Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-05 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовною заявою до Харківської міської ради про встановлення факту проживання, визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що з [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина у вигляді 1/3 частини будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач, як спадкоємиця за законом першої черги, звернулася до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав після смерті матері. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено, у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] зазначає, що у 2014 році вона разом з матір`ю [PERSON] переїхали до м. Харкова та як внутрішньо переміщені особи посилилися в будинку рідної сестри матері за адресою [ADDRESS] . Дане житлове приміщення в подальшому перейшло у власність її матері [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. За вищевказаною адресою [PERSON] та спадкодавець [PERSON] проживали разом до дня відкриття спадщини. Після смерті останньої, позивач займалася її похованням. Однак, у зв`язку з тим, що при видачі довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ім`я [PERSON] була зазначена адреса: [ADDRESS] , а в довідки на ім`я [PERSON] вказано: [ADDRESS] , то виникла проблема щодо оформлення спадщини після смерті матері. Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Харківської міської ради про встановлення факту проживання, визнання права власності в порядку спадкування за законом. Призначено підготовче судове засідання. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано з Другої Харківської нотаріальної контори (місцезнаходження: 61000, Х/о, м. Харків, вул. Озерянська, 6), спадкову справу № 56797257, номер у нотаріуса 522/2014, спадкодавець - [PERSON] , спадкоємець - [PERSON] . Витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Городніченко Ольги Анатоліївни (місцезнаходження: [ADDRESS] ), відомості щодо звернень із заявами про прийняття спадщини або відмовою від прийняття спадщини, інформаційну довідку із Спадкового реєстру щодо спадщини, інформацію щодо складання заповітів [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків, викликано в судове засідання для допиту в якості свідків [PERSON] ; [PERSON] 09 серпня 2023 року на адресу суду від представника відповідача Харківської міської ради надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , відповідно до якого вони просили суд відмовити повністю у задоволені позову [PERSON] , посилаючись на його недоведеність. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 вересня 2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі № 639/3416/23 за позовною заявою [PERSON] до Харківської міської ради про встановлення факту проживання, визнання права власності в порядку спадкування за законом, призначено справу до судового розгляду в судове засідання. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Мамницька А.В., яка діє на підставі ордеру, заявлений позов підтримали та дали пояснення про обставини, які викладені у рішенні вище. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При вирішенні справи суд виходить з положень п. 2 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», яким передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Так, в судовому засіданні було встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у м. Харків, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 16 листопада 2021 року. (а.с. 13) Померла [PERSON] є матір`ю [PERSON] . ( а.с. 14- 17) Позивач зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини будинку [ADDRESS] . Однак, при зверненні до нотаріуса з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину, їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, та вважається такою, що не прийняла її. Стаття 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України) Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] зазначила, що починаючи з 2014 року вона і її мати, [PERSON] , мають статус тимчасово переміщеної особи, зареєстровані та постійно проживали за однією адресою: [ADDRESS] . Однак, у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ім`я [PERSON] зазначена адреса проживання [ADDRESS] , а в довідці на ім`я [PERSON] - [ADDRESS] . Дані пояснення позивача [PERSON] об`єктивно підтверджуються довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, які маються в матеріалах справи. ( а.с. 20,21) Факт проживання за однією адресою [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] об`єктивно підтверджуються Деклараціями про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу на ім`я [PERSON] та [PERSON] , в яких зазначена адресою проживання: [ADDRESS] . ( а.с. 29-26) Крім того, з Виписок із медичної картки стаціонарного хворого від 19.12.2016 та амбулаторного хворого від 01.12.2021 на ім`я [PERSON] , адреса її проживання зазначена: [ADDRESS] . ( а.с. 27, 28) Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є двоюрідною сестрою померлої [PERSON] . Їй достовірно відомо, що [PERSON] проживала разом зі своєю донькою [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] . Свідок [PERSON] , який є сусідом позивачки [PERSON] підтвердив суду, що остання проживала разом зі своєю матір`ю в одному будинку по [ADDRESS] . Раніше цей будинок належав сестрі [PERSON] , [PERSON] , а після смерті останньої перейшов у власність [PERSON] . Судом з`ясовано, що встановлення юридичного факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час смерті останньої необхідно позивачу для оформлення спадкових прав. Частина перша пункту 23 постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику справах про спадкування» вказує на те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Даючи оцінку вищезазначеному, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні був встановлений факт постійного проживання [PERSON] разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 2014 року і по [INFO] , день смерті останньої. Як вже було зазначено у рішенні вище [INFO] померла [PERSON] . ( а.с. 13) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіт не склала. ( а.с. 61) У статті 1223 ЦК України зазначено, що у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у випадку не охвату заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 Кодексу. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за його життя і народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив, і батьки. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилася спадкоємиця першої черги донька (позивач по справі) [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] зазначила, що після смерті матері залишилися спадщина у вигляді 1/3 частини будинку [ADDRESS] , яку [PERSON] успадкувала після смерті своєї сестри [PERSON] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.02.2023 [PERSON] на підставі договору дарування, р.№1-4012, 05.08.1963, на праві власності належить 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . ( а.с.34-36) 16.08.2013 [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON] . ( а.с. 30) Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.06.2015, [PERSON] отримала спадщину, на яке видане це свідоцтво, яка складається з недоотриманої пенсії, що належала померлій [PERSON] , 1928 року народження, яка померла [INFO] , особисто на підставі повідомлення Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова від 22.05.2015 №3941-13/31. ( а.с. 33) Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, [PERSON] на підставі права на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] належало на праві власності 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.11.2022 приватним нотаріусом ХМНО Городніченко О.А. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої [INFO] [PERSON] , а саме 1/3 частку у праві власності на житловий будинок по [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, та вважається такою, що не прийняла її. ( а.с. 19) Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Отже, у [PERSON] виникло право на звернення до суду з позовом. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги все обставини, які викладені у рішенні вище та сукупність доказів наданих позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved