Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

31.08.2023 позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неї - його доньки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про народження, її батьками є: мати [PERSON] та батько [PERSON] . Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 24.12.2012 шлюб між її батьками був розірваний, а позивачка постійно проживала з матір`ю. Деякий час батько ще спілкувався з нею, епізодично надавав гроші на її утримання, аліментів не сплачував. Останні п`ять років відповідач перестав спілкуватися з донькою, не цікавився її життям, коштів на утримання не надавав. [INFO] померла мати позивачки. Після цього [PERSON] стала проживати разом із сім`єю рідної тітки [PERSON] - сестрою відповідача, за адресою: [ADDRESS] . Батько як і раніше не вживає будь-яких заходів для налагодження стосунків з позивачкою. [PERSON] ніколи не купував одяг, іграшки для доньки, не вітав з днем народження та іншими святами, не забезпечував і не забезпечує здобуття освіти, не проявляє зацікавленості в житті дитини. Вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, байдуже та безвідповідально ставиться до неї, в результаті чого втрачені зв`язки між ними. З наведених підстав вона звернулася до суду і просить задовольнити позов. 22.09.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 13.11.2023 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач, будучи належним чином сповіщеним про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибув, правом на подачу відзиву не скористався. Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у відсутності їх представника, висновок підтримують. Беречи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд заслухавши позивача і його представника, свідка, дослідивши докази у справі, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Так свідок [PERSON] в суді пояснила, що є рідною тіткою позивачки і рідною сестрою відповідача. Її брат після розірвання шлюбу з мамою позивачки майже не спілкувався з нею, надавав якусь незначну грошову допомогу, однак з часом взагалі зв`язок був втрачений. Після смерті мами, племінниця проживає з в її родині, вона нею опікується і утримує. Відповідно до ст. ст. 51, 52, 55 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В преамбулі до Конвенції про права дитини, зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно з ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Україною 27.02.1991, що набрала чинності для України 27.09.1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до положень ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, але всупереч зазначеним вимогам закону відповідач свої зобов`язання щодо виховання та розвитку дитини не здійснює. Статтею 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, серія [NUMBER] від 09.07.2008 ( а.с. 6) . Згідно з рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.12.2012 шлюб між батьками позивачки розірваний. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.06.2023, серія [NUMBER] ( а.с. 10). Як вбачається з довідки від 22.08.2023, виданої Охтирською ЗОШ І-ІІІ ступенів, [PERSON] навчається в Охтирський загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів, мати виховувала доньку сама, батько учениці не бере участі у вихованні доньки, не спілкується з учителем, не відвідує батьківські збори та інші виховні заходи з участю батьків, не цікавиться навчанням дитини ( а.с. 11). Відповідно до частин 4 та 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки і піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради у висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , вбачається, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини, залишив її без батьківської турботи та піклування. Таким чином, суд вважає, що зібраними по справі доказами підтверджено, що відповідач не цікавиться дитиною, матеріально не допомагає, дитину не відвідує, не спілкується з нею, не піклується про фізичний і духовний розвиток протягом тривалого часу, тобто ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, а тому, приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав, так як це відповідатиме найкращим інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved