Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Заступник керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що Вінницькою окружною прокуратурою в порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено наявність підстав для застосування представницьких повноважень у суді на захист інтересів держави в сфері земельних відносин щодо надання та використання земель комунальної власності, які на цей час знаходяться в приватній власності. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Марунько О.Г. 23.11.2017 зареєстровано право приватної власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,05 га з кадастровим номером 0520682800:02:004:0264 для ведення особистого селянського господарства. Підставою для державної реєстрації вказаного речового права зазначено рішення 14 сесії 6 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області б/н від 13.02.2012; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер НВ-0507417312017, виданий 15.11.2017. Також встановлено, що реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 0520682800:02:004:0264 в Державному земельному кадастрі проведена на підставі заяви [PERSON] та розробленої ТОВ ЮЗС «Альянс» технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0500 га. В складі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] [ADDRESS] , 2017 рік, міститься: копія рішення Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області 39 сесії 05 скликання від 09.12.2006 «Про надання дозволу гр. [PERSON] на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, в межах населеного пункту»; копія рішення 14 сесії 6 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області б/н від 13 лютого 2012 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Лука-Мелешківської ради Вінницького району Вінницької області, в межах населеного пункту». Водночас, відповідно до інформації Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 06.09.2021 №02-12/637, рішення сільської ради 39 сесії 05 скликання від 09.12.2006 та 14 сесії 6 скликання б/н від 13.02.2012 сільською радою не приймалися та відповідними сільськими головами не підписувались. Зазначене також підтверджується інформацією архівного відділу Вінницької районної державної адміністрації. Так, відповіддю від 29.03.2022 №01-23/127 на запит окружної прокуратури надати завірені копії рішень сільської ради щодо надання у власність [PERSON] вказаної земельної ділянки повідомлено, що в описах справ постійного зберігання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області документів від 09.12.2006 39 сесії 5 скликання не виявлено. Натомість надано копію протоколу від 09.12.2009 39 сесії 5 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, оскільки 39 сесія 5 скликання проводилась у 2009 році. Також з наданого протоколу від 13.02.2012 14 сесії 6 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області убачається відсутність відомостей про затвердження технічної документації із землеустрою [PERSON] . Таким чином, встановлено факт незаконності вибуття вказаної земельної ділянки з володіння власника Лука-Мелешківської територіальної громади поза її волею, відновлення якого можливе лише шляхом витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. За даним фактом 08.09.2021 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42021022110000145 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України. Оскільки встановлено, що уповноваженим державою органом рішення про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,05 га сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Лука-Мелешківська, не приймалось, вищевказаний установлений законом порядок набуття права власності на земельну ділянку не дотримано. Таким чином, для відновлення порушеного права комунальної власності на землю необхідно витребувати земельну ділянку з незаконного володіння. Оскільки держава Україна в особі уповноваженого нею органу Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області не висловила своєї волі, не була учасником правовідносин з надання земельної ділянки з кадастровим номером 0520682800:02:004:0264 у приватну власність [PERSON] , підстав визнавати недійсним рішення Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області 14 сесії 6 скликання від 13.02.2012 б/н немає. Натомість спірна земельна ділянка може бути витребувана у [PERSON] , як така, що вибула з володіння належного власника поза його волею. Спірна земельна ділянка до її незаконного набуття [PERSON] перебувала у комунальній власності Лука-Мелешківської сільської ради. Лука-Мелешківська сільська рада Вінницького району Вінницької області визначена позивачем у справі, як особа, яка наділена повноваженнями щодо розпорядження землями територіальної громади в межах, визначених Земельним кодексом України, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного законодавства, тобто є уповноваженим на захист інтересів держави органом у спірних правовідносинах. Необхідність реагування органів прокуратури з метою захисту інтересів держави виникла у зв`язку з бездіяльністю Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області в частині повернення у власність територіальної громади землі, яка вибула з її власності незаконно, поза її волею. Таким чином, звернення прокурора до суду з цим позовом спрямовано на захист конкретного державного, майнового інтересу у сфері охорони від незаконного вибуття та використання землі, як національного багатства. Лука-Мелешківською сільською радою Вінницького району Вінницької області не надано доказів на підтвердження вжиття нею заходів з контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів у спірних правовідносинах, що свідчить про нездійснення уповноваженим органом місцевого самоврядування покладеного на нього законом обов`язку із захисту державних інтересів. 3 метою з`ясування питання, чи вживались, чи будуть вживатись Лука-Мелешківською сільською радою Вінницького району Вінницької області заходи цивільно-правового характеру щодо повернення спірної землі у комунальну власність, на її адресу 09.02.2022 окружною прокуратурою направлено відповідний лист 50/1734вих-22. Лука-Мелешківська сільська рада Вінницького району Вінницької області листом від 17.02.2022 № 02-14/142 повідомила, що сільською радою та її виконавчими органами не вживались заходи, у тому числі в судовому порядку, щодо повернення у комунальну власність територіальної громади земельної ділянки площею 0,05 га, кадастровий номер 0520682800:02:004:0264, яка розташована в с. Лука-Мелешківська (в межах населеного пункту). Також повідомлено, що сільською радою та її виконавчими органами не планується вжиття заходів щодо повернення у комунальну власність територіальної громади земельної ділянки площею 0,05 га, кадастровий номер 0520682800:02:004:0264, зважаючи на відсутність бюджетних призначень на такі заходи. Встановлено, що захист інтересів держави належним органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних повноважень, не здійснюється. Крім того, позиція позивача викликала цілком обґрунтований сумнів у тому, що заходи щодо самостійного звернення до суду з позовом про повернення земельної ділянки у власність держави заплановані та/або проводитимуться у майбутньому. Враховуючи, що на цей час позов Лука-Мелешківською сільською радою Вінницького району Вінницької області до [PERSON] самостійно не пред`явлено, про відсутність наміру самостійно звертатися повідомлено, це є підставою вважати її бездіяльність, як уповноваженого органу, очевидною, а наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру прокурором належно обґрунтованими. Просить витребувати від [PERSON] на користь Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області земельну ділянку площею 0,05 га, кадастровий номер 0520682800:02:004:0264, що розташована в с. Лука-Мелешківська в межах населеного пункту, стягнути з відповідача на користь Вінницької обласної прокуратури судові витрати. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 28.04.2022 частково задоволено заяву заступника керівника Вінницької окружної прокуратури про забезпечення позову; накладено арешт на земельну ділянку площею 0,05 га, кадастровий номер 0520682800:02:004:0264, що розташована на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області в межах населеного пункту та на праві власності належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); заборонено органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 0,05 га, кадастровий номер 0520682800:02:004:0264, що розташована на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області в межах населеного пункту; заборонено відповідачу [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) вчиняти дії, спрямовані на поділ чи об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 0520682800:02:004:0264, що розташована на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області в межах населеного пункту; в іншій частині заяви відмовлено. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 11.05.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 09.03.2023 залишено без розгляду заяву сторони відповідача про зупинення провадження у даній справі; задоволено заяву заступника керівника Вінницької окружної прокуратури про виклик свідка [PERSON] ; закрито підготовче\~провадження у\~справі та\~призначено судовий\~розгляд. В судовому засіданні 21.09.2023 представник Вінницької окружної прокуратури Майданюк Ю.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Суду пояснила, що за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,05 га з кадастровим номером 0520682800:02:004:0264. Відповідно до інформації Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 06.09.2021 № 02-12/637, рішення сільської ради 39 сесії 05 скликання від 09.12.2006 та 14 сесії 6 скликання б/н від 13.02.2012, яке було підставою для державної реєстрації права власності за [PERSON] , сільською радою не приймалися та відповідними сільськими головами не підписувались. Відсутні відомості про затвердження технічної документації із землеустрою [PERSON] . За даним фактом було внесено відомості до ЄРДР за №42021022110000145 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України. Однак в подальшому кримінальне провадження закрито за строками давності. Оскільки встановлено, що уповноваженим державою органом рішення про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,05 га сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Лука-Мелешківська, не приймалось, вищевказаний установлений законом порядок набуття права власності на земельну ділянку не дотримано. Таким чином, для відновлення порушеного права комунальної власності на землю необхідно витребувати земельну ділянку з незаконного володіння [PERSON] . В судовому засіданні 12.12.2023 представник Вінницької окружної прокуратури Черниш Г.М. відмовилася від допиту в якості свідка [PERSON] , оскільки він не може прибути в судове засідання. Вважає, що у справі достатньо доказів для прийняття рішення. Просила витребувати від [PERSON] на користь Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області земельну ділянку площею 0,05 га, кадастровий номер 0520682800:02:004:0264, що розташована в с. Лука-Мелешківська в межах населеного пункту, а також стягнути з відповідача на користь Вінницької обласної прокуратури судові витрати на сплату судового збору за подання до суду позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Представник Лука-Мелешківської сільської ради в особі сільського голови Августовича Б. попередньо через електронну пошту суду подав заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати без участі представника Лука-Мелешківської сільської ради, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Огородник В.В. в судове засідання 12.12.2023 не з`явилися, хоч в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду. В матеріалах справи наявна заява представника відповідача [PERSON] адвоката Огородника В.В., у якій він просить розгляд справи проводити без участі відповідача та його представника. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від\~17.07.1997\~«Про ратифікацію\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~1950\~року,\~Першого протоколу\~та протоколів\~№ 2,\~4,\~7\~та 11\~Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що 06.09.2021 виконавчий комітет Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області звернувся до керівника Вінницької окружної прокуратури з інформуванням про те, що листом виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 27.04.2021 № 02-12/347 повідомлено Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про факт виявлення внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 0520682800:02:004:0264, рішень щодо передачі у власність або користування якої сільською радою не приймалось; листом-відповіддю віл 07.05.2021 № 372/405-21-0.20 Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повідомило про реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 0520682800:02:004:0264 у відомостях Державного земельного кадастру на підставі заяви громадянина та розробленої ТОВ ЮЗС «Альянс» технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] площею 0,0500 га; також до листа-відповіді від 07.05.2021 № 372/405-21-0.20 долучено копії рішення 39 сесії 5 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 09.12.2006 б/н щодо надання гр. [PERSON] дозволу на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,05 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області в межах населеного пункту за адресою: [ADDRESS] , а також копію рішення 14 сесії 6 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 13.02.2012 б/н «Про затвердження технічної документації із землеустрою гр. [PERSON] щодо вищенаведеної земельної ділянки та видачу останньому державного акту на право власності на земельну ділянку»; в свою чергу, перевіривши інформацію (рішення), наведену у листі-відповіді ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 07.05.2021 №372/405-31-0.20, встановлено, що вищезазначені рішення сільською радою не приймались та відповідними сільськими головами не підписувались, що свідчить про протиправне вибуття земельної ділянки із комунальної власності та необхідності вжиття заходів щодо її повернення; крім того, наявні відомості додо постійної зміни місця розташування земельної ділянки з кадастровим номером 0520682800:02:004:0264 в Публічній кадастровій карті; такі факти, на переконання сільської ради, утворюють склад кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 358 КК України, та потребують належного реагування (а.с. 16). Згідно з копією відповіді Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 07.05.2021 №372/405-21-0.20 на лист виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області №02-12/347 від 27.04.2021, земельну ділянку з кадастровим номером 0520682800:02:004:0264, площею 0,0500 га, для ведення особистого селянського господарства зареєстровано у відомостях Державного земельного кадастру 15.11.2017 на підставі заяви громадянина та розробленої ТОВ ЮЗС «Альянс» технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] в [ADDRESS] , на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області. В складі зазначеної технічної документації міститься рішення Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області 39 сесії 05 скликання від 09.12.2006 «Про надання дозволу гр. [PERSON] на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, в межах населеного пункту», а також рішення Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області ділянки 14 сесії 6 скликання Лука-Мелешківської сільської ради від 13.02.2012 (а.с. 17). Відповідно до копії рішення 39 сесії 05 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 09.12.2006 «Про надання дозволу гр. [PERSON] на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, в межах населеного пункту», надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,05 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області в межах населеного пункту за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). З копії рішення 14 сесії 6 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 13.02.2012 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, в межах населеного пункту» убачається, що було вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0500 га, яка знаходиться у власності гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; вирішено видати гр. [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с. 19). Згідно з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.11.2017 №105353621, земельна ділянка площею 0,05 га, з кадастровим номером 0520682800:02:004:0264, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення 14 сесії 06 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 13.02.2012 на праві власності належить [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до копії відповіді Архівного відділу Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 29.03.2021, копії протоколу 14 сесії 06 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 13.02.2012, копії протоколу 39 сесії 05 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 09.12.2009, в протоколі 39 сесії 05 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 09.12.2009 рішення «Про надання дозволу [PERSON] на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, в межах населеного пункту» не виявлено; в протоколі 14 сесії 06 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 13.02.2012 рішення «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, в межах населеного пункту» не виявлено; в описах справ постійного зберігання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області документів 09.12.2006 39 сесії 5 скликання не виявлено (а.с. 25, 26-35, 36-44). Відповідно до копії заяви [PERSON] , останній просить директора ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс» Красніцького А.В. виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0500 га, що розташована на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, в межах населеного пункту, за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства і перейшла йому у власність на підставі рішення сільської ради 39 сесії 05 скликання від 09.12.2006 (а.с. 48). На підставі вказаної заяви ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] [ADDRESS] на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 45-62). Згідно з копією відповіді Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 17.02.2022, Лука-Мелешківською сільською радою Вінницького району Вінницької області та її виконавчими органами не вживались заходи, у тому числі в судовому порядку, щодо повернення у комунальну власність територіальної громади земельної ділянки площею 0,05 га, кадастровий номер 0520682800:02:004:0264, яка розташована в с. Лука-Мелешківська, Вінницького району Вінницької області (в межах населеного пункту); Лука-Мелешківською сільською радою Вінницького району Вінницької області або її виконавчими органами не планується вжиття заходів щодо повернення у комунальну власність територіальної громади земельної ділянки площею 0,05 га, кадастровий номер 0520682800:02:004:0264, яка розташована в с. Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області, зважаючи на відсутність бюджетних призначень на такі заходи (а.с. 65). З копії реєстраційної справи №1420449505206 Вінницької районної державної адміністрації убачається, що на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) за [PERSON] на праві приватної власності 15.11.2017 було зареєстровано земельну ділянку площею 0,05 га, кадастровий номер 0520682800:02:004:0264 (а.с. 68-78). Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №42021022110000145 від 09.09.2021, на адресу Вінницької окружної прокуратури 08.09.2021 надійшла письмова заява [PERSON] щодо вчинення кримінального правопорушення невідомою особою, яке полягає у службовому підробленні офіційних документів, на підставі яких розроблено проект землеустрою та передано у власність гр. [PERSON] земельну ділянку орієнтовною площею 0,05 га на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства (а.с. 79). Згідно з копією ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 11.01.2023, задоволено клопотання обвинуваченого [PERSON] ; звільнено обвинуваченого [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності; кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 42021022110000145 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, закрито (а.с. 181-184). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно зі ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним і право розпоряджатися майном належить лише власникові майна. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до положень статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 1 ЗК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до\~ч.ч.\~2,\~3\~ст.\~78\~ЗК України,\~право власності\~на землю\~набувається та\~реалізується на\~підставі Конституції\~України,\~цього Кодексу,\~а також\~інших законів,\~що видаються\~відповідно до\~них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно з ч. 1 ст. 84 ЗК України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Статтею 118 ЗК України визначений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Отже, за цими правилами суд надає оцінку доказам, які є в матеріалах справи та на які сторони посилаються, як на підтвердження своїх вимог та заперечень, та не може вважати встановленими факти, які не підтверджені наявними у справі доказами. Судом установлено, що приватним нотаріусом Марунько О.Г. 23.11.2017 зареєстровано право приватної власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,05 га з кадастровим номером 0520682800:02:004:0264 для ведення особистого селянського господарства. Підставою для державної реєстрації вказаного речового права зазначено рішення 14 сесії 6 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області б/н від 13.02.2012; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер НВ-0507417312017, виданий 15.11.2017. Також установлено, що реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 0520682800:02:004:0264 в Державному земельному кадастрі проведена на підставі заяви [PERSON] та розробленої ТОВ «ЮЗС «Альянс» технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0500 га. В складі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] [ADDRESS] міститься копія рішення Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області 39 сесії 05 скликання від 09.12.2006 «Про надання дозволу гр. [PERSON] на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, в межах населеного пункту» та копія рішення 14 сесії 6 скликання Лука-Мелешківської сільської ради б/н від 13.02.2012 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Лука-Мелешківської ради Вінницького району Вінницької області, в межах населеного пункту». Водночас, відповідно до інформації Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 06.09.2021 № 02-12/637, рішення Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області 39 сесії 05 скликання від 09.12.2006 та рішення Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області 14 сесії 6 скликання б/н від 13.02.2012 не приймалися та відповідними сільськими головами не підписувались. Однак, не дивлячись на те, що Лука-Мелешківська сільська рада Вінницького району Вінницької області жодного рішення щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,05 га з кадастровим номером 0520682800:02:004:0264 не приймала, останній все ж звернувся до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку. За даним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42021022110000145 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України. Тобто судом установлено, що право власності на земельну ділянку площею 0,05 га з кадастровим номером 0520682800:02:004:0264 у [PERSON] не виникло, а спірна земельна ділянка не вибула з власності територіальної громади. [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав, жодних клопотань не заявляв, тому, з огляду на вказане, суд вважає, що останній не заперечує незаконність набуття права власності на земельну ділянку площею 0,05 га з кадастровим номером 0520682800:02:004:0264. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване в нього. За змістом статей 387, 388 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Отже, власник майна, який фактично позбавлений можливості володіти й користуватися цим майном в результаті його незаконного вибуття з володіння за наявності певних умов, має право витребувати таке майно із чужого володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 916/3727/15). У постанові від 23.11.2021 (справа № 359/3373/16-ц) Велика Палата Верховного Суду в черговий раз вказала, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Аналогічні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 (справа № 183/1617/16), від 21.08.2019 (справа № 911/3681/17), від 22.01.2020 (справа № 910/1809/18), від 22.06.2021 (справа № 200/606/18). Враховуючи, що жодних рішень з приводу передання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,05 га з кадастровим номером 0520682800:02:004:0264 Лука-Мелешківською сільською радою Вінницького району Вінницької області не приймалось, подальше відчуження вказаної земельної ділянки на користь [PERSON] здійснене за відсутності належних правомочностей. Будь-яких доказів, що спростовували б зазначені висновки суду, відповідачем суду не надано. Суд вважає, що обраний прокурором спосіб захисту порушеного права відповідає критерію ефективності та спрямований на реальний захист та відновлення порушених законних прав та інтересів власника. Щодо дотримання принципів правомірного втручання у право мирного володіння спірною земельною ділянкою суд зазначає таке. До правовідносин про витребування спірної земельної ділянки із володіння набувача та повернення її у власність держави в особі постійного землекористувача підлягає застосуванню стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986, «Щокін проти України» від 14.10.2010, «Сєрков проти України» від 07.07.2011, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Конституція України (статті 13, 14) визначає, що земля, водні ресурси є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. За правилами статей 4, 5 ЗК України, завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом. Прийняття рішення про передачу у приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі, відповідно, державної чи комунальної власності. В цьому контексті у сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність набуття права власності на земельну ділянку, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає. При цьому суд також враховує те, що в питаннях оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і в питаннях наявності «суспільного», «публічного» інтересу, також визнає за державою достатньо широку «сферу розсуду», за виключенням випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах. ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося в зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали ЄСПЛ у справах «Раймондо проти Італії» від 22.02.1994, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 05.07.2001, «Аркурі та інші проти Італії» від 05.07.2001, «Ріела та інші проти Італії» від 04.09.2001). Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Крім цього, вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес». Право держави витребувати земельну ділянку, з огляду на доведену незаконність і безпідставність її відчуження на користь фізичної особи передбачене у чинному законодавстві України. Відповідні приписи і регламентування підстав для витребування майна з чужого незаконного володіння є доступними, чіткими та передбачуваними. З огляду на характер спірних правовідносин, установлені судом обставини, зокрема те, що рішення з приводу передачі у власність [PERSON] спірної земельної ділянки не приймались, враховуючи встановлений судом факт незаконності вибуття земельної ділянки з володіння держави, суд не вбачає невідповідності заходу втручання в право власності відповідача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ, оскільки загальний інтерес у сфері охорони від незаконного вибуття та використання землі, як національного багатства, у цій справі переважає приватний інтерес відповідача у збереженні права на земельну ділянку, витребування цієї земельної ділянки у порядку, передбаченому ЦК України, є пропорційним заходом, що також узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 (справа № 554/10377/16-ц). Щодо повноважень прокурора на представництво інтересів держави у даній справі суд зазначає таке. Частиною другою статті 2 ЦК України передбачено, що одним із учасників цивільних правовідносин є держава, яка згідно зі статтями 167, 170 цього Кодексу, набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Положеннями частин 4, 5 статті 56 ЦПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави». При цьому, «нездійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається; «здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною; «неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача. Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99, «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор або його заступник у кожному випадку самостійно визначає в чому саме полягає порушення інтересів держави в конкретних правовідносинах, які підлягають вирішенню в судовому порядку. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та ін.) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності України, гарантування її державної, економічної, безпеки, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, тощо. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верхового Суду від 08.02.2019 у справі № 915/20/18, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від\~25.04.2018 (справа № 806/1000/17), від 19.09.2019 (справа № 815/724/15), від 17.10.2019 (справа №569/4123/16-а). Конституційний суд України у рішенні від 08.04.1999 за № 3-рп/99 також вказав, що поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Вказаний позов подано в інтересах держави в особі Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області як розпорядника землями територіальної громади в межах населеного пункту, яка здійснює контроль за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного законодавства. В даному випадку порушення інтересів держави полягає у необхідності повернення у власність територіальної громади землі, яка вибула з її власності незаконно. Враховуючи те, що з моменту встановлення факту протиправного вибуття з власності територіальної громади та передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,05 га не вжито жодних заходів щодо повернення спірного майна у власність територіальної громади, зважаючи на триваючий характер бездіяльності компетентних органів, суд дійшов висновку про наявність у прокурора достатніх підстав для пред`явлення даного позову в інтересах держави та вважає, що прокурором належним чином обґрунтовано правові підстави звернення до суду з даним позовом необхідність захисту порушених інтересів держави, про що в установленому законом порядку перед зверненням до суду повідомлено уповноважений орган держави та постійного землекористувача відповідним листом, копія якого долучена до матеріалів справи. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.11.2018 (справа № 183/1617/16), задоволення вимоги про витребування майна із чужого незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Таким чином, правова мета віндикаційного позову полягає у витребуванні певного майна на користь законного власника як фактично, тобто у його фактичне володіння, так і у власність цієї особи, тобто шляхом відновлення відповідних записів у державних реєстрах. Оскільки судом установлено, що документ, на підставі якого державним реєстратором проведено державну реєстрацію прав, компетентним державним органом не приймався, а захистити своє право власності в інший спосіб ніж судовий, позивач не може, тому звернення позивача з позовною вимогою про витребування земельної ділянки є належним способом захисту прав та законних інтересів позивача. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до Вінницького районного суду Вінницької області з позовною заявою про витребування земельної ділянки Вінницькою обласною прокуратурою, відповідно до платіжного доручення №546 від 22.04.2022, було сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 2481,00 грн, а відповідно до платіжного доручення №547 від 22.04.2022, було сплачено судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову в сумі 1240,50 грн. Таким чином, враховуючи повне задоволення позовних вимог позивача, судовий збір за подання\~до суду\~позовної заяви\~у розмірі\~2481,00\~грнта судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову у розмірі 1240,50 грн, всього на загальну суму 3721,50 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved