Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-28 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся позивач [PERSON] із позовом до Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державний нотаріус Петриківської державної нотаріальної контори, про встановлення права власності на спадкове майно. У позові зазначено, що [INFO] \~померла мати\~позивача [PERSON] .Після її смерті залишилося спадкове майно: цілий житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами та ціла земельна ділянка 0.1218 га, передана для обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок належав матері на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.10.1989 року Царичанською держаною нотаріальною конторою за реєстровим № 1898 на (одну другу) частку житлового будинку в [ADDRESS] . Спадкова земельна ділянка належала її матері на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія ІІ-ДП №048216, виданий 09.10.2000 Курилівською селищною радою Петриківського району Дніпропетровської області на цілу частку земельної ділянки площею 0,1218 га в [ADDRESS] , переданої на обслуговування житлового будинку. Тож, з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач звернулася до державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори. Однак, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, з огляду на те, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане її матері на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку в [ADDRESS] , а Державний акт на право приватної власності на землю, на цілу (1/1) частку земельної ділянки площею 0,1218 га в [ADDRESS] , переданої на обслуговування житлового будинку на ім`я її померлої матері. Тож, інформація зазначена в вище перелічених документах суперечить вимогам законодавства України, зокрема, статті 120 Земельного кодексу України: у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будинку або споруди. Позивач пояснила, що така ситуація виникла через те, що на початку двом будинкам з різними входами, (що належали різним сім`ям), присвоювалася одна поштова адреса. Таким чином два будинки мали адресу [ADDRESS] , а частка кожного з будинків була 1/2 Згодом, для зручності, почали нумерувати адреси по провулку з додаванням номеру квартири (квартира [ADDRESS] та [ADDRESS] відповідно). Тож, коли в 2000 році мати позивача отримувала Державний акт на право приватної власності на землю, то земельна ділянка площею 0,1218 га видавалася виключно для обслуговування лише її будинку (тобто 1/2 адреси [ADDRESS] ). З метою упорядкування документації було замовлено технічну інвентаризацію для отримання технічного паспорта житлового будинку садибного типу, подано заяву на коригування поштової адреси та виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за адресою [ADDRESS] . Станом на сьогодні вже оформлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] . 30.06.2023 року завідувачем сектору містобудування та архітектури відділу земельних ресурсів та екологічних питань, містобудування та архітектури селищної ради видано наказ від 30.06.2023 року №177 «Про присвоєння поштової адреси об`єкта нерухомого майна», у зв`язку з поділом домоволодіння та було присвоєно поштову адресу об`єкта нерухомого майна 1/2 частини житлового будинку, господарським будівлям та спорудам: [ADDRESS] . Також отримано, на ім`я [PERSON] , витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 1223756800:02:011:0027, яка розташована за адресою [ADDRESS] , який сформований 27.07.2023 року за № НВ-4800378002023. В свою чергу іншому домоволодінню, яке входило в 1/2 (одну другу) частку житлового будинку в [ADDRESS] , було присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Зауважила, що на момент смерті її матері і до сих пір, позивач є єдиною спадкоємицею першої черги, відповідно до статті 1261 ЦК України, вона фактично прийняла спадщину та продовжує постійно проживати в будинку, веде домогосподарство, сплачує комунальні рахунки. За наведеного вище, позивач просить суд визнати за нею, в порядку спадкування, право власності на цілий житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] та на земельну ділянку з кадастровим номером 1223756800:02:011:0027, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Судовий збір сплачено у повному обсязі та намір його стягувати з відповідача відсутній. Ухвалою суду від 10.10.2023 позовну заяву [PERSON] було залишено без руху. 24.10.2023 позивач умови ухвали виконав. Ухвалою суду від 25.10.2023 було відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. 25.10.2023 ухвалено витребувати докази від Петриківської державної нотаріальної контори, а саме копії матеріалів спадкової справи заведеної після померлої [INFO] [PERSON] 20.11.2023 постановлено закрити підготовче провадження в даній цивільній справі та призначити справу до судового розгляду по суті. Позивач до суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином; надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином; надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний нотаріус Петриківської державної нотаріальної контори до суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала клопотання про розгляд справи без її участі. Отже, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню через наступне. [PERSON] народилась [INFO] ; батьками записано: [PERSON] та [PERSON] , про що додано копію Свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Дніпродзержинським палацом щастя. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено відповідний актовий запис № 532 та видано Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина на частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , розташованому на земельній ділянці дежфонду розміром 1200 кв.м, який належав їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 1898 від 17.10.1989 року. Окрім того, наявна копія довідки № 540 виданої адміністратором відділу ЦНАП від 30.08.2023 [PERSON] , з якої слідує, що її матір [PERSON] , [INFO] яка померла [INFO] була зареєстрована сама і проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, додано копію Акту №50 складеного 30.08.2023 про фактичне проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Додано копію технічного паспорту на житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , який виготовлено 23.06.2023 на замовлення [PERSON] . З копії наказу № 177 від 30.06.2023, виданого завідувачем сектору містобудування та архітектури відділу земельних ресурсів та екологічних питань, містобудування та архітектури селищної ради, встановлено, що присвоєно поштову адресу об`єкта нерухомого майна частини житлового будинку, господарським будівлям та спорудам: [ADDRESS] . Ринкова вартість будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , станом на 08.09.2023 без урахування ПДВ, склала 110000.00 грн, в тому числі вартість частки складає 55\~000.00 грн, про що надано копію висновку про оціночну вартість об`єкту нерухомості складеного 08.09.2023. Земельна ділянка з кадастровим номером1223756800:02:011:0027, яка розташована за адресою [ADDRESS] , площею 0.1218 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, належить [PERSON] на підставі Державного акту від 09.10.2000 ІІ-ДП 048216, що підтверджено копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4800378002023 сформованого 27.07.2023. Також, наявна копія самого Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДП № 048216, де власником земельної ділянки площею 0.1218 га наданої для обслуговування житлового будинку зазначено [PERSON] . Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 172\~133.28 гривень, що підтверджено копією Витягу № НВ-9930065762023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок сформованого 18.10.2023. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03.08.2023 [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [INFO] матері [PERSON] , бо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Роз`яснено, що з поданих заявником документів вбачається належність спадкоємцеві частки у спільній частковій власності на житловий будинок, але 1/1 частки земельної ділянки під будинком, що суперечить вимогам законодавства (ст. 120 ЗК України та ст. 337 ЦК України). З витребуваних судом доказів, вбачається, що після смерті [INFO] спадкодавця [PERSON] . Петриківською державною нотаріальною конторою, 13.12.2022 була заведена спадкова справа № 160/2022. Заяву про прийняття спадщини подано 13.12.2022 [PERSON] . Заяви від інших осіб відсутні. Розглядаючи заявлені вимоги, суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ч. 1 ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України) Згідно ч.1\~та ч.2\~ст.\~1223\~ЦПК України\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. У ст. 1261 ЦК України чітко визначено, що \~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч.3, ч. 5 ст. 1268 ЦК України) У ч. 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, що передбачено ч. 3 цієї ж статті . Разом з тим, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, що передбачено ч. 1 ст. 1297 ЦК України. В силу ч. 1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008\~\~N 7передбачено, що відповідно\~\~до\~\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності\~\~на\~\~землю\~\~або\~\~іншим правовстановлюючим документом. Стаття 126 ЗК України, в редакції яка діяла до 01 січня 2013 року, передбачала, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. За наведеного\~вище,\~суд приходить\~до висновку,\~що позивач\~ [PERSON] \~є спадкоємцем\~першої черги\~майна померлої\~ [INFO] \~матері [PERSON] .\~Жінка фактично\~проживає у\~будинку та\~управляє майном, однак не може оформитися у своїх спадкових правах та отримати свідоцтво про право на спадщину, через що вимушена була звернутися до суду із даним позовом. Тож, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про судовий збір, суд виходить із наступного. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у повному обсязі та висловлено бажання не стягувати його з відповідача (у позовній заяві). За наведеного, суд вважає вірним судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved