Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Кравченко Олександра Олександрівна звернулась до суду із позовом до відповідача ТОВ "ДОРІ ФІНАНС". Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29 вересня 2023 року у застосунку ДІЯ, [PERSON] отримала повідомлення про те, що відносно неї відкрито виконавче провадження № [NUMBER] приватним виконавцем Сидорук Л.В. з примусового виконання виконавчого напису № 87161 від 12 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Грисюк О.В., про стягнення з неї на користь ТОВ «ДОРІ ФІНАНС» заборгованості у розмірі 30371,77 грн. Представник позивача стверджує, що [PERSON] не укладала ніяких кредитних договорів з ТОВ "ДОРІ ФІНАНС". Крім того, їй невідомо про правонаступництво стягувача. Жодних договорів позики з ТОВ "ФК Кредит Капітал" не укладала. Також вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки при вчинені виконавчого напису нотаріус не отримувала від банку та від позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його можливого погашення, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед банком, а також суми комісії та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. В зв`язку з чим, представник позивача просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що кредитний договір не є нотаріально посвідченим, як того вимагає законодавство, сума заборгованості, зазначена у виконавчому написі, не є безспірною, відповідачем на надано того, що позивач знав про існування факту заборгованості, а також нотаріусом не було надано оригіналу кредитного договору, оскільки такий договір позивачем не був підписаний. Ухвалою судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2023 року відкрито провадження по справі та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник Кравченко О.О. не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду представник позивача подала заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити у її відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримують повністю. У судове засідання представник відповідача ТОВ «Дорі Фінанс» не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання, повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. У судове засідання третя особа приватний нотаріус Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не з`явилась. Про дату, час та місце проведення судового засідання, повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна у судове засідання не з`явилась. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд визнав неявку представника відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог ст. 281 ЦПК України заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими представником позивача, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, ознайомившись із позовною заявою, за відсутності заперечень відповідача проти позову, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05 червня 2019 року між ТОВ «Інфінанс» та позивачем по справі [PERSON] укладено договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0687403091, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредитні кошти у користування із встановленням кредитного ліміту 20000 грн. строком на 30 календарних днів. Зазначені обставини підтверджуються копією договору № 0687403091, який наданий на запит суду Київським обласним державним нотаріальним архівом філії №1 Міністерства юстиції України. 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 87161, яким стягнуто з [PERSON] , що є боржником за Кредитним договором від 05 червня 2019 року №0687403091 укладеним з ТОВ «Інфінанс» правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договором від 05.02.2021 року № 1 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №1/1 від 04.06.2021 є ТОВ «Дорі Фінанс», заборгованість за період з 04 червня 2021 року по 09 червня 2021 року в загальному розмірі 30446,00 грн., з яких: 2600,00 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту; 27846,00 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За вчинення даного виконавчого напису також стягується плата в розмірі 1000 грн., яка також підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню з боржника становить 31446,00 грн.. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зважаючи, що позивач виконав всі передбачені процесуальним законом вимоги щодо надання доказів, суд не може відмовляти у задоволенні позову з підстав ненадання позивачем доказів на доведення своїх позовних вимог, оскільки позивач не може довести ту обставину, існування якої він заперечує, отже у нього не може існувати матеріальних доказів наявності певної обставини, а саме відсутності у нього боргових зобов`язань перед ТОВ «Дорі Фінанс». За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Верховний Суд в постанові від 27.08.2020 р. у справі № 419/2304/18 зазначив, що суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін, а, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Необхідність цього принципу підтверджена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, (провадження № 14-473цс18), в якій зазначено, що «згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація учасниками справи спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм». З аналізу наведених норм процесуального права убачається, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Отже, незважаючи на те, що в силу вищезазначених обставин суд був позбавлений можливості надати оцінку доводам позивача, суд має право самостійно визначити правову кваліфікацію щодо спірних правовідносин та застосувати для прийняття рішення ті норми матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини та які позивачем самостійно в позовній заяві не зазначалися. Так, з тексту оспорюваного виконавчого напису №87161 від 12.06.2021 встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 за № 1172. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Як встановлено судом, договір надання позики від 05.06.2019 № 0687403091 було укладено в простій письмовій формі та нотаріально не посвідчений, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Разом з тим слід зазначити, що відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Окрім того, підп. 3.2, 3.5 п. 3 Гл. 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999р. в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. Вивчивши наявні докази в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач не надав приватному нотаріусу необхідних та достатніх документів, зокрема, які підтверджують безспірність заборгованості. Суду не надано доказів на підтвердження належного направлення боржнику заключної вимоги про дострокове погашення заборгованості та, відповідно, отримання її боржником. Не надано суду доказів на підтвердження подання нотаріусу документів, передбачених законом, які б давали можливість вчинити виконавчі написи у встановленому законом порядку. В матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена банком при подачі документів нотаріусу, та боржник про заборгованість достеменно знав, однак, проігнорував вимогу про її погашення, а відтак позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення спірного виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Інші доводи та обґрунтування позовних вимог також заслуговують на увагу та свідчать про відсутність достатніх законних підстав, які б давали можливість приватному нотаріусу вчинити спірні виконавчі написи, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не були надані приватному нотаріусу належні та достатні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, відсутність достатніх законних підстав, які б давали можливість приватному нотаріусу вчинити спірний виконавчий напис, а також те, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. №87161 від 12.06.2021. З урахуванням положення ст.141 ЦПК України з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс» на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved