Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому військового квитка. В обґрунтування заяви заявник зазначив, що його по батькові зазначено, відповідно до паспорту « [PERSON] », але 12.08.2013 року воєнний комісар Дніпропетровського облвоєнкомату надіслав на адресу Начальника центрального архіву МІ РВ Анкету - запит на підтвердження проходження ним служби, зазначивши його по батькові « [PERSON] ». 11.12.2013 року було отримано довідку з Центрального архіву МО рф, де вказано, що він проходив службу у військовій частині польова пошта № [NUMBER] з 22.11.1985 року (наказ №277) по 08.07.1987 року (наказ № 186) у військовому званні єфрейтор, вибув у Дніпродзержинський РВК Дніпропетровської області. Військова частина польова пошта № [NUMBER] з 18.02.1980 по 27.01.1989 року приймала участь у бойових діях на території Республіки Афганістан. Враховуючи, що при видачі військового квитка працівниками військкомату була зроблена технічна помилка, яку не можливо виправити, він звернувся до суду за захистом його прав. Ухвалою суду від 28.06.2023 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження з додержанням\~загальних правил\~ЦПК України. Заявник [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав заяву у повному обсязі та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Кам`янського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що підстав зараховувати військовий квиток для призначення пенсії у них немає. Суд розглянув справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що\~заява [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснень, наданих у\~Постанові Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в\~\~порядку\~\~окремого\~\~провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: -згідно\~\~з\~\~законом такі факти породжують юридичні наслідки,\~\~тобто від них залежить виникнення,\~\~зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством\~\~не передбачено\~\~іншого\~\~порядку\~\~їх\~\~встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -встановлення\~\~факту\~\~не пов`язується з наступним вирішенням\~\~спору про право. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується відомостями у паспорті та свідоцтві про народження (а.с. 4, 7-8). Відповідно до свідоцтва про народження та паспорта по батькові заявника при народженні « [PERSON] ». Відповідно до військового білету [NUMBER] , виданого 08.04.1985 року (а.с. 9-10), зазначено по батькові заявника « [PERSON] ». Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом IV на адресу начальника Центрального архіву міністерства оборони рф подав анкету-запит із запитом чи проходив [PERSON] (можливо [PERSON] ) військову службу, на що була отримана відповідь, що [PERSON] проходив військову службу (а.с. 11). Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника суттєве юридичне значення та потрібне йому для призначення пенсії за віком. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вирішуючи питання про встановлення даного факту, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України,\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, які були досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що заявником доведено, що встановлення юридичного факту є його безпосереднім правом як громадянина України, в іншому, окрім судового, порядку реалізувати вказане право заявник не має можливості, тому суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved