Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 10\~626,96 грн. та сплаченого судового збору в розмірі 2\~684,00 грн. В обґрунтування\~поданого позову\~покликається на\~те,\~що позивачем постачається електрична енергія на адресу [ADDRESS] на умовах договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. За цією адресою зареєстрований побутовий споживач [PERSON] та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно даних оператора системи розподілу (ПрАТ «Львівобленерго»), переданих у встановленому законом порядку TOB «Львівенергозбут», та відображених у програмному забезпеченні позивача, за період з 01.01.2022 року по 01.06.2023 року по особовому рахунку № [NUMBER] спожито електроенергії 6475 кВт/год. на суму 10\~626,96 грн. Постачання електроенергії здійснювалося позивачем за тарифами, встановленими законодавством, а саме, постановою НКРЕКП від 26.02.2015 року № 220, постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року № 483. Свої зобов`язання із вчасної оплати спожитих послуг споживач належним чином не виконував, що призвело до утворення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 10\~626,96 грн. ухвалою від 23.12.2022 року у справі № 943/1612/22 Буський районний суду Львівської області відмовив позивачу у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача, оскільки [PERSON] не значився за вказаною позивачем адресою. Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» змушене стягувати наявну заборгованість у порядку позовного провадження. Просить позов задоволити у повному обсязі. Ухвалою судді від 29.08.2023 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідач [PERSON] не скориставсь своїм процесуальним правом подання відзиву на позов, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги\~ст. 6 Європейської конвенції з прав людини\~та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши рішення. Згідно частини восьмої\~статті 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності положень ст.\~247, ч. 5 ст.\~279 ЦПК України\~розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Як вбачається\~із відомостей\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно,\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державному реєстрі\~Іпотек,\~Єдиному реєстрі\~заборон відчуження\~об`єкта\~нерухомого майна\~житловий будинок\~ [ADDRESS] належить\~на праві\~приватної власності відповідачу [PERSON] . ТОВ «Львівенергозбут» є юридичною особою приватного права та виконує функцію постачальника універсальних послуг на території Львівської області (спеціальний обов`язок) на підставі статті 62 Закону України «Про ринок електричної енергії». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно пунктів 2, 7 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 укладення договорів, споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання шляхом, зокрема, фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії. Крім того, як зазначав Верховний Суд, законом встановлено обов`язок споживача оплатити надані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. При цьому навіть відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова ВС 23.05.2018 року у справі № 216/5756/15-ц). Судом встановлено, що позивачем постачається електрична енергія на адресу [ADDRESS] , на умовах договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. За цією адресою зареєстрований побутовий споживач та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01.01.2022 року по 01.06.2023 року відповідачами спожито 6 475 кВт енергії та заборгованість за спожиту електричну енергію становить 10 626,96 гривень. Постачання електроенергії у вказаний період здійснювалося за тарифами, встановленими постановою НКРЕКП від 26.02.2015 року № 220, постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року № 483 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 року № 859. Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. З копії договору про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг, вбачається, що відповідно до п.2.1 цього договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Пункт 6.2 договору визначає зобов`язання Споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору. Згідно зі ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Згідно з ст. ст.\~7,\~8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Частиною 1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із\~статтею 610ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з Комерційною пропозицію розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць. Рахунок (платіжний документ) надається на початку періоду наступного за розрахунковим. Оплата здійснюється протягом 10 робочих днів від дати отримання рахунку, але не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Розрахунок за спожиту електричну енергію здійснюється шляхом повної оплати вартості електроенергії за показами засобу обліку. Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії. Згідно з п.3.1.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. Згідно зі ст.63 Закону України «Про ринок електричної енергії» універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Абзацом 5 пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень даного Закону визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Доказів того, що позивач неналежним чином чи не в повному обсязі надає відповідачу послуги з постачання електричної енергії, відповідачем суду не надано, так як і не надано доказів відмови відповідача від отримання вказаних послуг, які постачає позивач чи доказів того, що відповідач не користуються наданими позивачем послугами. Відтак, незалежно від наявності укладеного договору між сторонами, законодавством передбачено обов`язок відповідача здійснити оплату послуг, які вона фактично отримала та спожила. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач отримав за спірний період послуги з постачання електричної енергії, мав обов`язок оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів, а тому, оскільки відповідачем, як споживачем наданих позивачем послуг, допущено утворення заборгованості у розмірі 10\~626,96 гривень за період з 01.01.2022 року по 01.06.2023 року, тому позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 684,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при пред`явленні цього позову до суду, що відповідає приписам\~статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved