Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до\~суду з\~позовом\~до відповідача\~про стягнення\~заборгованості за\~договором позики. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 28.09.2018 між ним, [PERSON] , та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено два договори позики, за якими відповідач отримала грошові кошти у сумі 3 220 000 гривень (що було еквівалентно 115 000 доларів США) і 2 805 000 гривень (що було еквівалентно 85 000 євро) на загальну суму 6 025 000 гривень та зобов`язалася повернути зазначену суму у строк до 28.09.2019. Факти укладення договорів позики і отримання відповідачем грошових коштів підтверджуються власноручно написаними відповідачем розписками від 28.09.2018. Станом на день подання позовної заяви відповідач не виконала свій обов`язок щодо повернення грошових коштів за договорами позики від 28.09.2018 в повному обсязі. Відповідачем порушені вимоги ст. 1049 Цивільного кодексу України, оскільки граничний строк повернення грошових коштів за договорами позики настав ще 28.09.2019. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні збитки за період 29.09.2019 по 11.06.2020 складають 139 780 грн. Сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 29.09.2019 по 11.06.2020 складає 127\~047,27 грн. Таким чином,\~сума боргу\~разом з\~інфляційними витратами\~і 3%\~річних складає\~6\~291\~827,27\~гривень. Просить стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) грошові кошти в сумі 6 291 827,27 (шість мільйонів двісті дев`яносто одну тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 27 коп, а саме: 6 025 000 грн - сума боргу за договорами позики від 28.09.2018; 139 780 грн - інфляційні збитки; 127 047.27 грн - 3 % річних. На адресу суду 29.07.2020, 25.08.2020 та 08.10.2021 від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач, не визнає позовні вимоги [PERSON] , так як між позивачем та відповідачем відсутні будь-які не врегульовані боргові зобов`язання, договорів позики відповідач з позивачем не підписував, грошових коштів відповідач від позивача не отримував. Надані позивачем суду копії боргових розписок відповідач не підписував та грошові кошти від позивача не отримував. Просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою судді Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В. від 13.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.01.2021 у справі призначено судову почеркознавчу експертизу. Ухвалою суду від 09.02.2021 зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 27.09.2021 прийнято справу до свого провадження та призначено до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.12.2021 без виходу до нарадчої кімнати відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 23.12.2021 витребувано докази. Ухвалою суду від 02.06.2022 в задоволенні клопотань сторони відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено. Ухвалою суду від 26.09.2022 витребувано докази. Ухвалою суду від 21.10.2022 надано в розпорядження експерта додаткові матеріали, необхідні для проведення експертизи, зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 13.02.2023 постановленою без виходу до нарадчої кімнати відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 28.02.2023 у справі призначено повторну судову почеркознавчу експертизу, зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 27.04.2023 без виходу до нарадчої кімнати відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 10.05.2023 надано в розпорядження експерта додаткові матеріали, необхідні для проведення експертизи, зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 24.08.2023 без виходу до нарадчої кімнати відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 19.09.2023 відмовлено у задоволенні клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 19.09.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому\~засіданні\~представник\~позивача [PERSON] позов підтримала повністю, з підстав зазначених у позовній заяві. В\~судовому засіданні\~відповідач [PERSON] позов не визнала та додатково пояснила, що у неї з позивачем [PERSON] протягом багатьох років була співпраця, вона працювала на різних підприємствах очолюваних позивачем на фінансових посадах. Завжди їх відносини грунтувались на взаємоповазі та взаєморозумінні. Протягом останніх 5-6 років у неї з [PERSON] не було спільних проєктів та не могло бути ніяких фінансових зобов`язань. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав, з підстав, зазначених у відзиві та додатково пояснив, що доказів на підтвердження позовних вимог в матеріалах справи немає, просив визнати висновок експерта від 08.08.2023 недопустимим доказом, оскільки експертом при проведенні експертного дослідження було допущено ряд порушень Інструкції з призначення та проведення судових експертиз. Звертав увагу на те, що в розписці від 28.09.2018 прізвище кредитора зазначено як [PERSON] , а не [PERSON] . В судове\~засідання позивач\~ [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. В судовому\~засіданні експерт\~ [PERSON] пояснила, нею було проведено повторну судово - почеркознавчу експертизу від 08.08.2023, згідно з якою встановлено, що підпис від імені [PERSON] у розписках, укладених від імені [PERSON] зроблений [PERSON] . Вона має досвід експертої роботи 15 років. Такий категоричний позитивний висновок робився на підставі того, що були виявлені індивідуальні збіжні ознаки, як загальні так, і окремі, які є суттєвими, і впливають на її позитивний висновок. При досліджені були виявлені і певні розбіжності, однак при наявності більшого обсягу матеріалу всі ці розбіжності зникли, дані розбіжності не можуть ніяким чином вплинути на позитивний висновок. Встановлені під час проведення даного дослідження збіжності є суттєві і стійкі, і утворюють індивідуальну сукупність ознак виконавця, тобто [PERSON] . Вона у своєму висновку впевнена. Використання копій документів для проведення почеркознавчої експертизи передбачено методичними рекомендаціями. Якщо відсутній оригінал офіційного документа, тобто паспорту, оскільки експертиза триває певний час, людина не може бути без паспорту, може бути використано його копію. Її в якості зразків надавалася завірена копія офіційного документа- паспорта, а тому вона її приймала до уваги. В її компетенції визначити спосіб проведення експертизи, вибір певних методик, методів дослідження. Критерієм достатності обсягу порівняльного матеріалу вважається надання такої кількості за якою можливо виявити індивідуальність, стійкість, варіаційні ознаки досліджувального об`єкту зразка почерку певного виконавця. У її практиці не було випадків виконання тексту не скорописом, а лише друкованими літерами. На її думку, людина повинна мати навики писати скорописом, оскільки з першого класу освоює навички скорописного письма. Вона не відповіла на питання щодо виконання рукописного запису розписки, тому що були надані неспівставні зразки, тобто зразки друкованого тексту, їй не надавались зразки виконані скорописом. При проведенні досліджень нею було встановлено, що відповідач навмисно змінює свій почерк та підпис. Вона вважає, що [PERSON] володіє навичками скоропису, але з якихось причин не спромоглась виконати зразки, необхідні для експертизи. У людини може змінюватись почерк протягом всього життя, але індивідуальні ознаки виконавця зберігаються. При проведення дослідження нею, крім зразків підпису наявних у копії паспорта, використовувались і інші зразки, вона їх порівняла і встановила, що підписи в копії паспорту (тобто первинні), і ті які їй надавались пізніше, в тому числі експериментальні, співпадають із ознаками у підписах, які виконані на об`єктах дослідження. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до оригіналу розписки від 28.09.2018 [PERSON] отримала в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 3\~220\~000 грн (три мільйони двісті двадцять тисяч) грн, що еквівалентно 115\~000 доларів США строком на 1 рік, до 28.09.2019 (т. 1 а.с. 96). Згідно з оригіналом розписки від 28.09.2018 [PERSON] отримала в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 2\~805\~000 грн (два мільйони вісімсот п`ять тисяч) грн, що еквівалентно 85\~000 Євро строком на 1 рік, до 28.09.2019 (т. 1 а.с. 97). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана в оригіналі розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей\~1046,\~1047 ЦК України\~суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Такі правові висновки про застосування статей\~1046,\~1047 ЦК України\~викладені в постановах Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-63цс13, від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14 та\~від 13.12.2017 у справі № 6-996цс17. Судом встановлено, що відповідно до змісту розписок від 28.09.2018 та від 28.09.2018 з однієї сторони - позикодавець [PERSON] передав другій стороні позичальникові [PERSON] грошові кошти в сумі 3\~220\~000 грн, що еквівалентно 115\~000 тисяч доларів США та 2\~805\~000 грн, що еквівалентно 85\~000 тисяч Євро, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві такі ж суми грошових коштів у визначений строк. Таким чином, виходячи з\~дійсного\~змісту\~та\~достовірності\~документів, на підставі яких доказується\~факт\~отримання\~коштів у\~борг, розписки від 28.09.2018 та від 28.09.2018 за своєю суттю є договорами позики, незалежно від найменування даного документа. Отже, судом встановлено, що 28.09.2018 та 28.09.2018 між сторонами укладено договори позики. Таким чином, договір позики між сторонами, відповідно до положень\~ст. 204 ЦК України, є укладеним та правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами третьою, четвертою ст. 545 ЦК України\~передбачено, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно з нормами\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Відповідно до частин першої та другої ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до договору позики укладеного між сторонами 28.09.2018 позикодавець (позивач) 28.09.2018 передав грошові кошти у розмірі 3\~220\~000 грн, що еквівалентно 115\~000 тисяч доларів США позичальнику (відповідачу), а позичальник зобов`язався повернути вказану суму до 28.09.2019. Згідно з договором позики укладеного між сторонами 28.09.2018 позикодавець (позивач) 28.09.2018 передав грошові кошти у розмірі 2\~805\~000,00 грн, що еквівалентно 85\~000 тисяч Євро позичальнику (відповідачу), а позичальник зобов`язався повернути вказану суму до 28.09.2019. Таким чином, розписки, як документи, що підтверджують боргові зобов`язання, містять умови отримання позичальником в борг грошових коштів із зобов`язанням про їх повернення до 28.09.2019 за борговими розписками від 28.09.2018. Згідно з висновком експерта № 2089/22-23, 140 - 141/23-23 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 702/340/20 від 27.01.2023, відповісти на питання « [PERSON] чи іншою особою виконано рукописний текст в письмовій розписці наступного змісту « [PERSON] , [PERSON] , паспорт [NUMBER] выдан ГОМ Дзержинского РОХГУ УМВД Украины в Харьковской области выдан 5.06 2001 г. взяла в долг у [PERSON] сумму 3220000 грн (три миллиона двести двадцать тисяч грн) что эквивалентно 115000$ (сто пятнадцать тысяч долларов США) сроком на 1 (один) год. До 28.09.2019 г. 28.09.2018 г. подпись / [PERSON] /»?» не видалося можливим. Відповісти на питання « [PERSON] чи іншою особою виконано підпис поряд з текстом «/ [PERSON] /» в письмовій розписці наступного змісту «Расписка. Я, [PERSON] , паспорт [NUMBER] выдан ГОМ Дзержинского РОХГУ УМВД Украины в Харьковской области выдан 5.06 2001 г. взяла в долг у [PERSON] сумму 3\~220 000 грн (три миллиона двести двадцать тисяч грн) что эквивалентно 115\~000 $ (сто пятнадцать тысяч долларов США) сроком на 1 (один) год. до 28.09.2019 г. 28.09.2018 г. подпись / [PERSON] /»? » не видалося можливим. Відповісти на питання « [PERSON] чи іншою особою виконано рукописний текст в письмовій розписці наступного змісту « [PERSON] , [PERSON] , паспорт [NUMBER] выдан ГОМ Дзержинского РОХГУ УМВД Украины в Харьковской области выдан 5.06 2001 г. взяла в долг у [PERSON] сумму 2\~805 000 грн (Два миллиона восемьсот пять тисяч грн) что эквивалентно 85000 Є (Восемьдесят пять тысяч Евро) США) сроком на 1 (один) год. до 28.09.2019 г. 28.09.2018 г. подпись / [PERSON] /»? » не видалося можливим. Відповісти на питання « [PERSON] чи іншою особою виконано підпис поряд з текстом «/ [PERSON] /» в письмовій розписці наступного змісту «Расписка. Я, [PERSON] , паспорт [NUMBER] выдан ГОМ Дзержинского РОХГУ УМВД Украины в Харьковской области выдан 5.06 2001 г. взяла в долг у [PERSON] сумму 2\~805 000 грн (Два миллиона восемьсот пять тисяч грн) что эквивалентно 85000 Є (Восемьдесят пять тысяч Евро) США) сроком на 1 (один) год. До 28.09.2019 г. 28.09.2018 г. подпись / [PERSON] /»?» не видалося можливим (том 3 а.с. 195 -202). Згідно з дослідницькою частиною висновку експерта № 2089/22-23, 140 - 141/23-23 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 702/340/20 від 27.01.2023 під час оцінки результатів порівняльного дослідження встановлено, що ні співпадіння ні розбіжності окремих ознак не утворюють сукупності достатньої для будь-якого висновку навіть у вірогідній формі. Виявити більшу кількість окремих ознак не видалося можливим із-за неспівставимості зразків почерку по способу виконання, так як вони виконані переважно друкованими літерами, що не дало змогу провести порівняння окремих ознак та прослідкувати їх варіаційність та спосіб вираження. Під час порівняльного дослідження методом співставлення підписів, що підлягають дослідженню з наданими на експертизу зразками підпису одної з груп встановлено окремі співпадання та розбіжності загальних і окремих ознак, (зображення 10-11 та 13), однак їх об`єм та значущість не достатня для будь- якого (позитивного чи негативного) висновку навіть у вірогідній формі. Виявити більшу кількість ознак не видалося можливим із-за часткової неспівставимості підписів, що не дало змогу провести порівняння одноіменних елементів, а також прослідкувати їх варіаційність. Під час порівняльного дослідження методом співставлення підписів, що підлягають дослідженню з наданими на експертизу зразками підпису іншої групи встановлено розбіжність загальних (зображення 10-11 та 12), повну неспівставимість по способу виконання, складу підписів. Враховуючи неспівставимість підписів за способом виконання та складом підписів провести порівняльне дослідження для відповіді на питання про виконання даних підписів [PERSON] чи іншою особою не видається можливим. У зв`язку із чим, експерту не видалось можливим відповісти на запитання, які зазначені в ухвалі суду про призначення експертизи від 26.01.2021. Відповідно до висновку експерта № 14216, за результатами проведення повторної судово - почеркознавчої експертизи від 08.08.2023 підпис від імені [PERSON] у розписці від 28.09.2018, укладеній від імені [PERSON] на суму 3 220 000 грн (т. 1, а.с.96), під рукописним текстом, ліворуч від рукописного запису «/ [PERSON] /», - виконано [PERSON] . Підпис від імені [PERSON] у розписці від 28.09.2018, укладеній від імені [PERSON] на суму 2 805 000 грн (т. 1, а.с. 97), під рукописним текстом, ліворуч від рукописного запису «/ [PERSON] /», - виконано [PERSON] . Питання: « [PERSON] чи іншою особою виконано рукописний текст в письмовій розписці наступного змісту: « [PERSON] , [PERSON] , паспорт [NUMBER] выдан ГОМ Дзержинского РОХГУ У МВД в Харьковской области выдан 5.06.2001 г. взяла в долг у [PERSON] сумму 3220000 грн (три миллиона двести двадцать тысяч грн) что эквивалентно 115000$ (сто пятнадцать тысяч долларов США) сроком на 1 (один) год. до 28.09.2019 г. 28.09.2018 г. подпись / [PERSON] /»?»,« [PERSON] чи іншою особою виконано рукописний текст в письмовій розписці наступного змісту: « [PERSON] , [PERSON] , паспорт [NUMBER] выдан ГОМ Дзержинского РОХГУ У МВД Украины в Харьковской обл. 5.06.2001 г. Взяла в долг у [PERSON] сумму 2805000 грн (Два миллиона восемьсот пять тысяч грн) что эквивалентно 85000С (Восемьдесят пять тысяч Евро) сроком на 1 (один) год. до 28.09.2019 г. 28.09.2018 г. подпись / [PERSON] /»?» - не вирішувались з причин, указаних у дослідницькій частині висновку (том 4 а.с. 133 - 145). \~ \~ \~ \~Згідно з дослідницькою частиною висновку для вирішення поставлених питань стосовно виконання рукописних текстів розписок необхідно надати вільні, експериментальні зразки почерку [PERSON] , виконані скорописом. \~ \~ \~ \~Оскільки,\~відповідно до\~висновку експерта № 14216, за результатами проведення повторної судово - почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 702/340/20 від 08.08.2023, експертом встановлено, що підписи у розписках від 28.08.2018 виконані відповідачем, що відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України свідчить про вільне волевиявлення відповідача (боржника) на укладення договорів позики та відповідає його внутрішній волі, тобто містить обов`язковий реквізит правочину, вчиненого у письмовій формі - особистий підпис. Представник відповідача посилався на необґрунтованість висновку експерта від № 14216 та його суперечність висновку експерта № 2089/22-23, 140-141/23-23, проте суд відхиляє такі доводи представника відповідача, з урахуванням такого. Так, предметом позовних вимог є стягнення грошових коштів за договором позики. На підтвердження позовних вимог за клопотанням сторони позивача у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу. Відповідно до\~висновку експерта № 2089/22-23, 140-141/23-23 від 27.01.2023 провести порівняльне дослідження підписів та почерку [PERSON] не видалось можливим, оскільки ні співпадіння ні розбіжності окремих ознак не утворюють сукупності достатньої для будь-якого висновку. Тобто, категоричного висновку про належність чи не належність підпису та почерку відповідачу [PERSON] експерту не вдалося встановити через неспівставимість підпису та почерку. На спростування позовних вимог за клопотанням сторони відповідача у справі було призначено повторну судову почеркознавчу експертизу, на виконання клопотання експерта надано додаткові матеріали, необхідні для проведення експертизи. Як під час відібрання додаткових експериментальних зразків почерку відповідача [PERSON] для проведення первинної судової почеркознавчої експертизи, так і повторної судової почеркознавчої експертизи головуючою суддею було неодноразово запропоновано відповідачу надати зразки почерку скорописом, проте відповідач наполягала, що іншого варіанту почерку немає та навіть не намагалася змінити спосіб виконання розписок. Відповідно до висновку експерта № 14216 від 08.08.2023 встановлено, що підписи від імені [PERSON] у розписках від 28.09.2018 виконано [PERSON] . Заперечуючи достовірність висновку експерта представник відповідача вказує, що експерт використовувала для дослідження наявні зразки підписів, що містяться в копіях документів (копії паспорта), а не оригіналах, проте суд такі доводи представника відповідача відхиляє. Так, відповідно до таблиці № 2 до висновку вбачається, що в якості порівняльних зразків почерку експертом використовувались, крім підпису, наявного в копії паспорта, також і підписи надані відповідачем у якості вільних, умовно-вільних зразків почерку, які наявні в оригіналах документів та експериментальні зразки підпису, відібрані в судовому засіданні. Також допитаний в судовому засіданні експерт підтвердив використання в якості порівняльних зразків підпису, крім підпису в копії паспорті, і інших наданих на дослідження зразків. Заперечуючи достовірність висновку експерта представник відповідача посилається на невідповідність висновку експерта попередньому висновку, проте суд такі доводи представника відповідача відхиляє. Так, як було встановлено судом вище, відповідно до висновку експерта від № 2089/22-23,\~140-141/23-23\~від 27.01.2023категоричного висновку про належність чи не належність підпису та почерку відповідачу [PERSON] експертом не зроблено. Відповідно до висновку експерта № 14216 від 08.08.2023 встановлено, що підписи від імені [PERSON] у розписках від 28.09.2018 виконано [PERSON] . Для проведення порівняльного дослідження експертом використовувались об`єкти дослідження надані для порівняння оригінали документів, в тому числі надані додатково (після проведення висновку експерта від 27.01.2023) в якості експериментальних та вільних зразків підпису (експериментальні зразки почерку відібрані в судовому засіданні у 2023 році, оригіналі довідки про доходи № 21 від 24.05.2007, тощо) (а.с. 104,106,116,145-170). Отже, висновки експертів не суперечать один одному, під час виконання первинного дослідження експертом не вдалося зробити будь-який висновок, проте під час проведення повторного дослідження та надання додаткових матеріалів експерт дійшла висновку про належність підпису на розписках [PERSON] . Таким чином, суд вважає висновок експерта № 14216 від 08.08.2023 належним та допустимим доказом, таким що не суперечить іншим доказам наявним у матеріалах справи. Отже, судом встановлено, що 28.09.2018 [PERSON] отримала у позику грошові кошти в сумі 3\~220\~000 грн, що еквівалентно 115\~000 тисяч доларів США та 28.09.2018 - 2\~805\~000,00 грн, що еквівалентно 85\~000 тисяч Євро, які станом на 30.11.2023 позичальнику (позивачу) не повернула. Доказів того, що відповідач сплатила борг (розписки про одержання виконання зобов`язання частково або в повному обсязі) матеріали справи не містять. Враховуючи наявність боргового документа у позикодавця (позивача) суд вважає зобов`язане не виконане. Суд урахувавши те, що доказів щодо повернення отриманої в борг грошової суми відповідачем не надано, оригінали боргових розписок знаходяться у позикодавця (позивача), підпис на текстах розписок виконаний відповідачем вважає доведеним невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики. Твердження представника позивача про зазначення прізвища кредитора у розписці від 28.09.2018 як « [PERSON] » не заслуговують на увагу, оскільки дана розписка знаходиться у позивача [PERSON] , інших осіб з анкетними даними [PERSON] , на користь яких могла бути складена дана розписка, не встановлено, а тому суд вважає зазначення прізвища позивача у даній розписці з орфографічною помилкою, що не впливає на зміст зобов`язання та сторін між якими виникли дані зобов`язання. Таким чином, вимоги позивача про повернення основної суми боргу за розписками від 28.09.2018 та від 28.09.2018 підлягають до задоволення. Позивач, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за розписками, просив у тому числі, крім боргу за основним зобов`язанням (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема,\~інфляційні втрати в розмірі 139\~780,00 грн та 3% річних за користування грошовими коштами в розмірі 127\~047,27 грн. Згідно з ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. А також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові\~Великої\~Палати\~Верховного\~Суду\~від\~28.03.2018\~у\~справі\~№\~444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Після спливу передбаченого договором строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як встановлено вище, суд вважає узгодженими між сторонами умови договору, що містяться в розписках від 28.09.2018 та від 28.09.2018. Умовами договору не передбачено відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, а тому інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми можуть бути стягнуті у відповідності до закону після спливу визначеного договором строку кредитування (ст. 625 ЦК України). Відповідно до розрахунку заборгованості інфляційні втрати нараховані за період з 29.09.2019 до 11.06.2020 та складають 139\~780,00 грн (а.с. том 1 а.с. 3). Як вбачається зі змісту договорів позики договори укладено на строк з 28.09.2018 до 28.09.2019. Таким чином, інфляційні втрати нараховані поза межами строку кредитування на суму заборгованості станом на дату закінчення строку дії договору, що відповідає правовій позиції викладеній у Постанові ВП ВС від 28.03.2018 у справі №444/9519/12. Відповідно до розрахунку позивача, зазначеного у позовній заяві, інфляційні втрати нараховані за період з 29.09.2019 до 11.06.2020. Разом з тим, в таблиці розрахунок проведено із жовтня 2019 по квітень 2020 та складає суму у розмірі 139\~780,00 грн. За розрахунками суду, заборгованість відповідача\~за інфляційними\~втратами складає\~147\~010,00\~грн,\~які розраховуються\~наступним чином: (100,70 (індекс інфляції жовтень 2019) : 100)\~x\~(100,10 (індекс інфляції листопад 2019) : 100)\~x\~(99,80 (індекс інфляції грудень 2019) х (100,20 (індекс інфляції січень 2020) х (99,70 (індекс інфляції лютий 2020) : 100)\~x\~(100,80 (індекс інфляції березень 2020) : 100)\~x\~(100,80 (індекс інфляції квітень 2020): 100)\~x\~(100,30 (індекс інфляції травень 2020): 100)\~x\~= 102,44%. 6\~025\~000,00 грн (3\~220 00,00 грн+2\~805\~000,00 грн) (сума боргу) х 102,44 (інфляційне збільшення) - 6\~025\~000,00 грн (сума боргу) = 147\~010,00 грн. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а тому суд вважає, що позов в частині стягнення інфляційних втрат, підлягає до задоволення в межах пред`явлених позовних вимог та становить 139\~780,00 грн. Відповідно до розрахунку позивача, зазначеного у позовній заяві, 3% нараховані за період з 29.09.2019 до 11.06.2020, кількість днів прострочення складає 257 днів та становить 127\~047,27 грн. \~ \~Суд погоджується\~з розрахунком\~позивача,а тому вважає, що позов в частині стягнення 3% річних, підлягає до задоволення в межах пред`явлених позовних вимог та становить 127\~047,27 грн. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат підлягають до задоволення у розмірі 139\~780,00 грн, а в частині стягнення трьох відсотків річних підлягають до задоволення у розмірі 127\~047,27 грн. На підставі викладеного вище, оцінивши належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок доказів їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача отриманої відповідачем позики у розмірі 3\~220\~000,00 грн та 2\~805\~000,00 грн, інфляційних втрат в розмірі 139\~780,00 грн та трьох процентів річних в розмірі 127\~047,27 грн, а всього 6\~291\~827,27 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому судовий збір в розмірі 10\~510,00 грн підлягає стягненню з відповідача. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 3 ст. 139 ЦПК України експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно до акту здачі - приймання повідомлення про неможливість надання висновку № 331/21-23 від 29.102021 Черкаського відділення КНДІСЕ Міністерства юстиції України попередня оплата становить 10\~296,60 грн (т. 2 а.с. 59). Згідно з ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.01.2021 витрати за проведення експертизи покладено на позивача [PERSON] (т. 1 а.с. 205). Відповідно до рахунку № 346 від 30.03.2023 Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України вартість експертизи становить 25\~092,90 грн (т. 4 а.с. 67). Відповідно до ухвали Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28.02.2023 витрати за проведення повторної судової почеркознавчої експертизи покладено на відповідача [PERSON] (т. 1 а.с. 205). \~ Враховуючи\~те, що позов задоволено повністю, судові витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 10\~296,60 грн, які були сплачені позивачем, підлягають стягненню із відповідача на користь позивача, а судові витрати за проведення повторної судової почеркознавчої експертизи в сумі 25\~092,90 грн, які були сплачені відповідачем [PERSON] , суд залишає за відповідачем. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved