Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У своїй заяві просить суд встановити факт проживання однією сім`єю, [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: у період з 2013 року по день смерті [PERSON] , а саме [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Визнати [PERSON] , [INFO] спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування заяви посилається на те, що він є братом [PERSON] , яка була у шлюбі за [PERSON] . З 2013 року, після смерті єдиної дитини його сестри, а саме [PERSON] , яка померла [INFO] , він за проханням сестри переїхав проживати до неї за адресою [ADDRESS] . В 2007 році він поховав свою дружину, [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті дружини у нього залишився тільки син, [PERSON] , який помер [INFO] . [INFO] померла його сестра, [PERSON] [INFO] помер чоловік його сестри, [PERSON] 15 лютого 2023 року, він звернувся до першої Кам`янської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на підставі його заяви було відкрито спадкову справу № 448/2022. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . 15 лютого 2023 року постановою нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови було те, що відсутні документи які підтверджують родинні стосунки зі спадкодавцем. Однак він з цим не погоджуюся, оскільки тривалий час проживав однією сім`єю з покійними та вів з ними спільне господарство. Оскільки, він не мав змоги в рамках спадкової справи № 448/2022 отримати у спадок майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , вимушений звернутися до суду з даною заявою. Представник заявника в судовому засіданні підтримав заяву, просив задовольнити, посилався на обставини зазначені в заяві. Представник заінтересованої особи Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення заяви не заперечує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знайома з сім`єю з 1975 року та тісно спілкувалась з [PERSON] . Заявник мешкав разом з [PERSON] та її чоловіком [PERSON] , воли померли [PERSON] та [PERSON] заявник займався поховання. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що вона є давньою близькою знайомою заявника з 1980 року. заявник з померлими проживали з 2016 року вели спільне господарство, спільний бюджет, займався їх лікуванням після смерті заявник займався поховання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою заявника та працювала разом з його сестрою [PERSON] , крім того вони є кумами. Заявник проживав разом з [PERSON] та [PERSON] він допомагав їм, разом робили покупки, займався лікуванням після смерті заявник займався поховання. Вислухавши представника заявника, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 03 жовтня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 09 листопада 2023 року ухвалою суду витребувана копія спадкової справи. Як вбачається з матеріалів справи, заявник поховав свою дружину, [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно актового запису № 409 виданого Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 16 травня 2007 р. Після смерті дружини у нього залишився тільки син, [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] , є братом [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.30-31) яка була у шлюбі за [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 30). [INFO] померла дитини його сестри, а саме [PERSON] , що підтверджується актовим записом № 329 від 16 квітня 2022 виданого Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Кам`янське). Після заявник переїхав жити за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту № 425 від 04.10.2023 року видано КП КМР «Добробут», [PERSON] , [INFO] мешкає фактично без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 2013 року (а.с.51). [INFO] померла його сестра, [PERSON] , що підтверджується актовим записом № 1371 виданого Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.29). [INFO] помер чоловік його сестри, [PERSON] , що підтверджується актовим записом № 329 виданого Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.28). 15 лютого 2023 року, заявник звернувся до першої Кам`янської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на підставі його заяви було відкрито спадкову справу № 448/2022. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . 15 лютого 2023 року він отримав у нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови було те, що відсутні документи які підтверджують родинні стосунки зі спадкодавцем. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частини першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Окрім того, відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається із матеріалів справи, спадкоємці за законом першої, другої та третьої черги у спадкодавця відсутні. Аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів суд враховує, що заявник своєчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини, також в судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] проживав разом з померлим з 2013 року за адресою: [ADDRESS] по день смерті останнього, а тому суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення заяви в повному обсязі. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Щодо вимог заявника щодо визнання його спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] суд зазначає наступне: Стосовно реєстрації місця проживання [PERSON] , за адресою, відмінною від місця проживання, суд зазначає, що «реєстрацію місця проживання» слід відрізняти від «місця фактичного проживання». Даний висновок підтверджується листом ВССУЦКС від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до якого, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом із спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель), у відповідному населеному пункті, в якому особа проживає постійно. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу . Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, той факт, що [PERSON] постійно проживав з [PERSON] на час відкриття спадщини, суд вважає, що [PERSON] прийняв спадщину після [PERSON] . Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз`яснено, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За змістом ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім`єю є соціальна група, яка не обов`язково складається з людей, які перебувають у шлюбі. Сім`ю також є соціальна група осіб, поєднаних спільним побутом, які здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності. Таким чином, заявник [PERSON] є спадкоємцем 4-ї черги майна померлого [PERSON] та після його смерті прийняв спадщину, яка складається з квартири за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved