Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-10 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 652 743 грн. 98 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив 03 серпня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», що підтверджується витягом зі Статуту та громадянкою України [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/0027/74/62195, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі: 177 800 доларів США 00 центів строком по 03.08.2026 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі: 12,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Проте, всупереч вимогам Кредитного договору та Додаткових угод до нього, Позичальниця припинила виконувати взяті на себе договірні зобов`язання та не здійснює щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами, що призвело до порушення в односторонньому порядку умов Кредитного договору та діючого цивільного законодавства. Станом на 07.09.2022 року заборгованість останнього перед АТ «Райффайзен Банк» за Кредитним договором становить: 2 652 743 грн. 98 коп. яка складається з: \~ \~ \~ \~заборгованості за кредитом у розмірі 2 234 727 грн. 35 коп., в т.ч. прострочена 102\~786,60\~гривень; \~ \~ \~ \~заборгованості за відсотками у розмірі 418 016 грн. 63 коп., в т.ч. прострочена 405\~526,65\~гривень. Порушуючи значний період умови Кредитного договору, не сплачуючи кредит, проценти за його користування та комісійні винагороди, боржник завдає шкоди Банку, оскільки позбавляє Банк отримання доходу, на який він розраховував при укладенні договору. Враховуючи вищевикладене, Банк змушений був звернутись до суду з позовом стягнення кредитної заборгованості. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2022 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання в залі судових засідань № 210, в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси за адресою: 65029, м. Одеса, вул. Балківська, 33, на 09 годину 45 хвилин «15» лютого 2023 року. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду письмову заяву, яка міститься в матеріалах справи, в якій позовні вимоги підтримав, також просив суд розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Поштова кореспонденція направлялась на адресу відповідача, проте була повернута до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення. Відповідно до ч. 6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Станом на 11 грудня 2023 року від відповідача письмового відзиву на позов до суду не надходило, тому, з урахуванням ч.8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 281 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши надані по справі докази, давши оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 серпня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», що підтверджується витягом зі Статуту та громадянкою України [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/0027/74/62195, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі: 177 800 доларів США 00 центів строком по 03.08.2026 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі: 12,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Своїм підписом у Кредитному договорі Позичальник засвідчив, що «ознайомлений у письмовій формі з кредитними умовами, зокрема: мета для якої кредит буде витрачений, наявні форми кредитування та відмінності між ними, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, форми забезпечення, строк та відсоткова ставка за кредитом, орієнтовну сукупну вартість кредиту, з валютними ризиками, при отриманні кредиту в іноземній валюті тощо. З умовами надання та повернення кредиту, а також з діючим законодавством України, що регламентує відношення банку та клієнта був ознайомлений. Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог ст. 3 Кредитного договору. Кредитор надав Позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Надання кредиту, в залежності від обраної програми кредитування, здійснювалось на розсуд кредитора наступним чином: - \~ \~ \~ \~на поточний рахунок Позичальника; - \~ \~ \~ \~готівкою через касу кредитора; - \~ \~ \~ \~шляхом оплати за письмовою заявою Позичальника наданих останнім платіжних документів (лише для кредитів, що надаються в національній валюті України). Оскільки, банківські виписки є належними доказами на підтвердження видачі кредиту, АТ «Райффайзен Банк» було також додано до позовної заяви виписку по рахункам за Кредитним договором, що узгоджується з позицією викладеною у Постанові від 23.09.2019 року у справі № 910/10254/18 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду та у Постанові від 30.08.2019 року у справі № 353/614/15 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду). Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Сторони встановили, що обчислення строку надання кредиту, нарахування відсотків по договору здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом. При цьому, відсотки за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості за кредитом починаючи з дня надання кредиту (часткового надання кредиту) до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. (п. 3.3. Кредитного договору). Відповідно до умов ст. 5 Кредитного договору, Позичальник зобов`язався щомісячно здійснювати погашення кредитної заборгованості, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту. Отже, з укладенням Кредитного договору у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості. Згодом, 26.07.2016 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду №\~014/0027/74/62195/81-1-0-00/25225 до Кредитного договору (надалі - Додаткова угода 1), відповідно до якої сторони дійшли згоди змінити умови кредитування, в частині зміни валюти кредиту замінивши її з доларів США на українську гривню. Згідно умов Додаткової угоди 1, сторони погодили, що основна сума боргу збільшується на суму заборгованості за нарахованими процентами, а проценти за користування кредитом розраховуються на основі процентної ставки в розмірі - 19,00 % річних. Погашення позичальником кредиту та сплата процентів здійснюється у складі щомісячних ануїтетних платежів відповідно до Графіка погашення кредиту та інших платежів. Дата остаточного погашення кредиту 26.09.2026 р. 26.07.2016 р. між Банком та Позичальником укладено Додаткову угоду №014/0027/74/62195/81-1-0-00/25226 до Кредитного договору (надалі - Додаткова угода 2), згідно умов якої, сторони погодили, що з 26.07.2016 р. процентна ставка за користування кредитом - 17,00 % річних. Якщо Позичальник прострочив виконання своїх грошових зобов`язань за Кредитним договором на більш ніж 30 календарних днів, процентна ставка, передбачена п. 1 Додаткової угоди 2, припиняє застосовуватись і проценти за кредитом розраховуються за процентною ставкою, визначеною у п. 2.1 Додаткової угоди 1, з 31 календарного дня з дати прострочення. У випадку порушення (неналежного виконання) Позичальником своїх зобов`язань, встановлених п.п. 3.1. 3.2 Додаткової угоди 2 (не укладення договорів страхування), розмір процентної ставки за Кредитним договором підвищується на 500 базисних пунктів в порядку передбаченому Додатковою угодою 2. 09.08.2018 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду №\~014/0027/74/62195/81-1/29195 до Кредитного договору (надалі - Додаткова угода 3), відповідно до якої, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор та позичальник досягли згоди про зміну з 09.08.2018 р. умов погашення кредиту, а саме: з 09.08.2018 р. процентна ставка за користування кредитом становить - 17,00 % річних та врегульовується заборгованість Позичальника за Кредитним договором, строк сплати якої настав. 23.09.2019 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду №\~014/0027/74/62195/81-1/31881 до Кредитного договору (надалі Додаткова угода 4), відповідно до якої з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор та позичальник досягли згоди про зміну з 23.09.2019 р. умов погашення кредиту, а саме: було врегульовано існуючу заборгованість строк сплати якої настав шляхом збільшення суми кредиту на суму заборгованості по процентам (таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Позичальнику), у зв`язку з чим змінено графік погашення кредиту та інших платежів за Кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості Кредиту у додатках до даної додаткової угоди. З 23.09.2019 р. процентна ставка за користування кредитом - 17,00 % річних. 29.10.2019 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду №\~014/0027/74/62195/81-1/32205 до Кредитного договору (надалі - Додаткова угода 5), відповідно до якої з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор та позичальник досягли згоди про зміну з 29.10.2019 р. умов погашення кредиту, а саме: дата остаточного погашення кредиту - 26 жовтня 2031 року. Сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість Позичальника за Кредитним договором, строк сплати якої настав. З дати застосування змін фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв`язку із чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику. Проте, всупереч вимогам Кредитного договору та Додаткових угод до нього Позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання: не здійснює щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитним коштами, у зв`язку з чим станом на 07.09.2022 року заборгованість останнього перед АТ «Райффайзен Банк» за Кредитним договором становить: 2\~652\~743 грн. 98 коп. яка складається з : \~ \~ \~ \~заборгованості за кредитом у розмірі 2 234 727 грн. 35 коп., в т.ч. прострочена 102\~786,60\~гривень; \~ \~ \~ \~заборгованості за відсотками у розмірі 418 016 грн. 63 коп., в т.ч. прострочена - 405 526,65 гривень. Вищезазначені обставини підтверджуються дослідженими у справі письмовими доказами, а саме: розрахунком заборгованості та випискою по рахунку. Таким чином, дані спірні правовідносини виникли з кредитного договору і позивач доводить, що за даним кредитним договором має місце неналежне виконання зобов`язань боржником. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ч. 1 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 612 ЦК України, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачка не надала суду жодного належного та допустимого доказу, який би спростував доводи викладені позивачем. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 2 652 743 грн. 98 коп., в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до статті 141 ЦПК України, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 39\~791,16 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved