Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

20 вересня 2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] , подана її адвокатом Бондаренко Т.О. до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 18 січня 2020 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 11. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач зазначає, що спільне життя у сторін не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Вони втратили почуття любові та поваги. Починаючи з лютого 2022 року шлюбні стосунки припинені, сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. В органах державної реєстрації актів цивільного стану розірвати шлюб відповідач відмовився. У зв`язку з вищевикладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача з проханням розглядати справу без участі позивача та її представника, в разі неявки відповідача винести заочне рішення. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і позивач по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом було встановлено, що 18 січня 2020 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Новобаварському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 18.01.2020 року (а.с. 5). За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Частиною 3\~ст. 109 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно\~шлюбні відносини з початку 2022 року, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в своїй заяві просила суд змінити прізвище на дошлюбне. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Окрім того, у зв`язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1 073,60 грн. (а.с. 1). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved