Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

позивач Виконавчий комітет Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просив визнати укладеним з 19 листопада 2013 року договір про пайову участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Бобриця, разом з розрахунком величини пайової участі (внеску) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Бобриця, між позивачем та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 19 листопада 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області була зареєстрована декларація про готовність об`єкта, а саме житлового будинку з господарчою будівлею загальною площею 447,10 м2, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , до експлуатації. Відповідач, як замовник будівництва, в порушення вимог ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування не укладала, участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Бобриця не брала. Вказав те, що протягом більше трьох місяців з дня отримання пропозиції укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Бобриця до Бобрицької сільської ради ані до виконавчого комітету Бобрицької сільської ради від [PERSON] відповіді не надійшло, тобто відповідач свідомо ухиляється від зобов`язання взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Бобриця. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.04.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 20.10.2017 року справа прийнята суддею Новаком А.В. Ухвалою від 21.05.2018 року справа прийнята суддею Ладиченком С.В. Ухвалою від 13.09.2018 року справа прийнята суддею [PERSON] і розгляд призначений за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 07.02.2019 року справа прийнята до провадження суддею [PERSON] У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] - адвокат Семенюк О.В. просив у задоволенні позову Виконавчого комітету Бобрицької сільської ради до [PERSON] відмовити та визнати Договір про пайову участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Бобриця разом з протоколом погодження розбіжностей у редакції [PERSON] . Зазначає, що пропозиції на укладення Договору про пайову участь [PERSON] фактично не отримувала адже особу з прізвищем « [PERSON] » жодним чином не уповноважувала на отримання поштової кореспонденції на своє ім`я; оскільки позивач станом на 19.11.2013 року не був зареєстрований як юридична особа, він не був наділений на укладання договорів від свого імені; п. 3.1. Договору є таким, що унеможливлює своєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань; позивач не надав відповідачу можливості прийняти участь у визначенні умов Договору; п. 4.2. Договору щодо сплати пені не може поширюватись на спірні правовідносини; набуття чинності Договору в редакції запропонованій Виконавчим комітетом суперечить вимогам ЦК України. У відповіді на відзив позивач вважає безпідставними та неаргументованими міркування щодо наведених представником відповідача у відзиві заперечень з огляду на таке. Вказує на те, що обов`язок звернутися до органу місцевого самоврядування із заявою про укладання договору пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту Законом покладено саме на замовника такого будівництва та укладання договору пайової участі є обов`язковим. [PERSON] з такою заявою не зверталася, чим порушила вимоги Закону. Натомість звернулася з заявою про присвоєння поштової адреси належного їй житловому будинку. При спілкуванні з секретарем Бобрицької сільської ради дізналася, що повинна сплачувати пайову участь на розвиток інфраструктури населеного пункту. Зміст Договору про пайову участь відповідає акту органу місцевого самоврядування, а саме - Порядку визначення розміру пайової участі (внеску) замовників будівництва, його залучення та використання на розвиток інженерно-транспортної інфраструктури села Бобриця, затвердженого рішенням № 579-17-V 17-ї сесії Бобрицької сільської ради 6-го скликання від 25.12.2012. Наголошує на тому, що відсутність реєстрації органу місцевого самоврядування в якості юридичної особи, станом на дату введення об`єкта в експлуатацію, не скасовує обов`язку замовника будівництва взяти участь у розвитку інфраструктури населеного пункту шляхом перерахування до місцевого бюджету грошових коштів. Обов`язок щодо прийняття пайової участі виникає у замовника не перед органом місцевого самоврядування, а перед територіальною громадою. Оскільки відмова відповідача укласти договір порушує право позивача, для захисту порушеного права необхідне укладення договору в редакції запропонованою виконавчим комітетом. У зв`язку з рішенням Вищої ради Правосуддя № 1464/0/15-20 від 21.05.2020 року [PERSON] звільнено з посади судді Голосіївського районного суду м. Києва. Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справ від 04.06.2020 року справа № 752/18281/16-ц передана до провадження судді Плахотнюк К.Г. Ухвалою від 04.08.2020 року справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 5). Справа неодноразово відкладалась. У підготовчому засіданні сторони відсутні. Ухвалою від 12.09.2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 29). Ухвалою від 21.02.2023 року позивача виконавчий комітет Бобрицької сільської ради замінено на його правонаступника - виконавчий комітет Білгородської сільської ради Бучанського району Київської області (а.с. 48). 27.06.2023 до суду надійшла заява позивача про зміну предмета позову у якій виконавчий комітет Білгородської сільської ради Бучанського району Київської області просить визнати укладеним з 01.06.2016 року Договір про пайову участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Бобриця, разом з розрахунком величини пайової участі (внеску) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Бобриця, між позивачем та [PERSON] у новій редакції. У судовому засіданні представник позивача - Зінченко К.М. просив заяву про зміну предмета позову не приймати до провадження, підтримав первісний позов. Просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача - [PERSON] проти задоволення позову заперечив, просив відмовити в повному обсязі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19 листопада 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта - житлового будинку з господарчою будівленю, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Згідно із вказаною декларацією [PERSON] є замовником будівництва новозбудованого житлового будинку загальною площею 447,10 кв. м. Із пояснень позивача вбачається, що відповідач до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію договір з органом місцевого самоврядування не укладав, участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Бобриця не брав. Виконавчий комітет Бобрицької сільської ради вживав заходів для досудового врегулювання спору, неодноразово звертався до відповідача з проханням укласти договір про пайову участь. Так, виконавчий комітет Бобрицької сільської ради супровідним листом від 22.07.2016 року за вихідним № 1-19/313 направив [PERSON] пропозицію щодо укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Бобриця (разом з проектом договору та розрахунком) на дві адреси відповідача (а.с. 61). Згідно з рекомендованими повідомленнями лист, надісланий на адресу місця знаходження будинку, був вручений 26.07.2016 уповноваженій особі - керуючому [PERSON], а лист, надісланий на адресу місця реєстрації відповідача, 27.07.2016 року вручений особисто [PERSON] (а.с. 62). 24.12.2013 року до Бобрицької сільської ради надійшла заява [PERSON] про надання житловому будинку адреси (а.с. 114). Рішенням виконавчого комітету Бобрицької сільської ради від 24.12.2013 року № 91 [PERSON] в присвоєнні адреси житловому будинку загальною площею 447,1 кв.м., який знаходиться по [ADDRESS] відмовлено. Залучено [PERSON] до пайової участі, шляхом укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Бобриця (а.с. 113). Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 715-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області» визначені адміністративні центри та затверджені території територіальних громад Київської області, відповідно до якого Бобрицька сільська територіальна громада Києво-Святошинського району Київської області увійшла до складу Білогородської сільської територіальної громади Бучанського району Київської області. Рішенням № 14 ІІ сесії Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області від 20.11.2020 року VІІІ скликання був утворений виконавчий комітет Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державна реєстрація виконавчого комітету Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області як юридичної особи (ідентифікаційний код юридичної особи 43981456) відбулася 29.12.2020 року (а.с. 58). Відповідно до рішення № 16 ІІ сесії Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області від 09.12.2020, яке змінено рішенням № 90 ІІІ сесії від 24.12.2020 року розпочата процедура реорганізації виконавчого комітету Бобрицької сільської ради (ЄДОПОУ 40231944) шляхом приєднання до виконавчого комітету Білогородської сільської ради. Згідно з витягом Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державна реєстрація виконавчого комітету Бобрицької сільської ради припинена 05.09.2022 року. Правонаступником є виконавчий комітет Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області (а.с. 59). Положеннями пп. 5 п. «а» ч. 1 ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить залучення на договірних засадах коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, розташованих на відповідній території, та коштів населення, а також бюджетних коштів на будівництво, розширення, ремонт і утримання на пайових засадах об`єктів соціальної і виробничої інфраструктури та на заходи щодо охорони навколишнього природного середовища. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» під будівництвом слід розуміти нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт. За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовником будівництва є фізична або юридична особа, що має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала у встановленому законодавством порядку відповідну заяву. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» під забудовою території слід розуміти діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій. З огляду на те, що відповідач [PERSON] є замовником будівництва житлового будинку, то на нього поширюється дія Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За приписами ч.ч. 2 та 3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Частиною 9 ст. 40 вказаного Закону визначено строки, упродовж яких мають укладатися договори про пайову участь, а саме: не пізніше 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника будівництва щодо його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. За змістом положень ч. 1 ст. 40 Закону порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. На виконання наведених вимог Закону № 3038-VI рішенням Бобрицької сільської ради 6-го скликання від 25 грудня 2012 року № 579-17-V затверджено Порядок визначення розміру пайової участі (внеску) замовників будівництва, його залучення та використання на розвиток інженерно-транспортної інфраструктури села Бобриця. Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку замовник, який має намір здійснити будівництво об`єкта містобудування у населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Бобриця. Пайова участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Бобриця полягає у відрахуванні замовником до сільського бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Бобриця. Пайовий внесок сплачується замовником будівництва на підставі відповідного договору, укладеного між ним та сільською радою та з урахуванням вимог статті 40 Закону № 3038-VI. Розмір коштів, які замовник повинен перерахувати на пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Бобриця на підставі договору, встановлюється в межах визначеного відсотку від загальної кошторисної вартості будівництва (пункт 3 Розділу ІІ Порядку). Пунктом 6 Розділу ІІ Порядку передбачено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до визнання права власності, або заміну правовстановлюючих документів на об`єкт будівництва. Відповідно до Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 19 листопада 2013 року, житловий будинок з господарчою будівленю, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , прийнято до експлуатації. До цієї дати [PERSON] не виконала покладений на неї Законом № 3038-VI обов`язок щодо укладення договору про пайову участь і не зверталася до позивача з приводу укладення такого договору. Розділом IV Порядку врегульовано питання залучення замовників до пайової участі у розвитку інфраструктури села Бобриця у разі їх ухилення від укладення договору. Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з листами про необхідність прийняття участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту села Бобриця та з приводу укладення договору про пайову участь, тобто, до моменту завершення будівництва житлового будинку та на момент реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації Виконавчий комітет Бобрицької сільради звертався до [PERSON] з вимогою про укладення договору про пайову участь. Відповідно до ст.ст. 627, 630 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. У частині 1 ст. 648 ЦК України зазначено, що зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у Постанові № 757/48218/16-ц від 20.03.2018 визначив, що аналіз положень частин другої, третьої, дев`ятої статті 40 Закону № 3038-VI дає підстави для висновку, що обов`язок ініціювати укладення договору про пайову участь покладено саме на замовника будівництва, оскільки цей обов`язок пов`язаний зі зверненням замовника до органу самоврядування. Визначений частиною дев`ятою статті 40 Закону № 3038-УІ і пунктом б Розділу II Порядку строк (15 робочих днів, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію) встановлено для укладення договору про пайову участь після добровільного виконання стороною цього обов`язку і звернення замовника будівництва до органу місцевого самоврядування з метою укладення такого договору. Ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття об`єкта нерухомого майна до експлуатації є порушенням зобов`язання, яке прямо передбачено чинним законодавством. Невиконання такого зобов`язання не звільняє замовника будівництва від обов`язку укласти договір про пайову участь, у тому числі й після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Отже, обов`язок звернутися до органу місцевого самоврядування із заявою про укладання договору пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту Законом покладено саме на замовника такого будівництва та укладання договору пайової участі є обов`язковим. Згідно із ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, а суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною два цієї статті передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки за своєю природою договір пайової участі є обов`язковим до виконання, а фактична відмова відповідача укласти договір, обов`язковість якого встановлена нормативно-правовим актом порушує право позивача, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved