Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала дана цивільна справа. За результатами її розгляду 03.10.2023 р. ухвалено рішення, яким заявлені позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме стягнення з відповідача на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 57 000, 00 грн. Положеннями ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, як свідчать матеріали справи судом було розглянуто питання про розподіл судових витрат в частині судового збору. Разом з тим, на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником позивача 16.10.2023 р. засобами поштового зв`язку в адресу суду докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу. За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, що визначено ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Враховуючи положення вищенаведених норм процесуального права, суд не вбачає перешкод для розгляду даної заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як це вбачається з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України. При поданні позовної заяви позивач наводив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат де зазначив попередній розрахунок очікуваних витрат на правову допомогу орієнтовно 30 000,00 грн. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24 червня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц та від 27 січня 2021 року у справі № 659/226/19. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказав, що ставить під сумнів адекватність розміру таких витрат зважаючи на співмірність зі складністю справи, ціною позову тощо. Також позивачем не надано договору про надання правової допомоги та детального робіт (наданих послуг). Просив відмовити у компенсації позивачу витрат на правову допомогу. Як свідчать надані заявником матеріали, 15.08.2022 р. між позивачем та адвокатом Предко В.О. укладено договір про надання професійної правової допомоги.. Також між адвокатом і [PERSON] 15.08.2022 р. укладено додаткову угоду до договору б/н від 15.08.2022 р. про надання професійної правничої допомоги за умовами якого сторони дійшли згоди, що орієнтовний розрахунок гонорару складає 30 000,00 та розраховується наступним чином: правовий аналіз справи - 5 000,00 грн., збір доказів та розробка концепції справи - 5 000,00 грн., складання та подання позовної заяви - 10 000,00 грн., представництво інтересів клієнта у судових засіданнях - 10 000,00 грн. (з розрахунку 5 000,00 грн. за 1 судове засідання). Так, між адвокатом на клієнтом підписані наступні акти приймання - передачі з описом надання послуг: 08.02.2023 р. та 13.10.2023 р. на загальну суму 57 000,00 грн. Оплата гонорару адвоката, відповідно до договору про надання професійної правової допомоги від 15.08.2022 р., здійснюється на підставі акту приймання - передачі наданих правових послу у строк не пізніше 3 місяців після прийняття судом рішення. Норми процесуального закону передбачають можливість стягнення не тільки судових витрат, які вже фактично понесені стороною, а й судових витрат, що мають бути сплачені у майбутньому за умови підтвердження розміру таких витрат належними доказами, про що неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постановах від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц та від 16.04.2020 по справі №727/4597/19. Разом з тим, надаючи оцінку доводам представника відповідача, суд приходить до висновку, що Національним інститутом стратегічних досліджень не доведено належним чином необхідність і можливість, в розумінні положень ЦПК України, відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки самі по собі твердження сторони, що такі витрати є неспівмірними зі складністю справи не можуть бути покладені в основу рішення і мають бути доведені. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку про задоволення заяви представника позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved