Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Московського районного суду м.Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна та стягнення грошової компенсації від вартості частки у спільному майні подружжя. В поданій до суду позовній заяві посилалась на те, що [PERSON] та [PERSON] 25 квітня 2015 року зареєстрували шлюб. Шлюб розірвано рішенням суду від 11 грудня 2018 року. Від даного шлюбу у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу ними за спільні кошти для потреб сім`ї 10 жовтня 2017 року було придбано транспортний засіб LEXUS LX 570 2008 року, державний номерний знак [NUMBER] , VIN [NUMBER] , який оформлено на відповідача. У вересні 2021 року позивачу стало відомо, що відповідач продав автомобіль. Згоду на такий продаж [PERSON] не надавала. Тобто відповідачем продано майно, що було спільно нажите сторонами під час шлюбу. Тому позивач просила суд визнати спільною сумісною власністю подружжя транспортний засіб LEXUS LX 570 2008 року, державний номерний знак [NUMBER] , VIN [NUMBER] вартістю 854720 грн., в порядку поділу майна подружжя стягнути з [PERSON] на її користь 1/2 частину вартості відчуженого ним спільного майна у розмірі 427360\~грн. та понесені нею судові витрати. Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2021 справу передано для розгляду за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова (а.с. 26). Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 січня 2022 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати у загальному позовному провадженні. Розпорядженням Голови Верховного Суду\~від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей. Відповідно до даного Розпорядження\~справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави. Справа № 643/20860/21 також передана на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 24 лютого 2023 року справу прийнято до свого провадження. Розгляд справи вирішено продовжувати зі стадії підготовчого розгляду. Відповідач [PERSON] \~надав відзив\~на позов,\~у якому\~зазначив,\~що не погоджується із заявленими позовними вимогами. Зазначив, що позивачем не додано до справи доказів, які підтверджують, що транспортний засіб LEXUS LX 570 2008 року, державний номерний знак [NUMBER] , VIN [NUMBER] є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Не додано позивачем і доказів, які б підтверджували, що відчуження автомобіля проведено без її згоди, а кошти використані не на потреби сім`ї. Докази перереєстрації автомобіля на іншу особу всупереч її волі позивач також суду не надала. Також відповідач не згоден з оцінкою спірного майна. Звіт про оцінку майна вважає недопустимим, неналежним, недостовірним та недостатнім доказом. Тому відповідач просив суд в задоволенні позову відмовити (а.с. 146-149). Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29 березня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотань представника позивача,\~адвоката Розумної\~Оксани Олександрівни\~та представника\~відповідача,\~адвоката Яровенко\~Ольги Юріївни про\~передачу за\~підсудністю до\~Орджонікідзевського \~районного \~суду м.\~Харкова цивільної справи\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~поділ спільного\~майна та\~стягнення грошової\~компенсації від\~вартості частки\~у спільному\~майні подружжя (а.с. 103). Інші заяви та клопотання від учасників справи та їх представників суду не подавалися. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, уповноваживши адвоката Яровенко О.Ю. представляти його інтереси в суді. Представник відповдвачі, адвокат Яровенко О.Ю., в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. В задоволенні позовних вимог просила відмовити. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, що в засідання не з`явився. Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 25 квітня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11 грудня 2018 року у справі №641/8355/18, яке набрало законної сили 11 січня 2019 року, позов [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Також судом встановлено, що під час шлюбу подружжям [PERSON] та [PERSON] було придбано транспортний засіб автомобіль LEXUS LX 570 2008 року, державний номерний знак [NUMBER] , VIN [NUMBER] . Згідно інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області від 17 вересня 2021 року за вих. №31/20-3164, легковий автомобіль LEXUS LX 570 5663 (2008) сірий, № двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , вторинна реєстрація за договором купівлі-продажу, 10 жовтня 2017 року було зареєстровано за [PERSON] (а.с.13). Таким чином встановлено, що даний транспортний засіб придбано під час перебування відповідача [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON] . Вирішуючи питання щодо правового статусу даного майна, суд виходить з наступного. Згідно частини третьої\~статті 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно частин першої, другої, третьої\~статті 61 СК України\~об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тому суд відхиляє доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позов, по те що позивач не надала доказів того, що вказаний автомобіль є спільним сумісним майном. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року в справі №\~638/18231/15-ц, провадження № 14-712 цс 19 також звернула увагу на наступне. Так, положення\~статті 60 СК України\~свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено\~статтею 61 СК України, згідно із частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором,\~є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма частини третьої\~статті 61 СК України\~кореспондує частині четвертій\~статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга\~статті 65 СК України). За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом\~мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Відповідачем не спростовано факт придбання автомобіля LEXUS LX 570 2008 року, державний номерний знак [NUMBER] , VIN [NUMBER] в інтересах сім`ї. На підставі викладеного судом встановлено, що придбаний під час шлюбу подружжям [PERSON] та [PERSON] транспортний засіб автомобіль LEXUS LX 570 2008 року, державний номерний знак [NUMBER] , VIN [NUMBER] , належав сторонам на праві спільної сумісної власності. Також згідно інформації, наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській області 17 вересня 2021 року за вих. №31/20-3164, транспортний засіб LEXUS LX 570 5663 (2008) сірий, № двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] перереєстровано у ТСЦ 6341 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області на нового власника по договору [PERSON] (а.с.13). Таким чином встановлено, що зазначений автомобіль відповідачем [PERSON] відчужено 15 листопада 2018 року, тобто під час перебування у шлюбі з позивачем [PERSON] . Як передбачено\~частинами 1\~та 2\~ст.\~65\~СК України\~дружина,\~чоловік розпоряджаються\~майном,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~за взаємною\~згодою.\~ При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. На час відчуження спільного автомобіля сторони перебували у шлюбі, але як вбачається з долучених до матеріалів справи доказів, на час відчуження спільного майна сторони однією сім`єю вже не проживали. Як вбачається з рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11 грудня 2018 року у справі №641/8355/18, звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, [PERSON] зазначав, що сім`я розпалася, шлюбно-сімейні відносини припинені, подружжя проживає окремо. Збереження сім`ї вважав неможливим. Розглядаючи вказану справу по суті, суд враховував, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. Оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що сторонами було припинено шлюбно-сімейні відносини, відчуження спірного автомобіля під час провадження в суді у справі про розірвання шлюбу здійснено не в інтересах сім`ї. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частин 1 та 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] доказів на підтвердження наявності згоди [PERSON] на відчуження спільного автомобіля суду не надав. На підставі викладено судом встановлено, що хоча автомобіль відповідачем було відчужено до розірвання шлюбу між сторонами, відчуження спільного майна відповідачем здійснено без отримання згоди позивача та не в інтересах сім`ї. Відповідно до частини першої\~статті 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача 1/2 вартості спільного майна, що відчужено відповідачем, фактично є вимогами про розподіл вказаного майна подружжя. Судом не встановлено підстав для відходження від рівності часток подружжя в праві спільної сумісної власності на вказаний вище транспортний засіб. Тому суд приходить до висновку, що частки [PERSON] та [PERSON] в праві спільної власності на вказане майно є рівними та складають по 1/2 частині. Оскільки спільне майно відчужено, суд приходить до висновку, що з метою поділу спільного майна подружжя з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1/2 частина його вартості. Відповідно до звіту з незалежної оцінки майна від 22 вересня 2021 року, виконаного ТОВ «Консалтинг-Експерт І», вартість транспортного засобу LEXUS LX 570 5663 2008 року випуску, [NUMBER] становить 854720 грн. (а.с. 21-22). Не погоджуючись з вказаною оцінкою спірного майна, відповідач доказів на її спростування суду не надав. Тому, розглядаючи справу на підставі наявних у справі доказів, суд виходить з вартості спірного майна в розмірі 854720 грн. На підставі викладеного позовні вимоги про поділ спільного майна, яким є автомобіль LEXUS LX 570 5663 2008 року випуску, та стягнення з відповдвачі на користь позивача 1/2 частини спірного майна у розмірі 427360 грн. підлягають до задоволення. Тому, вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 4727,60 грн. на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved