Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова\~ з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг опалення та гарячого водопостачання за період з 01 листопада 2012 року по 31 серпня 2021 року в сумі 72999 грн. 99 коп., які отримані за адресою: [ADDRESS] . Крім заборгованості за спожиту теплову енергію позивач також просив суд стягнути з відповідачів нарахований індекс інфляції в розмірі 3543 грн. 87 коп. та 3 % річних в сумі 1708 грн. 33 коп. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2021 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої\~статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей. Відповідно до даного Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави. Справа № 642/6460/21 також передана на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. Після цього справу в порядку, передбаченому ч. 3\~ст. 14 ЦПК України, передано на розгляд судді Самсоновій О.А. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 03 травня 2023 року справу прийнято до свого провадження та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Представник відповідача [PERSON] адвокат Зарицька К.Ю. надала відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечила (а.с.33-37). У відзиві посилалась на те, що позовні вимоги заявлено поза межами позовної давності, і відповідач просить суд застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. Також зазначала, що нарахована заборгованість належним чином не доведена, докази на підтвердження позовних вимог не надані. Наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних не відповідає вимогам доказовості. Також позивачем не доведено, що відповідачі є споживачами наданих позивачем послуг. Відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , знята з реєстрації місця проживання за вказаною адресою 29.04.2015 року. Тому в задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі. Також представником відповідача [PERSON] долучено до матеріалів справи клопотання про застосування строків позовної давності (а.с. 43-45). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відзиву на позов не надали. Представник відповідача [PERSON] адвокат Зарицька К.Ю. звернулась до суду з заявою про розподіл судових витрат, у якій просила стягнути з позивача на користь відповідача 10000 грн. на відшкодування понесених нею судових витрат на оплату професійної правничої допомоги (а.с. 61-63). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , будучи повідомленими про розгляд справи судом, відзиви на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавали. Представник позивача надав додаткові пояснення у справі, у яких зазначив, що між сторонами виникли правовідносини з надання послуг теплопостачання (а.с.100-102). Також зазначив, що оскільки в Україні було запроваджено карантин до 31 грудня 2022 року, а під час дії карантину строки, визначені статтею 257 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину. Тому період заборгованості з 12 березня 2017 року по 31 серпня 2021 року не виходить за строки позовної давності. В разі застосування судом строку позовної давності заборгованість відповідачів за послуги теплопостачання в межах строку позовної давності за період з 12 березня 2017 року по 31 серпня 2021 року складатиме 47411 грн. 20 коп., інфляційні втрати 3543 грн. 87 коп., 3% річних 1708 грн. 33 коп. Інших заяв або клопотань сторони суду не подавали. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також представник відповідача [PERSON] адвокат Зарицька К.Ю., будучи повідомленими про розгляд справи судом, в судове засідання не з`явились. При цьому представник відповідача адвокат Зарицька К.Ю. звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності та за відсутності відповідача [PERSON] . При винесенні рішення просила врахувати заяву про застосування строків позовної давності. В задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг з теплопостачання, які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] . Посилання представника відповідача у відзиві на те, що відповідач [PERSON] не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , спростовується довідками про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, наданими з Реєстру територіальної громади м. Харкова, від 16 вересня 2021 року та від 04 травня 2023 року (а.с. 5, 78.). Надана представником відповідача ксерокопія паспорта відповідача не є належним доказом того, що відповідач за вказаною адресою не проживає, оскільки не містить даних щодо дати її виготовлення, а також щодо можливої подальшої реєстрації місця проживання відповідача за вказаною адресою. Як встановлено судом, одна сторона - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" надавала другій стороні - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як споживачам послуг за адресою: [ADDRESS] послуги з теплопостачання централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідачі такі послуги прийняли, від їх отримання не відмовлялись та частково оплатили. Таким чином судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги теплопостачання, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим кодексом України та іншими нормативними актами. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як передбачено п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 та 5 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до ч.1 та 5 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється за допомогою систем автономного опалення та/або індивідуального теплового пункту, формуються та встановлюються окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості виробництва надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Діючи в правовідносинах належним чином, відповідачі мали оплачувати одержані ними послуги згідно затверджених тарифів. Як встановлено судом, відповідачі період з 01 листопада 2012 року по 31 серпня 2021 року отримані послуги в повному обсязі не оплачували. У зв`язку з цим за період з 01 листопада 2012 року по 31 серпня 2021 року виникла заборгованість в сумі 72999 грн. 99 коп. Дана сума заборгованості нарахована позивачем відповідно до затверджених тарифів. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання, що виникло між сторонами, є грошовим. Тому на вимогу позивача відповідачі зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Станом на 31 серпня 2021 року борг відповідачів за послуги опалення та гарячого водопостачання становить 72999 грн. 99 коп., інфляційні втрати підприємства у зв`язку з порушенням строків оплати послуг - 3543 грн. 87 коп., 3% річних - 1708 грн. 33 коп. (а.с. 4 - 6). Вирішуючи заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Зарицької К.Ю. про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник відповідача звернулась до суду з заявою про застосування позовної давності при вирішенні спору. Вирішуючи вказану заяву, суд встановив, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів 24 вересня 2021 року. При цьому позивач просить стягнути заборгованість за надані позивачем послуги за період з 01 листопада 2012 року по 31 серпня 2021 року. В той же час суд не вбачає підстав для застосування позовної давності з наступних причин. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Протягом спірного періоду відповідачі вчиняли дії, які свідчать про визнання ними свого боргу. Так, з матеріалів справи вбачається, що у серпні 2021 року відповідачами сплачено на рахунок позивача 748,26 грн., в той час як до оплати за місяць належало 0,00 грн. Сплата відповідачами коштів в більшому розмірі, ніж місячний платіж, свідчить про визнання ними боргу, в рахунок якого надходила сума, сплачена понад місячний платіж. Оскільки відповідачами вчинено дії, що свідчать про визнання ними боргу, сплативши 06 серпня 2021 року його частину у розмірі 748,26 грн., в цей день - 06 серпня 2021 року перебіг строку позовної давності перервався, після чого його перебіг розпочався заново, і на день звернення позивача з позовом до суду строки позовної давності позивачем не пропущено. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть\~солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів, які проживають та/або зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] , на користь позивача заборгованості за надані послуги в розмірі 72999 грн. 99 коп., компенсації інфляційних втрат підприємства у розмірі 3543 грн. 87 коп. та 3% річних в розмірі 1708 грн. 33 коп. Крім того, у зв`язку з задоволенням позову з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 2270 грн. 00 коп. на відшкодування понесених судових витрат пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved