Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 16\~405,20 грн. за період з березня 2023 року по вересень 2023 року. Позов мотивований тим, що з 02.07.2019 року по 12.09.2022 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2021 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 05.01.2021 року, до досягнення дитиною повноліття, а також з відповідача стягнуто на користь позивачки на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частки від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, тобто з 05.01.2021 року, до досягнення малолітнім сином трирічного віку. За результатами консультацій з дитячим неврологом (від 12.08.2022 року, 16.08.2022 року), малолітньому синові сторін було рекомендовано консультації з дитячим психіатром, робота з АВА-терапевтом, заняття з дитячим психологом, нагляд педіатра, профілактична доза вітаміну Д-3, застосування інших ліків та препаратів. Заключенням огляду психіатра від 17.09.2022 року в малолітнього [PERSON] ,\~ [INFO] , було встановлено РАС (розлад аутистичного спектру), змішані розлади психічного розвитку; рекомендовано АВА-герапія, заняття з логопедом, дефектологом, нейропсихологом, реабілітологом; консультація генетика, фізична реабілітація та ін. Згідно з консультативним заключенням від 01.12.2022 року малолітній дитині встановлено діагноз РАС; змішані розлади психічного розвитку та ре рекомендовано проведення певних процедур та заняття з відповідними спеціалістами. У зв`язку з встановленням діагнозу хвороби у малолітнього сина сторін та подальшим його лікуванням (консультації спеціалістів, проведення аналізів, проведення корекційно-розвивальних послуг, придбання медичних препаратів та ін.), за період з 21 вересня 2021 року по 30 січня 2023 року позивач понесла витрати всього в сумі 30\~911,59 грн. На підставі рішенням Вінницького міського суду від 30.03.2023 року у справі №127/3457/23 з відповідача було стягнуто на користь позивача додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 15 485, 80 грн. (половину від витраченого за період з 21.09.2021 року по 30.01.2023 року). Лікування хвороби дитини на сьогоднішній день продовжується, і позивач продовжує нести пов`язані з цим витрати. Позивач понесла додаткові витрати на дитину у зв`язку зі станом її здоров`я в розмірі 32\~810,40 гривень. Відповідач в додаткових витратах пов`язаних з лікуванням сина приймати участі не бажає, що і стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 11.10.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач наданим йому процесуальним законодавством правом не скористався, відзиву на позов у встановлені законом строки не подав. Від представника позивача адвокат Власюк І.Т. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи згоду позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.05.2013 року (а.с. 5). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2022 року шлюб між сторонами, який був зареєстрований 02.07.2019 року у Вінницькому районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, актовий запис №216, було розірвано (а.с. 6). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2021 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з звернення до суду з даним позовом тобто з 05.01.2021 р., до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частки від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягення з дня подачі позову до суду, тобто з 05.01.2021 року, до досягнення малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. (а.с.7-8). Як вбачається із висновків Первинної консультації дитячого невролога від 12.08.2022 року та 16.08.2022 року, у [PERSON] , [INFO] , виявлено порушення поведінки без ознак порушення комунікації та взаємодії. Поведінкова інсомнія. Період дентації. Рекомендовано планові консультації дитячого психіатра, робота з АВА-терапевтом, заняття з дитячим психологом, знеболення ібупрофен або парацетамол під час дентації, нагляд педіатром/сімейним лікарем (а.с.11, 12). Відповідно до заключення огляду психіатра від 17.09.2022 року в [PERSON] , [INFO] , встановлено РАС та змішані розлади психічного розвитку (а.с. 13), що також підтверджується консультативним заключенням від 06.10.2022 року та 01.12.2022 року (а.с. 14-15). На підставі рішенням Вінницького міського суду від 30.03.2023 року у справі №127/3457/23 з відповідача було стягнуто на користь позивача, за її позовом, додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 15 485, 80 грн. (половину від витраченого мною за період з 21.09.2021 року по 30.01.2023 року). (а.с. 9-10). Встановлено, що у зв`язку із встановленням діагнозу хвороби [PERSON] , [INFO] та подальшим його лікуванням, 05 січня 2023 року позивачкою було укладено Договір про надання корекційно-розвивальних послуг сину, і на підставі вказаної угоди я регулярно здійснювала оплату за надані послуги (а.с. 16-19). Позивач окрім придбання необхідних медичних препаратів та оплати відповідних послуг на проведення лабораторних досліджень, понесла витрати на лікування сина, а саме за період з березня 2023 року по вересень 2023 року нею було витрачено: відповідно до платіжних інструкцій від 17.03.2023 року - 2750 грн.; від 05.04.2023 року - 1625 грн. від 13.05.2023 року - 2625 грн.; квитанцій від 06.06.2023 року - 390 грн.; від 13.06.2023 року - 800 грн.; від 22.06.2023 року - 1752 грн.; платіжних інструкцій від 23.06.2023 року - 450 грн.; від 27.06.2023 року - 450 грн.; квитанції від 06.08.2023 року - 2875 грн.; замовлення №Ста-230807-0129 від 07.08.2023 року - 6150 грн.; замовлення №Ста-230807-0009 від 07.08.2023 року - 200 грн.; квитанції від 23.08.2023 року - 7700 грн.; платіжної інструкції від 26.08.2023 року - 2500 грн.; квитанцій від 02.09.2023 року - 875 грн. та квитанцій (5 шт.) - всього на суму 1668, 40 грн. (а.с. 20-39), загальна сума становить 32 810,40 гривень. Частиною першою статті 15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1статті 16 ЦК Україникожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно достатті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно достатті 180 Сімейного кодексу України(далі -СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 статті 181 СК Українипередбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із частиною 1 статті 185 СК Українитой з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. У п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»роз`яснено, що відповідно дост. 185 СК Українидо участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Відповідно до частини 2статті 185 СК Українирозмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз наведених норм закону вказує на те, що базові постійні потреби дитини покриваються за рахунок аліментів. Проте, в окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку або хронічну хворобу, тощо. Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до частини першоїстатті 81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року в справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) та 09 вересня 2019 року в справі № 344/5315/18 (провадження № 61-6722св19). На підставі наданих позивачем доказів судом достовірно встановлено, що позивач, на виконання індивідуальної програми реабілітації сина, забезпечує виконання цієї програми, у зв`язку з чим понесла додаткові витрати. На переконання суду саме наявність хвороби спільного сина сторін по справі обумовило понесення позивачем зазначених нею витрат. Крім того, суд звертає увагу на те, що виховання дітей передбачає спільне забезпечення батьками їх інтересів та розвитку, одночасно батьки між собою повинні обумовлювати та узгоджувати не обов`язкові та відворотні витрати, а також обговорювати та погоджувати додаткові витрати, які не викликані особливими обставинами і можуть в майбутньому призвести до виникнення спору. (постанова Вінницького апеляційного суду у справі №127/5729/21 від 28.12.2021 року). На переконання суду понесені позивачем, у відповідній частині, витрати на лікування та профілактику хвороби дитини є розумними, ознак будь - якого необґрунтованого завищення таких витрат на шкоду відповідачу судом не встановлено. Підсумовуючи викладене суд констатує, що позивачем понесено додаткові витрати, пов`язані з хворобою спільної дитини сторін, в розмірі 32\~810,40 гривень, тому визначає, що додаткові витрати, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становлять 16\~405,20 гривень, тобто половину тих коштів, які витрачені позивачем за період з березня 2023 року по вересень 2023 року. З огляду на викладене позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат зі сплати судового збору суд проводить відповідно дост.141 ЦПК України. Зважаючи, що позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір»звільнена від сплати судового збору, а позов суд задовольняє в повному обсязі, з відповідача на користь держави необхідно стягнути 1073,60 гривень судового збору. На підстав викладеного,

Outcome: approved