Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

06 листопада 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги обґрунтував тим, що сторони є співвласниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 вересня 2016 року вказаний житловий будинок визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем була домовленість спільно сплачувати всі витрати, пов`язані з утриманням будинку та вартість нарахованих комунальних послуг. Однак, відповідач [PERSON] з вересня 2016 року по теперішній час не бере жодної участі в утриманні зазначеного житлового приміщення та ухиляється від сплати комунальних послуг. Позивач, починаючи з вересня 2016 року одноособово сплачував платежі за надані комунальні та інші послуги. Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 16 березня 2021 року (справа №154/3604/20), зміненого постановою Волинського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року, вирішено стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти, сплачені на утримання будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в розмірі 14744 (чотирнадцять тисяч сімсот сорок чотири) гривні 68 копійок, що становить заборгованість за послуги з газопостачання , транспортування загу, електропостачання, водопостачання та водовідведення, вивезення сміття за період з січня 2018 року по листопада 2020 року. Рішення вступила в законну силу та перебуває на примусовому виконанні. В період з листопада 2020 року по даний час відповідач продовжує ухилятись від обов?язків щодо утримання будинку оплати житлово-комунальних послуг, і позивач самостійно несе обов?язки щодо сплати наданих житлово-комунальних послуг. За період грудень 2020 року жовтень 2023 року позивачем було сплачено: за постачання газу 21012,29 гривень; за доставку газу 6466,45 гривень; за електропостачання 5635,92 гривень; вивезення сміття 1713,36 гривень; водопостачання та водовідведення 2204,06 гривень. Всього сплачено 37041,08 гривень. Тому просить стягнути з відповідача на його користь половину вартості сплачених ним коштів в розмірі 18520 грн. 54 коп. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 22 листопада 2023 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, його представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Про причини неявки відповідач не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало. Тому зі згоди позивача, з урахуванням положень ст ст.128-131,223, 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності позивача та відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76\~ЦПК\~України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 01 березня 2016 року рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 вересня 2016 року житловий будинок [ADDRESS] , визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Сторони зареєстровані за адресою: [ADDRESS] що підтверджується матеріалами справи. Довідками КП «Інформаційно-розрахунковий центр» підтверджено, що [PERSON] здійснено оплату комунальних платежів за адресою: вул. Тараса Шевченка, 63, м. Володимир, за період з грудня 2020 року по жовтень 2023 року за постачання газу 21012,29 гривень; за доставку газу 6466,45 гривень; за електропостачання 5635,92 гривень; вивезення сміття 1713,36 гривень; водопостачання та водовідведення 2204,06 гривень. Всього сплачено 37041,08 гривень. Таким чином, позивач одноособово поніс витрати з оплати житлово-комунальних послуг в той час, як відповідач в даних витратах участі не приймає. Позивач [PERSON] здійснив оплату комунальних та інших платежів в загальному розмірі 37041 грн. 08 коп., що також підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями. Так, відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч. 4ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Частиною 1 ст.360\~ЦК\~України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Зі змісту даної норми слідує, що в разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у чому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов`язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов`язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Таким чином, витрати, пов`язані з утриманням майна, до яких входить у тому числі й сплата вартості комунальних послуг, повинні нести всі співвласники майна, незалежно від того, чи проживають вони у квартирі. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~споживач здійснює\~оплату за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (частина перша статті 530 ЦК України). Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч. 4 ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. На підставі встановлених обставин та наведених вище норм законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] коштів за оплату комунальних послуг в сумі 18520 грн. 54 коп., що становить 1/2 частину від загальної суми сплачених позивачем коштів відповідно його частки у праві власності на квартиру Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому на підставі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1073,60 грн. судового збору.

Outcome: approved