Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09.06.2017. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею, оскільки в листопаді 2022 року через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини їх стосунки з відповідачем були припинені. Спільного господарства не ведеться. Зазначаючи на те, що сім`я розпалася остаточно і відновлення сімейних стосунків та збереження шлюбу є неможливим, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати, залишивши їй прізвище « [PERSON] ». Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. Позивач просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач правом подачі відзиву на позов не скористався, заперечень, клопотань, пов`язаних з судовим розглядом, суду не надав. Приймаючи до уваги відсутність підстав для обов`язкової явки сторін у судове засідання, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд без їх участі на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.06.2017 Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №112 (а.с.7). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Як слідує з позову, сторони разом не проживають. Дитина залишилася на вихованні матері, спору щодо її місця проживання та виховання не існує. Регулювання сімейних відносин між подружжям здійснюється за правилами Сімейного Кодексу, згідно якого чоловік та жінка мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Одним із способів захисту, які встановлені Сімейним Кодексом, є припинення правовідношення. Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, звернувшись відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу до суду з питання розірвання шлюбу. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як встановлено судом, сторони разом не проживають. Наполягання позивача на розірванні шлюбу та відсутність заперечень у відповідача свідчить, що у збереженні\~шлюбу та\~відновленні сімейних\~стосунків обидва\~подружжя не\~заінтересовані. За таких обставин їх шлюб підлягає розірванню. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач заявила про бажання залишити собі прізвище, набуте у шлюбі, після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved