Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-30 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в якому вказує, що 18 липня 2023 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю сторін та постановою Попільнянського районного суду Житомирської області Відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124, частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 КУпАП. 10 серпня 2023 року на замовлення Позивача, проведено оцінку автомобіля з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого Позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 168935.91 гривень. Відновлювальний ремонт розпочато за наслідками складання звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу та на даний час закінчено. Позивача зазначає, що на момент вчинення ДТП, цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, у зв`язку з чим Позивачу не було сплачено страхове відшкодування, а Відповідач в свою чергу відмовляється у добровільному порядку відшкодувати Позивачу завдану шкоду, в зв`язку з чим він змушений звернутися до суду. На підставі вищевикладеного, Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 168935.91 гривень. Ухвалою суду від 20 вересня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі. Представник Позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та вказали, що розмір завданої шкоди та витрати на правову допомогу є завищеними. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статей 274-279 ЦПК України. Суд, вислухавши представника Позивача, Відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником транспортного засобу RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] . /а.с.15, 47/ 26 липня 2023 року [PERSON] направив на адресу [PERSON] запрошення на огляд об`єкта дослідження в якому просить прибути на експертизу автомобіля RENAULT TRAFIC, державний номер [NUMBER] , 10 серпня 2023 року о 09.30 годині за адресою: м.Харків, вул.Плеханівська,57 А. /а.с.20/ Відповідно до Висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № ЕР-39/07-23 виготовленого суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] на замовлення [PERSON] , об`єкт оцінки автомобіль RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер [NUMBER] , ринкова вартість 228124.00 гривень; - вартість відновлювального ремонту КТЗ 168935.91 гривень; - значення фізичного зносу 0.7; вартість матеріального збитку складає 81796.85 гривень. /а.с.26/ Як вбачається з Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу ЕР-39/07-23 від 11 серпня 2023 року, виготовленого ФОП [PERSON] : 1. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер [NUMBER] на дату огляду 10 серпня 2023 року, становить 81796.85 гривень. 2. Вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер [NUMBER] , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на дату огляду 10 серпня 2023 року, становить 168935.91 гривень. 3. Ринкова вартість автомобіля, до моменту пригоди, марки RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер [NUMBER] , на дату огляду 10 серпня 2023 року, становить: 228124.00 гривень. /а.с.27-37/ Згідно протоколу огляду колісного транспортного засобу від 10 серпня 2023 року, ФОП [PERSON] проведено огляд транспортного засобу - RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер [NUMBER] , при проведені якого наведено назву деталей та опис пошкоджень: 1. Двері розсувні праві деформація металу в нижній частині на площу 80 х 50 см; 2. Накладка розсувних дверей правих зруйнована; 3. Боковина ЗПР деформація металу по всій поверхні з розривами; 4. Наружна ЗПР боковини зруйнована; 5. Арка наружна ЗПР деформація металу до 30 % поверхні; 6. Диск колеса ЗПР деформований; 7. Колесо ЗПР розрив матеріалу; 8. Бампер задній пошкодження структурної поверхні; 9. Поріг правий деформація металу до 60 см поверхні; 10. Цапфа ЗПР деформована; 11. Амортизатор ЗПР деформований; 12. Підшипник ступиці ЗПР пошкоджений; 13. Продільна верхня розпірка задньої балки деформована; 14. Датчик АВС перебитий; 15. Диск гальмівний ЗПР деформований; 16. Перекіс пройому розсувної двері правої та крила ЗПР порушення зазорів; 17. Балка задня деформована. /а.с.38-39/ Згідно ремонтної калькуляції, вартість ремонту транспортного засобу RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 168935.91 гривень, а саме: загальна сума запчастин 126974.06 гривень; загальна сума вартості робіт 13995.00 гривень; загальна сума фарбування 27966.85 гривень. /а.с.40-44/ На фототаблиці до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку відображено пошкодження транспортного засобу RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер [NUMBER] . /а.с.48-55/ Відповідно до постанови Попільнянського районного суду Житомирської області від 26 липня 2023 року в справі № 288/2021/23 про адміністративні правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за статтею 124, частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 КУпАП, 18 липня 2023 року о 16.45 годині [PERSON] на перехресті вул.Центральна вул.Миру в с.Строків, Житомирського району, Житомирської області, керуючи автомобілем АЗЛК 2141 д.н.з. [NUMBER] , не надав перевагу в русі автомобілю Renault Trafic д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та завдано матеріальних збитків. Визнано [PERSON] , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді\~штрафу в\~розмірі двох\~тисяч чотирьохсот\~неоподатковуваних мінімумів\~доходів громадян, що\~становить 40800 гривень 00 копійок з позбавленням\~права керування\~транспортними засобами\~строком на\~5\~(п`ять)\~років та без оплатного вилучення транспортного засобу. /а.с.56-57/ Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~статтями 15,\~16\~ ЦК\~України,\~кожна особа\~має право\~на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з Відповідача шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 168935.91 гривень, у зв`язку з тим, що Відповідача визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та він відмовляється у добровільному порядку відшкодувати Позивачу завдану шкоду. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього і в її заподіянні. Частиною шостою статті 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вина Відповідача [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за наявності доданої до матеріалів справи постанови суду та те, що порушення Відповідачем правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками доказуванню не підлягає. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 22 ЦК України, особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. \~ \~ \~ \~Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі Постанова № 4) передбачено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом\~статті 1191 ЦК\~України\~особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (далі Постанова № 6) встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно Цивільного кодексу України, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. При заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов`язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено. \~ \~ \~ \~Частинами першою, другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (Постанови № 4), якою передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1167 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Пунктом 9 Постанови № 6 встановлено, що при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. Статтею 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до Висновку експерта від 11 серпня 2023 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, який належить Позивачу становить 168935.91 гривень /а.с.36/. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача відшкодування завданої шкоди в розмірі 168935.91 гривень. Відповідачем під\~час розгляду\~справи не\~спростовано визначений\~ розмір\~завданого матеріального\~збитку та клопотань\~про призначення\~судової експертизи\~з метою\~з`ясування\~таких обставин\~ним не\~заявлено. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За наведених обставин суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені Позивачем підлягають до задоволення та з Відповідача належить стягнути на користь Позивача відшкодування шкоди в розмірі 168935.91 гривень. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. \~ \~ \~ \~Позивач при зверненні до суду просить стягнути з позивача витрати, понесені в зв`язку з проведенням експертизи автомобіля на підтвердження яких надав Договір № ЕР/07-23 на проведення незалежної оцінки майна від 24 липня 2023 року укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] /а.с.21-22/, Акт до Договору № ЕР/07-23 приймання-передачі наданих послуг з незалежної оцінки майна в якому визначено вартість робіт 3300.00 гривень /а.с.23/, рахунок ФОП [PERSON] № 39/23 від 24 липня 2023 року на суму 3300.00 гривень за проведення незалежної оцінки автомобіля /а.с.24/ та квитанцію № 170801042 від 25 липня 2023 року про сплату [PERSON] на рахунок ФОП [PERSON] коштів в розмірі 3300.00 гривень /а.с.25/. Згідно з частинами шостою, сьомою статті 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Пунктом 1, 3 частини другої статті 141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а в разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має такі самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Частиною першою статті 108 ЦПК України передбачено, що експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться на замовлення учасника справи. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Отже, склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення статті 139 ЦПК України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів. У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (частина перша статті 42 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України). \~ Таким чином, цивільне процесуальне законодавство встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі. Оскільки в межах спірних правовідносин замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою позивача [PERSON] , до звернення до суду з позовом, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відшкодування Позивачу витрат на підготовку експертного висновку в порядку розподілу судових витрат. Здійснення учасником справи замовлення експертного дослідження в поза процесуальному порядку обмежує право іншої особи приймати участь у процесі проведення дослідження, зокрема подавати заяву про відвід експерта. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі №824/647/19-а. \~ \~ \~ \~Таким чином, відповідно до положень цивільного процесуального законодавства, не підлягають відшкодуванню на користь Позивача витрати, пов`язані з проведенням експертизи, на суму 3300.00 гривень. Позивач при зверненні до суду також просить стягнути з Відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України) Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України). До матеріалів справи додано Договір № 01-2707/23 про надання правової допомоги від 27 липня 2023 року, укладений між Адвокатським бюро «Пілігрім П.О. та партнери» та [PERSON] . /а.с.58/ В Додатковій угоді № 1 до Договору № 01-2707/23 від 27 липня 2023 року про надання правової допомоги від 27 липня 2023 року, Клієнт [PERSON] та Адвокат Пілігрім П.О., погодили обсяг надання правової допомоги та визначили розмір гонорару за надану правову допомогу у розмірі 23450.00 гривень. /а.с.59/ Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 88 від 27 липня 2023 року, адвокат Пілігрім П.О. прийняв від [PERSON] на підставі Договору № 01-2707/23 від 27 липня 2023 року та додаткової угоди № 1 від 27 липня 2023 року, кошти в розмірі 23450.00 гривень. /а.с.60/ При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. В постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 визначено, що суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Відповідач та його представник в судовому засіданні скористалися своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та вказали, що їх розмір є завищеним та просили зменшити його до 15000.00 гривень. Щодо співмірності витрат на правову допомогу, суд враховує позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року в справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути\~співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову, а тому враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката та конкретні обставини справи, зокрема ціну позову, тривалість судових засідань, час витрачений адвокатом на участь в судових засіданнях і заявлених ним клопотань, складність справи та враховуючи заявлене Відповідачем та його представником клопотання про зменшення витрат, суд з огляду на\~розумну необхідність судових витрат, обмежує їх розмір з 23450.00 гривень до 15000.00 гривень. Таким чином, позов в частині заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення. Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 1689.35 гривень /а.с.1/, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Outcome: partial