Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 19.08.2008 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , батьком яких є та записаний виконавчим комітетом Чернятської сільської ради [PERSON] .. Їхня сім`я не склалася і з 2013 року вони разом не проживають, рішенням Бершадського районного суду у 2014 році їхній шлюб розірвано. З моменту розпаду сім`ї діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. На протязі 10 років з часу розпаду сім`ї, сини навчалися в Бершадському закладі дошкільної освіти «Пролісок», Чернятському ліцеї Джулинської сільської ради та Бершадському закладі загальної середньої освіти I-III ступенів № 2, вона займається вихованням та навчанням дітей, слідкує за їхнім здоров`ям, діти знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, не приймає жодної участі у вихованні та утриманні синів, взагалі не телефонує дітям і не виходить на зв`язок. Повністю ігнорує синів, не відвідує батьківські збори, не цікавиться їхнім життям, їхніми інтересами, здоров`ям. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 05.12.2013 року по справі № 126/3661/13-ц ухвалено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їхніх синів [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Виконавчий лист по даній справі перебуває на виконанні у Бершадському районному відділі ДВС. Однак відповідач жодного разу аліменти на утримання синів не сплатив, що підтверджується довідкою - розрахунком заборгованості зі сплати аліментів п ВП № [NUMBER], і взагалі ніяк не допомагає. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з тим, що відповідач, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, вона змушена звернутися з позовом до суду про позбавлення його батьківських прав стосовно їхніх синів. Позивач, [PERSON] в судове засідання не явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений. Ні відзиву ні жодних клопотань від нього до суду не надходило. Представник третьої особи Служби у справах дітей Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області - Смакоус Ж.Л., в судове засідання не явилася, надала висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 19.08.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , батьком яких є та записаний виконавчим комітетом Чернятської сільської ради [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] . Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області шлюб між сторонами було розірвано у 2014 році. З моменту розпаду сім`ї діти проживають з позивачем, що підтверджується витягом № 2989 про зареєстрованих у житловому будинку в [ADDRESS] осіб. Діти знаходяться на утриманні позивача і вона самостійно займається їхнім вихованням. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 05.12.2013 року по справі № 126/3661/13-ц ухвалено стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Виконавчий лист перебуває на виконанні у Бершадському районному відділі ДВС. Однак відповідач жодного разу аліменти на утримання синів не сплатив, що підтверджується довідкою - розрахунком заборгованості зі сплати аліментів п ВП № [NUMBER]. Встановлено, що [PERSON] як батько дітей, не виконував і не виконує нині своїх обов`язків по вихованню синів: після припинення сімейних стосунків з позивачем не відвідує дітей по місцю їх проживання, в навчальних закладах, не цікавиться станом їхнього здоров`я, не надавав і не надає матеріальної допомоги, не приймав і не приймає участі у придбанні необхідного одягу, ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їхній подальшій долі, не цікавиться їхніми успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи: повідомленням Бершадського закладу дошкільної освіти «Пролісок» № 10 від 16.08.2023 року, довідкою Чернятського ліцею Джулинської сільської ради № 119 від 21.08.2023 року, інформацією № 83 від 09.08.2023 Бершадського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 2. Згідно висновку органу опіки та піклування Бершадської міської ради від 28.11.2023 року за № 233, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Висновок обґрунтовано тим, що [PERSON] , [INFO] , батьківські обов`язки по вихованню синів не виконує. Після розлучення батьків, діти проживають разом із матір`ю на повному її утриманні. [PERSON] ухиляється від сплати аліментів матері на користь дітей і відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, виданого Бершадським відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції но виконавчому провадженню № [NUMBER], за період з 23.09.2013 по 01.08.2023 [PERSON] заборгував [PERSON] аліменти на утримання синів у розмірі 255588,13 грн.. [PERSON] не спілкується із синами, не вітає їх із днем народження та іншими святами, не цікавиться їх зростанням та розвитком. Уся турбота щодо виховання та утримання дітей покладена на матір. [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають у [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження умов проживання дітей, складеного службою у справах дітей Бершадської міської ради від 31.08.2023, діти проживають в будинку вітчима [PERSON] .. Приміщення знаходиться в належному санітарно-гігієнічному стані. В хлопчиків спільна кімната, в якій є всі необхідні меблі. Діти забезпечені одягом та взуттям відповідно до віку та сезону. Хлопчики забезпечені продуктами харчування, є необхідні засоби гігієни. Умови проживання задовольняють потреби дітей у вихованні та розвитку. Діти мають мобільні телефони та велосипеди. [PERSON] з 11.11.2021 перебуває у шлюбі з [PERSON] , 1986 року народження. Від цього шлюбу мають двох дітей - [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO]. Стосунки в сім`ї добрі, теплі. [PERSON] та [PERSON] мають щирі та дружні відносини з вітчимом та називають його батьком. Зі слів хлопців, з рідним батьком вони не спілкуються. Начальником служби було проведено бесіду з [PERSON] та [PERSON] , під час якої вони підтвердили, що батько [PERSON] не підтримує з ними ніяких відносин, протягом десяти років не приймає участі у їх житті, не утримує матеріально. [PERSON] та [PERSON] не заперечують щодо позбавлення батьківських прав їх батька [PERSON] , про що власноручно написали. 23.11.2023 на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , прийнято відповідне рішення та рекомендовано органу опіки та піклування надати висновок до Бершадського районного суду. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст.4 ЦПК України). Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Дослідивши усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини щодо здійснення батьківських прав та обов`язків відповідача відносно його синів. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, які не суперечать один одному та підтверджують доводи позивача, суд вважає встановленим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 164 ч.1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтуванням ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст.164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». За змістом роз`яснень п.15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Під час розгляду справи судом встановлено саме свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та винну поведінку відповідача по відношенню до синів, яка проявляється в небажанні відповідачем виконувати свій батьківський обов`язок щодо утримання та виховання дітей, про що свідчить відсутність інтересу до життя синів, їхнього здоров`я та розвитку, не забезпечення будь-якими продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, тощо. У діях відповідача проявляється саме винна та пасивна поведінка по відношенню до синів, не приймається будь-яких дій щодо спілкування із дітьми. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. ВС в постанові від 24.10.2018 по справі № 761/2855/17 вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Враховуючи вище зазначене, суд не вбачає підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання синів, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останньому положення ст.169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши обставини справи, дійшов висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків та його небажання виховувати синів, його свідому винну поведінку, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, а тому відповідача належить позбавити батьківських прав відносно дітей. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Виходячи із вказаного, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved