Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до Вінницької районної державної нотаріальної контори про скасування постанови нотаріуса, як протиправною, мотивуючи позовну заяву тим, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 08.06.2021 року. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , заповіт від 08.04.2021 року посвідчений секретарем Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області Костюк К.М., зареєстрований в реєстрі під № 139. Заповіт чинний і не скасований. Даним заповітом [PERSON] заповіла [PERSON] усе своє майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] виданого Якушинецькою сільською радою від 06.07.1988 року;земельна ділянка площею 0,2000 га, кадастровий номер 0520688906:04:008:0355; земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер 0520688900:04:002:0518; земельна ділянка площею 0,0379 га, кадастровий номер 0520688906:04:008:0360; земельна ділянка площею 0,1164 га, кадастровий номер 0520688906:04:008:0351. З метою оформлення спадщини позивач звернулась до Вінницької районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та документами, які посвідчують право на її отримання. Внаслідок чого було заведено спадкову справу № 276/2021 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В подальшому [PERSON] , державний нотаріус Вінницької районної нотаріальної контори Вінницької області, вивчивши надані документи, виніс постанову про відмову увічнені нотаріальної дії, тобто відмовився видавати свідоцтва про право на спадщину. Дії нотаріуса є незаконними, а посилання на наявність спору про право на отримання в спадщину нерухомого майна необґрунтованими. Як вказує нотаріус, після смерті [PERSON] , окрім [PERSON] , заяву про прийняття спадщини подав [PERSON] , який вважав себе чоловіком спадкодавця, але він помер [INFO] . [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебували, тому останній звернувся до Вінницького районного суду із заявою про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю. Через смерть [PERSON] у справу було залучено правонаступника, [PERSON] . Далі ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14.03.2023 року провадження у справі закрито справу залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили 26.04.2023 року. З того часу [PERSON] до будь якого суду із заявою про визначення її частки у спадковому майні або іншим позовом щодо спадкування майна після смерті [PERSON] не зверталась. [PERSON] , як правонаступник [PERSON] до Вінницької нотаріальної контори із будь якими заявами не зверталась. Доказів перебування у шлюбі чи проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] так встановлено і не було. Просила суд, визнати протиправною та скасувати постанову державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області № 967/02-31 від 13.07.2023 року про відмову у видачі [PERSON] свідоцтв про право на спадщину на майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі,просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про проведення судового засідання у його відсутність, заперечував, щодо задоволення позовних вимог. Суд, вважає за можливе провести судове засідання у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Заповіт від 08.04.2021 року посвідчений секретарем Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області Костюк К.М., зареєстрований в реєстрі під № 139. Даним заповітом [PERSON] заповіла [PERSON] усе своє майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] виданого Якушинецькою сільською радою від 06.07.1988 року;земельна ділянка площею 0,2000 га, кадастровий номер 0520688906:04:008:0355; земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер 0520688900:04:002:0518; земельна ділянка площею 0,0379 га, кадастровий номер 0520688906:04:008:0360; земельна ділянка площею 0,1164 га, кадастровий номер 0520688906:04:008:0351 (а.с.7-8). З метою оформлення спадщини позивач звернулась до Вінницької районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та документами, які посвідчують право на її отримання. Внаслідок цього було заведено спадкову справу № 276/2021 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою\~ №\~967/02-31\~від 13.07.2023\~року державного\~нотаріуса \~Когутницького Є.В.\~відмовлено [PERSON] \~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом на\~цілі об`єкти\~нерухомого \~майна,\~а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] виданого Якушинецькою сільською радою від 06.07.1988 року;земельна ділянка площею 0,2000 га, кадастровий номер 0520688906:04:008:0355; земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер 0520688900:04:002:0518; земельна ділянка площею 0,0379 га, кадастровий номер 0520688906:04:008:0360; земельна ділянка площею 0,1164 га, кадастровий номер 0520688906:04:008:0351, які належать [PERSON] померлій [INFO] (а.с.6). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14.03.2023 року провадження в цивільній справі за заявою в порядку окремого провадження [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа - Якушинецька сільська рада Вінницького району Вінницької області залишено без розгляду в зв`язку з виникненням спору про право (10-12). Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Згідно з ст. 5 Закону України «Про нотаріат», нотаріус зобов`язаний сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні. Оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії можливе, якщо особа вважає, що нотаріус безпідставно (неправомірно) відмовив у вчиненні нотаріальної дії, порушивши тим самим покладений на нього обов`язок щодо вчинення нотаріальних дій. У такому разі оскаржується постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій повинні обов`язково обґрунтовуватися причини такої відмови. Згідно до ст. 69 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Нотаріус або посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Підстави відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальних дій визначаються ст. 49 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому рядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних і повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі; в інших випадках, передбачених Законом України «Про нотаріат». Даний перелік є вичерпним. Згідно з ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Яворський та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебували, тому звернувся до Вінницького районного суду із заявою про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю. Через смерть [PERSON] у справу було залучено правонаступника [PERSON] . В свою чергу ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14.03.2023 року провадження в цивільній справі за заявою в порядку окремого провадження [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа - Якушинецька сільська рада Вінницького району Вінницької області залишено без розгляду в зв`язку з виникненням спору про право (10-12). У ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відсутня така підстава для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, як наявність спору про право, окрім того відсутні докази, що [PERSON] є спадкоємцем за законом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved