна боржника АА 346589 від 09.09.2005 року, постановлена відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції , д.в. [PERSON] не сплачена, то прошу надати реквізити для сплати боргу, та вказати точну суму заборгованості. - Прошу прийняти постанову про скасування арешту нерухомого майна накладеного на 1/4 частину квартири [ADDRESS] належної [PERSON] , на підставі постанови про арешт майна боржника АА 346589 від 09.09.2005 року, постановлена відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції, д.в. [PERSON] » 08 травня 2023 року була надіслана відповідь на запит адвоката з Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) з якої вбачається, що надано аналогічну відповідь як і при першому його зверненні. На запитання поставленні в запиті щодо суми боргу [PERSON] відповіді не надано, та щодо прийняття постанови про скасування арешту, відповіді не надано. Надано рекомендацію щодо звернення до суду для зняття арешту з майна на підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». На скільки він пам`ятає, то в 2005 році, його притягували до адміністративної відповідальності щодо порушень правил дорожнього руху, він звертався до державної виконавчої служби, та сплачував штраф за адміністративний проступок - порушення правил дорожнього руху. На сьогоднішній день іншого способу захисту, як звернення до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту не існує, оскільки ним використано, всі надані законом можливості врегулювати даний спір в досудовому порядку. Як зазначалося вище, через наявність обтяження - арешт нерухомого майна, який зареєстровано 25.10.2005 року 16:51:28 за № 2531391 реєстратором Першої черкаської державної нотаріальної контори, підставою обтяження є постанова АА 346589 від 09.09.2005, постановлена відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Кузьменком А.О.; об`єкт обтяження 1/4 квартири, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , він, [PERSON] , позбавлений права на розпорядження належним йому майном, чим порушуються його права. Просить скасувати арешт з 1/4 частини квартири [ADDRESS] , який зареєстровано 25.10.2005 року 16:51:28 за № 2531391 реєстратором Першої черкаської державної нотаріальної контори, підставою обтяження є постанова АА 346589 від 09.09.2005, постановлена відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Кузьменком А.О.; об`єкт обтяження 1/4 квартири, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] . Стягнути з відповідача судові витрати, а саме витрати на сплату судового збору. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16\~травня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту, за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без виклику\~сторін по справі. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Соснівський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) змінив назву на Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 06.12.2023 року від Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло клопотання, в якому повідомляють про те, що відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року, завершені виконавчі провадження передаються до архіву та зберігаються протягом 3-років, після чого знищуються, тому з`ясувати в якому провадженні виносилась вищевказана постанова, не вбачається можливим. Згідно Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 №74/5 (була чинною на момент винесення постанови АА346589 від 09.09.2005 Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, обтяження № 6746332) перший примірник постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження складається з використанням бланків документів виконавчого провадження, для інших примірників використовуються бланки для копій документів виконавчого провадження. На першому примірнику постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження зазначаються серії та номери бланків для копій документів виконавчого провадження, що були використані для складання копій цієї постанови. На копіях постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження зазначаються серія та номер першого примірника постанови. Про накладення арешту на нерухоме майно державний виконавець не пізніше наступного дня надсилає повідомлення нотаріальному органу за місцезнаходженням нерухомого майна. Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з тим, що виготовлення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження здійснено на спеціальному бланку без використання Єдиного реєстру виконавчих проваджень, встановити згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження, під час примусового виконання якого виносилася постанова АА346589 від 09.09.2005, не вбачається можливим. Сторони в судове засідання не викликались. Першим ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відзиву суду не надано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).\~ Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на житло від 24 травня 1999 року виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому належить на праві власності 1/4 частина квартири [ADDRESS] . Співвласниками вказаної квартири є члени його сім`ї, а саме, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В березні 2023 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Лічевецької Л.Г. з питанням укладення договору дарування належної йому 1/4 частини квартири [ADDRESS] на користь своїх дочок [PERSON] та [PERSON] . Нотаріус йому в усному порядку роз`яснила, що відчужити належну йому 1/4 частини квартири наразі є неможливим з тих підстав, що в реєстрі речових прав на нерухоме майно вбачається заборона на відчуження 1/4 частини квартири [ADDRESS] . 21 квітня 2023 року позивач отримав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з якої вбачається, тип обтяження - арешт нерухомого майна, який зареєстровано 25.10.2005 року 16:51:28 за № 2531391 реєстратором Першої черкаської державної нотаріальної контори, підставою обтяження є постанова АА 346589 від 09.09.2005, постановлена відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Кузьменком А.О.; об`єкт обтяження 1/4 квартири, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] . 6 квітня 2023 року позивач отримав відповідь з Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) з якої вбачається, що відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року, завершені виконавчі провадження передаються до архіву та зберігаються протягом 3-х років, після чого знищуються, тому з`ясувати в якому провадженні виносилась вищевказана постанова, не вбачається можливим. Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з тим, що виготовлення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження здійснено на спеціальному бланку без використання Єдиного реєстру виконавчих проваджень, встановити згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження, під час примусового виконання якого виносилася постанова АА від 25.02.2008 року, не вбачається можливим. 21 квітня 2021 року скеровано запит адвоката до КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» з проханням при наявності в матеріалах інвентарної справи постанови про арешт майна боржника АА 346589 від 09.09.2005 року надати копію належним чином завірену. 26 квітня 2023 року була надана відповідь КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» з якої вбачається, що в матеріалах інвентарної справи на квартиру [ADDRESS] , постанова про арешт майна боржника АА 346589 від 09.09.2005 року відсутня. 27 квітня 2023 року його представником було скеровано запит до Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ). 08 травня 2023 року була надіслана відповідь на запит адвоката з Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) з якої вбачається, що надано аналогічну відповідь як і при першому його зверненні. На запитання поставленні в запиті щодо суми боргу [PERSON] відповіді не надано, та щодо прийняття постанови про скасування арешту, відповіді не надано. Надано рекомендацію щодо звернення до суду для зняття арешту з майна на підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». В даному випадку відповідно до cт. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з всього майна боржника або його частини може бути рішення суду. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. У своєму рішенні від 23 січня 2014 року по справі «East/West Alliance Limited» проти України» (остаточне 02/06/2014) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу свавілля. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 15 травня 2013 року, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 9 Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року за № 5 зазначив, що оскільки підставою позову є фактичні обставини, наведені в позовній заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним під час вирішення судом питання про те, яким законом необхідно керуватись під час вирішення спору. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном та власний розсуд. Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV) підставою для реєстрації припинення обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17, провадження № 12-304гс18, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14- 338цс18. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав (абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Положеннями ст. 12, ст. 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналізуючи вищенаведені обставини, в даний час дія арешту на нерухоме майно порушує право позивача, оскільки відповідно до відомостей наданих Соснівським ВДВС у м. Черкаси виконавчі документи відносно позивача у відділі на виконанні не перебувають. Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 р. до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Арешт накладений\~на нерухоме\~майно порушує\~право позивача в частині вільного користування та розпорядження своїм майном, оскільки створюють перешкоду йому. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved