Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та просила ухвалити рішення яким визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 0,0245 га на якій розташований житловий будинок загальною площею 159,2 кв.м., житловою 60,3 кв м , розташовану за адресою: [ADDRESS] ; визнати незаконною та скасувати в Державному кадастровому реєстрі державну реєстрацію права власності на права власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 5110136900:50028:0050, розташована за адресою: [ADDRESS] , а фактично знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; скасувати виготовлену ФОП [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 22.05.2021 року, кадастровий номер 5110136900:50:028:0050; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області скасувати в Державному кадастровому реєстрі неправдиві (помилкові ) відомості, внесені до Державного кадастрового реєстру на підставі технічної документації із землеустрою, виготовлений ФОП [PERSON] . В обґрунтування свого позову посилається на те, що вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою : [ADDRESS] . Позивач стверджує, що зареєстрована в Державному кадастровому реєстрі земельна ділянка кадастровий номер 5110136900:50:028:0050 на ім`я [PERSON] з зазначеною адресою: [ADDRESS] повністю перетинається (накладається) на земельну ділянку на якій розташований її житловий будинок за адресою : [ADDRESS] та через дії відповідачів її право на земельну ділянку порушено. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 29.12.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче засідання. Відповідно до розпорядження керівника апарату Федак С.І. № 246 від 02.05.2023 року було призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 13 квітня 2023 року про відсторонення судді від посади та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2023 р , дану справу передано на розгляд судді Безкровному Я.В. Ухвалою судді від 08.05.2023 року позовна заява прийнята до провадження та призначено підготовче судове засідання В подальшому ухвалою суду від 13.09.2023 року задоволено клопотання позивача про залучення до участі у справі співвідповідача [PERSON] , так як суд вважає, що рішення у цій справі може вплинути на права та обов`язки [PERSON] . Також ухвалою суду від 13.09.2023 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про зменшення позовних вимог: позов в частині визнання права власності на земельну ділянку розміром 0,0245 га , на якій розташований житловий будинок: [ADDRESS] , скасування виготовленої ФОП [PERSON] технічної документації, зобов`язання ГУ Держгеокадасту в Одеській області вчинити певні дії та стягнення з ФОП [PERSON] судових витрат залишено без розгляду. Особи ,що беруть участь у справі, про час та місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.128-30 ЦПК України. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач ФОП [PERSON] просив суд розглянути цивільну справу без його участі . Відповідач ДУ Держгеокадастр в Одеській області надав відзив на позовну заяву та доповнення до відзиву і просив суд врахувати його під час розгляду справи. Відповідач [PERSON] та представник адвокат Кешкнттій Д.В. в судові засідання не з`являлись, про розгляд справи сповіщені належним чином, причин неявки суду не повідомили . Ухвалою суду від 03.11.2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 4 грудня 2023 року. В судове засідання відповідачі та їхні представники не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат Карпан Марія Олексіївна щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечувала В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, загальною площею 159,2 кв м, житлова площа 60,3 кв м, який розташований у [ADDRESS] , житловий будинок позивача купила у відповідача Волковішського, уклавши з ним нотаріально посвідчений договір купівлі продажу від 25.08.2021 року, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку не була зареєстрована в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (землевпорядна документація була на стадії розробки) земельна ділянка на якій розташований житловий будинок нікому не належала, державний акт чи будь які інші документи до неї не видавались, що підтверджується наданою головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області інформаційною довідкою вих № 11/427-21 від 12.08.2021 року (надана до укладення договору купівлі продажу житлового будинку. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує, що 12.12.2021 року їй стало відомо, що земельній ділянці, не всій, а більшій її частині присвоєно кадастровий номер 5110136900:50:028:0050, а межа земельної ділянки проходить посередині житлового будинку та гаражу. З технічної документації із землеустрою за замовленням [PERSON] вбачається, що [PERSON] надала разом з заявою наступні документи: копію державного акта на право приватної власності на землю І-ОД № 049565, виданий Таїровською селищною радою 14 листопада 2001 року на підставі рішення Таїровської селищної ради народних депутатів від 27 жовтня 2000 р № 239, довідку з Адресного реєстру міста Одеси № 5797/2 від 24 листопада 2014 р про відповідність адреси нерухомого майна земельної ділянки, передбаченої державним актом на право власності на землю від 14.11.2001 серії І-ОД № 049565(адреса м Одеса ,вулиця Зої Космодемянської 14/14. Відповідно до Технічного звіту по кадастровим вишукуванням та визначення площі земельної ділянки , за адресою : [ADDRESS] ,виконаний на замовлення колишнього власника будинку Волковішського вбачається ,що межа земельної ділянки кадастровий номер 510136900:50:028:0050, яка зареєстрована в Державному кадастровому реєстрі за [PERSON] ,проходить по середині житлового будинку . Також з поданих до суду доказів судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси перебувала цивільна справа за позовом 947/26334/22 за позовом [PERSON] до Таїровської селищної ради Одеської області в особі правонаступника Таїровська селищна рада об`єднана територіальна громада, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення виконкому, визнання незаконним державного акту на право приватної власності на землю . За наслідками розгляду вказаної справи 10.07.2023 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення суду ,до якого ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 25 .08.23 року виправлено описки ,відповідно до яких позовну заяву [PERSON] до Таїровської селищної ради Одеської області в особі правонаступника Таїровська селищна рада об`єднана територіальна громада , Сабурова про визнання незаконним та скасування рішення виконкому та скасування державного акта на право власності на землю задоволено . Визнано недійсним та скасовано рішення виконкому Таїровської селищної ради від 27 жовтня 2000 року № 239/293 про видачу державного акта на право власності на земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва в [ADDRESS] . Визнано недійсним та скасовано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ОД № 049565, виданий 14 листопада 2001 року на підставі рішення Таїровської селищної ради народних депутатів № 239 від 27 жовтня 2000р., виданий [PERSON] . Вказане рішення суду не оскаржено сторонами по справі та набрало законної сили 15.08.2023 року. Окрім того, судом встановлено , що Київським районним судом міста Одеси розглянута цивільна справа №947/26181/21 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Волковішського, приватних нотаріусів Одеського міського нотаріального округу Демидова Сергія Сергійовича, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними та скасування договорів, де [PERSON] просила суд визнати незаконними всі рішення про державну реєстрацію речових прав на житловий будинок ,розташований за адресою [ADDRESS] , визнати недійсними тьа скасувати всі нотаріально посвідчені договори, пов`язані з переходом права власності на житловий будинок. За розглядом зазначеної цивільної справи Київський районний суд міста Одеси відмовив [PERSON] та [PERSON] в задоволенні позовних вимог, при цьому зазначивши в судовому рішенні від 27.09.2023 року про відсутність порушених прав позивачів. Рішення Київського районного суду міста Одеси від 27.09.2023 року у справі № 947/26181/21 не було оскаржено сторонами та набрало законної сили 09.11.2023 року. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрали законної сили ,не доказуються при розгляді іншої справи у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиційні факти це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили . Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи ,які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі, встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. З огляду на викладене, та відповідно до положення частини четвертої ст.82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню вищезазначені обставини, встановлені рішенням Київського районного суду міста Одеси від 10.07.2023 до якого ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 25.08.2023 року внесені виправлення описок по справі № 947/26334/22 яке набрало законної сили та підлягає негайному виконанню, рішенням Київського районного суду міста Одеси від 27.09.2023 у справі №947/26181/21, яке набрало законної сили 09.11.2023, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві. На підставі вищевикладеного судом встановлено, що рішення виконкому Таїровської селищної ради від 27 жовтня 2000 року №239/293 про видачу державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва в [ADDRESS] гр [PERSON] скасовано. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії І ОД № 049565 виданий 14 листопада 2001 року виданий на ім`я [PERSON] . Частина 1 статті 79 Земельного кодексу України передбачає, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкту цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає, визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру . Пунктом 1 ст.24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Пунктом 9 ст 24 Закону України «Про державний кадастр» встановлено, що при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Пунктом 115 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 № 1051 (далі Порядок) передбачено, що державна реєстрація земельних ділянок, переданих у власність (користування) без проведення їх державної реєстрації (в тому числі у разі, коли відомості про земельні ділянки, право власності (користування ) на які виникло до 2004 року, не внесені до державного реєстру земель), здійснюється на підставі Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості ) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки) в порядку, визначеному для державної реєстрації земельної ділянки. Статтею 55 Закону України «Про землеустрій» визначено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Також згідно частини четвертої ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Кадастровий номер земельної ділянки індивідуальна, що не повторюється на всій території України послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом всього часу існування. Згідно із ст.15 Закону України «Про державний земельний кадастр»(далі Закон) до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер, місце розташування, опис меж, площа міри ліній периметру, координати поворотних точок меж, дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі тощо. Відповідно до вимог статті 11 Закону відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів в натурі (на місцевості), визначених з точністю у відповідності до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. Крім того, згідно до вимог ст.16 Закону кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі і може бути скасований лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі . Згідно з ч.10 ст.26 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника. 09 жовтня 2020 року Кабінет Міністрів України вніс зміни до Порядку ведення Державного земельного кадастру відповідно до яких державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором у разі прийняття судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили. В такому випадку реєстратор повідомляє про скасування особу, за заявою якої було проведено реєстрація ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка ,щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його ) наявності та припинення таких прав (за їх наявності). Відповідно до п.114 затвердженого Порядку ведення Державного земельного кадастру , відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації: набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи, зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач [PERSON] замовила у ФОП [PERSON] землевпорядну документацію на підставі поданих нею документів: заяви про розробку технічної документації із землеустрою, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії І ОД № 049565 виданий 14 листопада 2001 року, Довідку з Адресного бюро міста Одеси про відповідність адреси земельної ділянки: [ADDRESS] 06 червня 2021 року. 10 червня 2021 року в Державному земельному кадастрі було здійснено державну реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером 5110136900:50:028:0050. За період з 10 червня 2021 року по сьогоднішній день (2 роки 6 місяців), відповідачка [PERSON] не зареєструвала речове право на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і не надала суду докази проведення державної реєстрації речового права на зазначену земельну ділянку, що є підставою скасування державної реєстрації земельної ділянки та кадастрового номеру в Державному земельному кадастрі на підставі частини 10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» . Також судом встановлено, що документи ,на підставі яких було розроблено технічну землевпорядну документацію, замовлену [PERSON] у ФОП [PERSON] та внесені відомості про державну реєстрацію земельної ділянки до Державного земельного кадастру, а саме: Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ОД №049565, виданий 14 листопада 2001 року на підставі рішення Таїровської селищної ради народних депутатів №239 від 27 жовтня 2000 року, рішенням Київського районного суду міста Одеси від 10.07.2023 р та ухвали Київського районного суду міста Одеси від 25.08.2023 року ,що набрали законної сили, визнано незаконним та скасовано. Визнано незаконним та скасовано документ, що посвідчував право. Захист земельних прав це передбачені законом способи охорони цих справ у разі їх порушення чи реальної загрози такого порушення. Згідно частин 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини ,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням нею процесуальних дій . У відповідності до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів ,поданих учасниками справи. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового ,майнового права та інтересу. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права повноцінного користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти та розпоряджатись своєю власністю. Так за загальним правилом ,закріпленим у частині першій ст.120 Земельного кодексу України, особи які набули право на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки. Як було встановлено судом, при купівлі позивачкою [PERSON] житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] земельна ділянка, на якій знаходиться житловий будинок нікому не належала, що підтверджено матеріалами справи і позивач мала право відповідно до чинного законодавства отримати її у власність. Проведення державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі на підставі незаконних документів, з порушенням «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р № 1051, призвело до порушення прав позивача [PERSON] . Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права , бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом . При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.127,129 Конституції України ,задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб ,інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини. змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи, що обставини на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку ,що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved