Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він працював в ЮКП "Муніципальна варта" на посаді інспектора з благоустрою відділу інспекції з благоустрою з 23.07.2019 по 25.08.2020. Наказом т.в.о. начальника ЮКП "Муніципальна варта" Б.В.Шевченко №01-03-29 від 25.08.2020 він звільнений у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, правилами трудового розпорядку (п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України). Вважає, що звільнення стало наслідком систематичної дискримінації з боку керівництва підприємства ЮКП "Муніципальна варта", яким штучно створюється не здорова обстановка в трудовому колективі комунального підприємства шляхом безпідставних переслідувань його співробітників. Наказом №01-03-05 від 05.03.2020 начальника ЮКП "Муніципальна варта" Л.В. Михайлової позивачу оголошена догана з формулюванням за порушення трудової дисципліни (невиконання завдання начальника інспекції з благоустрою). 29.02.2020 він працював у звичайному режимі та отримав на мобільний телефон повідомлення від начальника інспекції з благоустрою [PERSON] про необхідність надання приписів щодо приведення у належний стан дорожніх знаків на перехресті вул.Шевченка та вул.Новобілярської та поворот на ринок "Приморський" вул. Приморська. 01.03.2020 позивач був вихідний, але за розпорядженням начальника ЮКП "Муніципальна варта" [PERSON] , він вийшов на роботу для забезпечення правопорядку під час проведення Святкових заходів "Маслениця". 02.03.2020 позивач склав два приписи, які зареєстрував у відповідному журналі та направив на адресу ЮКП "Южтранс" засобами електронної пошти. 03-04. 03.2020 позивач був два дня вихідний. 05.03.2020 він на роботі дізнався, що 03.03.2020 його безпосереднім керівником - начальником відділу інспекції з благоустрою ЮКП "Муніципальна варта" [PERSON] була складена доповідна записка про те, що позивачем нібито не виконане його розпорядження по складенню вищевказаних приписів. В той же день, 05.03.2020 до нього в кабінет зайшла начальник ЮКП [PERSON] , бухгалтер [PERSON] та юрист підприємства [PERSON] , які склали акт про нібито відмову позивача в наданні письмових пояснень з приводу невиконання ним розпорядження начальника відділу інспекції з благоустрою, яке він виконав, ще 02.03.2020. Від надання письмових пояснень він: по-перше, не відмовлявся, а зазначив, що раніше ніколи пояснення не писав та попросив надати йому форму, за якою необхідно написати пояснення, а по-друге, завдання ним було виконане ще три дні тому, про що він повідомив керівника. [PERSON] 12.03.2020 на адресу комісії по трудовим спорам ЮКП "Муніципальна варта" та Южненського міського голови були направлені скарги з проханням припинити безпідставні переслідування його та звинувачення у порушенні трудової дисципліни, а накладене на нього дисциплінарне покарання скасувати, які залишені обома адресатами без відповіді. 02.04.2020 позивачем направлена скарга до Головного управління Держпраці. Окрім того, 30.04.2020 позивач отримав персональне попередження про скорочення штату працівників та копію наказу начальника ЮКП "Муніципальна варта" про скорочення штату працівників, в якому містились вказівка не про повідомлення усіх працівників про скорочення штату, а конкретні прізвища працівників, яким направленні попередження про скорочення штату, що свідчить не про проведення організаційно-штатних заходів на підприємстві, а про намагання звільнити конкретних неугодних працівників. Зазначений наказ так і не був реалізований керівництвом підприємства. 22.05.2020 знаходячись на робочому місці в офісі підприємства, в ході штучно створеного конфлікту позивачу співробітниками підприємства були спричинені тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку роговиці ока, у зв`язку з чим [PERSON] був вимушений звернутись за медичною допомогою та до поліції та знаходився на амбулаторному лікуванні з 22.05.2020 до 25.05.2020. На вимогу позивача до керівника підприємства провести службове розслідування та скласти відповідний акт, він отримав відмову, у зв`язку з чим був вимушений звернутись 29.05.2020 із скаргою на адресу Головного управління Держпраці в Одеській області, на яку отримав відповідь про притягнення керівника ЮКП "Муніципальна варта" до адміністративної відповідальності. Комісія з розслідування нещасного випадку виявила на підприємстві порушення нормативних актів з охорони праці, які допущені керівництвом підприємства. 25.09.2020 [PERSON] було звільнено. Рішення про його звільнення з підприємства прийняла особа, яка нібито виявила 20.08.2020 факт невиконання ним функціональних обов`язків, а саме начальник відділу інспекції з благоустрою [PERSON] , і він же виконуючи обов`язки керівника підприємства звільняє позивача з підприємства. Рішення про звільнення позивача т.в.о. начальника ЮКП "Муніципальна варта" [PERSON] прийняв в ситуації реального конфлікту інтересів його як службової особи (керівника комунального підприємства) та його особистим інтересом як приватної особи в конфліктній ситуації. Конфлікти між позивачем та начальником відділу з благоустрою [PERSON] траплялись регулярно. Позивач просить поновити строк звернення до суду з позовною вимогою про скасування наказу про оголошення догани, скасувати наказ №01-03-05 від 05.03.2020 начальника ЮКП "Муніципальна варта" [PERSON] про оголошення догани, скасувати наказ т.в.о. начальника ЮКП "Муніципальна варта" Шевченко Б.В. №01-03-29 від 25.08.2020 про звільнення, поновити його на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. 08.12.2020\~до суду\~від відповідача\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~згідно якої\~не визнає\~позовні вимоги\~повністю,\~оскільки для\~видачі наказу\~№01-03-05\~від 05.03.2020\~«Про оголошення\~догани [PERSON] »\~підставою стала\~доповідна записка,\~згідно якої,\~ [PERSON] \~не виконав\~29.02.2020\~завдання начальника\~відділу інспекції\~з благоустрою\~та не\~зробив необхідних\~дій по\~реєстрації порушення\~та надання\~припису стосовно\~неналежного стану\~дорожніх знаків\~в м.Южному.\~Актом від\~05.03.2020\~№1-20\~підтверджується факт\~відмови [PERSON] \~надати письмові\~пояснення причин\~невиконання завдання\~начальника інспекції\~з благоустрою\~від 05.03.2020.\~Чинним законодавством\~України не\~передбачена форма\~надання відповідних\~пояснень,\~тому [PERSON] \~інспектору з\~благоустрою було\~запропоновано надати\~пояснення в\~письмовій довільній\~формі,\~але цього\~ним не\~було зроблено.\~Крім того\~відносно негативної,\~протиправної поведінки\~та ставлення\~до працівників\~і адміністрації\~на підприємстві\~ЮКП «Муніципальна\~варта»,\~ [PERSON] ,\~яка мала\~тривалий характер,\~що спровокувала\~конфлікт,\~який трапився\~25.05.2020,\~проведено службове\~розслідування на\~підприємстві,\~відповідно до\~якого неправомірна\~провокативна поведінка\~ [PERSON] ,\~що призвела\~до завдання\~травм керівнику\~ЮКП «Муніципальна\~варта» [PERSON] ,\~в результаті\~штовхання було\~отримано удар\~та пошкоджено\~зовнішню частину\~ока.\~В результаті\~завданої травми\~встановлено діагноз:\~контузія правого\~ока.\~Крім того,\~відповідач зазначає,\~що між\~позивачем та\~співробітниками підприємства\~регулярно траплялися\~конфлікти.\~В результаті\~проведення внутрішнього\~службового розслідування\~комісійно було\~рекомендовано керівнику\~ЮКП «Муніципальна\~варта»,\~застосувати заходи\~дисциплінарного стягнення\~до інспектора\~відділу інспекції\~з благоустрою\~КП «Муніципальна\~варта»,\~порушника трудової\~дисципліни та\~правил внутрішнього\~трудового розпорядку\~до [PERSON] :\~звільнити на\~підставі п.3\~ч.1\~ст.40\~КЗпП України,\~оскільки до\~нього раніше\~застосовувалось дисциплінарне\~стягнення за\~порушення п.4.1.8.\~Розділу 4."Основні\~обов?язки працівників"\~додатку 8\~"Правила\~внутрішнього трудового\~розпорядку КП\~«Муніципальна варта»\~Колективного договору\~на 2018-2022\~роки та\~оголосити догану\~згідно ст.147\~КЗпП України\~"Стягнення\~за порушення\~трудової дисципліни".\~Таким чином,\~ [PERSON] \~будучи інспектором\~з благоустрою\~ЮКП «Муніципальна\~варта» порушував\~трудову дисципліну\~та умови\~Колективного договору\~на підприємстві\~ЮКП «Муніципальна\~варта»,\~тому догана\~була оголошена\~належним чином.\~ [PERSON] \~був звільнений\~з посади\~інспектора з\~благоустрою відділу\~інспекції з\~благоустрою ЮКП\~«Муніципальна варта»\~25\~серпня 2020\~року на\~підставі п.3\~ч.1\~ст.40\~К3пП\~України у\~зв?язку із\~систематичним невиконанням\~без поважних\~причин обов?язків\~покладених на\~нього трудовим\~договором,\~правилами внутрішнього\~трудового розпорядку. Представник відповідача просить відмовити у задоволені позовних вимог. 18.03.2021 до суду від представника позивача адвоката Дубінкіна Ю.М. надійшла відповідь на відзив. 28.05.2021 від представника позивача адвоката Дубінкіна Ю.М. до суду надійшли письмові пояснення. 09.05.2023 до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення. 29.09.2020 позовну заяву розподілено на суддю Лемець С.П. Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області Лемець С.П. від 01.10.2020 задоволено самовідвід по справі. 02.10.2020 позовну заяву розподілено на суддю [PERSON] . Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 20.10.2020 відкрито провадження по справі у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 23.02.2021 витребувано від Южненського муніципального підприємства "Муніципального варта" належним чином завірені копії Статуту підприємства, Правил внутрішнього трудового розпорядку, Положення про відділ інспекції з благоустрою ЮКП "Муніципальна варта", доповідної записки начальнику відділу інспекції з благоустрою Шевченка Б.В. від 20.08.2020, акту № 25-20 від 20.08.2020, акту № 27-20 від 20.08.2020 про ненадання письмового пояснення. Витребувано від Южненського муніципального підприємства "Муніципального варта" довідку про середній заробіток [PERSON] на час його звільнення відповідно до постанови КМ №100 від 08.02.1995 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати". В судове засідання викликано свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 13.02.2023 залучено до справи в якості третьої особи Одеську обласну організацію профспілки працівників житловокомунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України. Запитано у Одеської обласної організації профспілки працівників житловокомунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України згоду або відмову в згоді на звільнення [PERSON] з посади інспектора з благоустрою відділу інспекції з благоустрою ЮКП «Муніципальна варта» (ЕДРПОУ 41779965), 25.08.2020 за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 03.07.2023 витребувано з Южненської ДПІ ГУ ДПС в Одеській області інформацію про працевлаштування, роботодавця та отримані доходи [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 25.08.2020 по 03.07.2023 включно. Витребувано з Южненського відділу\~Одеської філії\~Одеського обласного\~центру зайнятості інформацію про облік як безробітного та отримані доходи [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 25.08.2020 по 03.07.2023 включно. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив що з 15.02.2022 до травня-червня 2023 року працював на посаді розробник тестувальник ПЗ у ТОВ «НОРДКАРРЕНТ ОДЕСА», зараз оформив СПД. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримала відзив. Треті особи в судове засідання не заявились, від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] працював на посаді інспектора з благоустрою відділу інспекції з благоустрою з 23.07.2019 по 25.08.2020, що підтверджується копією трудової книжки (т.1 а.с.13-13зв). 29.02.2020 [PERSON] отримав на мобільний телефон повідомлення від начальника інспекції з благоустрою [PERSON] про необхідність надання приписів щодо приведення у належний стан дорожніх знаків на перехресті вул. Шевченка та вул. Новобілярської та поворот на ринок "Приморський" вул. Приморська, що підтверджується роздруківкою з месенджера Вайбер (т.1 а.с.18). Дані обставина не заперечувалась сторонами. 02.03.2020 позивач склав два приписи, які зареєстрував у відповідному журналі, що підтверджується відповідними копіями приписів №149 та №150 про приведення у належний стан дорожні знаки за адресою на перехресті вул. Шевченко та Новобілярська та за адресою поворот на ринок «Приморський» (т.1 а.с.19-20) та копією журналу реєстрації та обліку приписів про адміністративні правопорушення (т.1 а.с.230-231), що не заперечувалось сторонами. 03.03.2020 начальником інспекції з благоустрою ЮКП «Муніципальна варта» Шевченко Б.В. складена доповідна записка про порушення трудової дисципліни інспектором з благоустрою ЮКП «Муніципальна варта» [PERSON] (т.1 а.с.16,112). Наказом №01-03-05 від 05.03.2020 начальника ЮКП "Муніципальна варта" Михайлової Л.В. позивачу оголошена догана з формулюванням за порушення трудової дисципліни (невиконання завдання начальника інспекції з благоустрою) (т.1 а.с.15,108). Підставою даного наказу стали доповідна записка про порушення трудової дисципліни інспектором з благоустрою [PERSON] від 03.03.2020 №1-20; Акт про відмову [PERSON] надати письмові пояснення причин невиконання завдання начальника інспекції з благоустрою від 05.03.2020. Відповідно до Акту №1-20 від 05.03.2020 [PERSON] відмовився надати письмові пояснення з приводу невиконання 29.02.2020 завдання начальника інспекції з благоустрою, аргументуючи причину відмови незнанням форми написання пояснювальної (т.1 а.с.17). Дана обставина не заперечувалась позивачем. 05.03.2020 за №2-20 було складено акт про відмову інспектора з благоустрою [PERSON] ознайомитися з наказом №01-03-05 від 05.03.2020 ЮКП «Муніципальна варта» (т.1 а.с.113). 12.03.2020 на адресу комісії по трудовим спорам ЮКП "Муніципальна варта" та Южненського міського голови позивачем були направлені скарги з проханням припинити безпідставні переслідування його та звинувачення у порушенні трудової дисципліни, а накладене на нього дисциплінарне покарання скасувати (т.1 а.с.21-23). 02.04.2020 позивачем направлена скарга до Головного управління Держпраці в Одеській області (т.1 а.с.24-26). 30.04.2020 позивач отримав персональне попередження про скорочення штату працівників та копію наказу начальника ЮКП "Муніципальна варта" про скорочення штату працівників (т.1 а.с.27-28). В ході конфлікту позивачу співробітниками підприємства були спричинені тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку роговиці ока, у зв`язку з чим він був вимушений звернутись за медичною допомогою та до поліції та знаходився на амбулаторному лікуванні з 22.05.2020 до 25.05.2020, що підтверджується копіями талону-повідомлення, викопіровки з амбулаторної медичної картки та листка непрацездатності (т.1 а.с.29-33). Керівник Южненського комунального підприємства «МУНІЦИПАЛЬНА ВАРТА» [PERSON] зверталася до лікаря, в зв`язку з тим, що в результаті штовхання було отримано удар та пошкоджено зовнішню частину ока. В результаті завданої травми встановлено діагноз: контузія правого ока, згідно висновку окуліста, наданого о 11 год.40 хв. 22.05.2020 (т.1 а.с.148-149). Крім того, [PERSON] зверталася до відділу поліції з заявою, згідно якої повідомила, що 22.05.2020 о 08.08 год. до її кабінету увірвався у кабінет працівник, який дебошире, що підтверджується копією талону-повідомлення єдиного обліку №1442 (т.1 а.с.150). 25.05.2020 та 05.06.2020 було надано начальнику ЮКП «Муніципальна варта» [PERSON] колективні доповідні службові листи на [PERSON] (т.1 а.с.144-145зв). 29.05.2020 позивач звернувся із скаргою на адресу Головного управління Держпраці в Одеській області, на яку отримав відповідь про притягнення керівника ЮКП "Муніципальна варта" до адміністративної відповідальності (т.1 а.с.34-37). Позивач повторно звертався із скаргою про неотримання акту про нещасний випадок на робочому місці на адресу Головного управління Держпраці в Одеській області (т.1 а.с.38-39). 17.08.2020 було складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 22.05.2020 о 08.30 год. у ЮКП «Муніципальна варта» (т.1 а.с.40-49). Відповідно до акту про проведення службового розслідування від 17.08.2020, в результаті проведення внутрішнього службового розслідування комісійно рекомендовано керівнику ЮКП «Муніципальна варта» застосувати заходи дисциплінарного стягнення до інспекторів відділу інспекції з благоустрою ЮКП «Муніципальна варта», порушників трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку: до [PERSON] звільнити на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, оскільки до нього раніше застосовувалось дисциплінарне стягнення (т.1 а.с.151-153зв). Відповідно до протоколів від 14.08.2020 та 17.08.2020 комісії з проведення службового розслідування обставин, що склались в ЮКП «Муніципальна варта» на підставі колективних доповідних службових листів від 25.05.2020 та від 05.06.2022, комісією були надані та оголошені пропозиції комісії про необхідність застосування стягнень за порушення трудової дисципліни інспекторам благоустрою відділу інспекції з благоустрою ЮКП «Муніципальна варта»: [PERSON] шляхом його звільнення на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку з наявністю у даної особи дисциплінарного стягнення у вигляді догани протягом року (т.1 а.с.146-147зв). 20.08.2020 за №01-07/94 начальником інспекції з благоустрою ЮКП «Муніципальна варта» [PERSON] було надано начальнику ЮКП «Муніципальна варта» Михайловій Л.В. доповідну записку, що ним було проведено перевірку дотримання правил благоустрою території міста Южного в першому мікрорайоні, за яким закріплено інспектора з благоустрою відділу інспекції з благоустрою ЮКП «Муніципальна варта» [PERSON] . Під час перевірки було виявлено чисельні порушення правил благоустрою та зроблено фотофіксацію порушень. 20.08.2020 було проведено повторну перевірку дотримання Правил та встановлено, що виявлені 14.08.2020 порушення правил благоустрою усунуті не були. Крім того в період з 14.08.2020 по 19.08.2020 жодного припису та протоколу про виявлені порушення правил благоустрою складено не було (т.1 а.с.117). 21.08.2020 за №27-20 було складено акт про ненадання інспектором з благоустрою ЮКП «Муніципальна варта» [PERSON] письмового пояснення причин не виявлення та не прийняття заходів щодо усунення порушень правил благоустрою м.Южного на території 1 мікрорайону (т.1 а.с.116). Протоколом №11 зборів профспілкової організації ЮКП «Муніципальна варта» від 25.08.2020 постановили надати погодження на звільнення [PERSON] (т.1 а.с.111-111зв). Наказом т.в.о. начальника ЮКП «Муніципальна варта» Б.В.Шевченко №01-03-29 від 25.08.2020 позивач звільнений з посади інспектора з благоустрою відділу інспекції з благоустрою ЮКП «Муніципальна варта» 25.08.2020 у зв`язку із систематичним невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення (п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України) (т.1 а.с.14). Підставою винесена даного наказу стала доповідна записка №01-07/94 від 20.08.2020 начальника відділу з благоустрою Шевченка Б.В. про виявлення фактів невиконання інспектором з благоустрою відділу інспекції з благоустрою ЮКП «Муніципальна варта» [PERSON] обов`язків, покладених на нього інспекції Правилами внутрішнього трудового розпорядку Колективного договору, а саме п.4.1.1, відповідно до п.3.1 Додатку 7 Положення про преміювання ЮКП «Муніципальна варта» Колективного договору ЮКП «Муніципальна варта», Акту №25-20 від 20.08.2020, Акту №27-20 від 20.08.2020 про ненадання письмового пояснення, Наказу №01-03-05 від 05.03.2020 «Про оголошення [PERSON] догани за порушення трудової дисципліни». Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює диспетчером ЮКП «Муніципальна варта», його робоче місце в мерії. Під час роботи з [PERSON] не пересікався, так як його робоче місце на [ADDRESS] , бачився з ним на зборах. На засіданні профспілки [PERSON] поводив себе не поважно, перебивав, не давав сказати слово, ображав [PERSON] , на що свідок зробив йому зауваження, але він сказав закрити рота. У [PERSON] був конфлікт з начальником [PERSON] та юристом [PERSON] , про це йому відомо зі слів бухгалтера. Також відомо, що [PERSON] винесена догана за погане відношення до співробітників та його звільнили за погане відношення до своїх обов`язків. Чи були зауваження з приводу роботи до [PERSON] йому не відомо. Щодо скорочення штату його не повідомляли. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює охоронником ЮКП «Муніципальна варта», зі [PERSON] вони бачились на зборах, як він працював йому не відомо, його обов`язки теж не відомі, так як він з ним не працював разом, конфлікту з ним не було. Відомо, що [PERSON] погрожував [PERSON] по телефону та його звільнили за порушення трудової дисципліни. Про скорочення штату його не повідомляли. Свідок [PERSON] \~в судовому\~засіданні пояснив,\~що працює\~інспектором ЮКП «Муніципальна варта», здійснює контроль за станом благоустрою, фіксує порушення, проводить усні бесіди, складає припис або протокол, керується посадовою інструкцією, рішенням сесії, Законом України «Про благоустрій», Положенням про благоустрій від 2018 року. [PERSON] стажувався з ним. Після того як до них прийшов працювати інспектор [PERSON] поведінка [PERSON] змінилась та виходила за рамки дозволеного, він тикав телефон, вів відеозапис як блогер, матерився, не працював, форму не носив, говорив чому я повинен це робити. [PERSON] його морально підтримував. Начальник [PERSON] зачинялась у своєму кабінеті від нього. Неодноразово викликались працівники поліції з приводу поведінки [PERSON] . Відношення до нього негативне, так як він вчиняв хуліганські дії, ображав свідка, керівництво. [PERSON] неодноразово провокував свідка на конфлікт з приводу його сім`ї, розумових здібностей, ображав бухгалтера, приносив газовий балончик і погрожував його застосувати. Свідок неодноразово писав листи щодо його поведінки. [PERSON] вживав наркотики та отримав штраф. Коли був начальником [PERSON] такого не було. Дана ситуація склалась коли прийшли начальник [PERSON] та інспектор [PERSON] . За що було винено догану [PERSON] не пам`ятає. На засіданні профкому намагались отримати пояснення від нього, він відмовився. [PERSON] звільнили за систематичне не виконання своїх службових обов`язків та порушення трудової дисципліни. Свідок [PERSON] \~в судовому\~засіданні пояснив,\~що працював\~інспектором ЮКП\~«Муніципальна варта»\~разом із\~ [PERSON] \~з кінця\~2019\~року.\~У колективі\~були гарні\~відносини,\~всі працювали\~добре.\~Відношення змінилось\~після приходу\~начальника [PERSON] .\~Вони допомагали\~їй обжитись\~у колективі.\~Вона особисто\~сказала свідку,\~що має\~намір позбутися\~ [PERSON] .\~Після цього\~змінилась поведінка\~ [PERSON] ,\~він став\~писати доповідні\~записки.\~Начальник винесла\~наказ про\~скорочення штату,\~на засідання\~профкому запросила\~телебачення.\~Також у\~2021\~році винесла\~розпорядження №5\~про зміну\~режиму роботи\~п`ятиденного.\~Для [PERSON] \~графік мінявся,\~потім [PERSON] \~почала вигадувати\~інші графіки\~роботи,\~щоб насолити\~ [PERSON] .\~Графік був\~один,\~а [PERSON] \~працював 1\~день через\~3\~дні.\~ [PERSON] \~видала наказ\~про користування\~особистими телефонами,\~так як\~відеорегістратори не\~працювали.\~Свідок працював\~зі [PERSON] \~в одному\~кабінеті,\~у них\~були персональні\~комп`ютери.\~Але в\~один день\~ [PERSON] \~забрав у\~них комп`ютери, це відбулось після ознайомлення з наказом про скорочення штату. Вони були членами профспілки, але якої не знали, після запиту стало відомо що її взагалі не має. З лютого 2021 його та [PERSON] не пускали на засідання профспілки. Свідок дзвонив [PERSON] , прохав розібратись, на що останній повідомив що треба почекати 1-2 місяці та приберем [PERSON] , характеризував [PERSON] позитивно. У вересні 2021 свідок звільнився. [PERSON] звільнили по статті. Скорочення на підприємстві не відбулось, нікого не звільнили. Свідок допомагав [PERSON] після обіду у березні 2021 року зробити припис щодо благоустрою території у ІІІ мікрорайоні, за який його притягнули до відповідальності. Даний припис дали у п`ятницю, [PERSON] зробив його, уклався в 10 денний термін, але керівництво вирішило, що він його не виконав. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3 ст.3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно із ч.1-2 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Частина 3 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч.1-4 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України). Позивачем заявлено про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду в частині оскарження наказу №01-03/05 від 05.03.2020 та визнати причини пропуску поважними. Відповідно до ч.1-2 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. За змістом пунктів 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06 листопада 1992 року, встановлені КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з`ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов`язки сторін. Виходячи з положення ч.1 ст.233 КЗпП України, на оскарження наказу про оголошення догани законодавством дається тримісячний строк із дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Таким днем слід вважати день ознайомлення працівника з наказом (розпорядженням) про оголошення йому догани, незалежно від дня видання цього наказу. Із досліджуваних судом матеріалів справи та пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що із оскаржуваним наказом він ознайомився 05.03.2020, про що свідчить його підпис. Не погоджуючись з даним наказом, позивач звертався зі скаргами 12.03.2020 до комісії по трудовим спорам ЮКП «Муніципальна варта», Южненського міського голови та 02.04.2020 до головного управління Держпраці. Дані скарги були залишені без відповіді. Про те, до суду за захистом своїх трудових прав позивач звернувся 29.09.2020. 02.04.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020. Відповідно до глави XIX Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Оскільки на час звернення позивача з даним позовом дія карантину, що впроваджений постановою КМУ №211 від 11.03.2020, не припинена, строки, визначені ст.233 КЗпП України, є продовженими і підлягають поновленню. Статтею 23 Загальної декларації з прав людини передбачено, що кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття. Кожна людина, без будь-якої дискримінації, має право на рівну оплату за рівну працю. Кожний працюючий має право на справедливу і задовільну винагороду, яка забезпечує гідне людини існування, її самої та її сім`ї, і яка в разі необхідності доповнюється іншими засобами соціального забезпечення. Згідно зі статтею 43 Конституції України,кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Припинення трудового договору може мати місце лише з підстав, передбачених законодавством (стаття 3 КЗпП України). Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до статті 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Статтею 140 КЗпП України визначено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. За правилами частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Відповідно до вимог трудового законодавства порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків. Наявність вини є обов`язковою умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Згідно зі статтею 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. У справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обов`язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на роботодавця. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто, наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника. Відповідно до ч.1 п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову. Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та вимог ч.1 п.3 ст.40 КЗпП України, до юридичних фактів, які підлягали встановленню судом при вирішенні спору про законність звільнення позивача з цих підстав, є: чи мав місце дисциплінарний проступок (вина, протиправна поведінка), який став безпосередньо підставою для звільнення працівника; чи передувала його звільненню система порушень, за які до нього, з додержанням вимог ст.147-149 КЗпП України, були застосовані дисциплінарні стягнення. При цьому власник повинен навести конкретні факти невиконання обов`язків, зазначити, коли вони мали місце, коли і які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнень. Під систематичним невиконанням трудових обов`язків мається на увазі неодноразове здійснення працівником цих вчинків. Таким чином, для звільнення за п.3 ст.40 КЗпП необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. Тобто працівник і раніше (до моменту вчинення проступку, за який його роботодавець прагне звільнити за п.3 ст.40 КЗпП) порушував трудову дисципліну, не виконував своїх посадових обов`язків, у результаті чого до нього застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. При цьому маються на увазі не заходи громадського впливу на кшталт проведення з ним так би мовити «виховної» бесіди, а саме стягнення, передбачені законодавством, які не погашені строком давності (з часу їх накладення пройшло менше року), зокрема, догана, оголошена наказом роботодавця. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 (№ 14-157цс19) зазначено, що роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином. Складовими дисциплінарного проступку, що характеризують його об`єктивну та суб`єктивну сторони, є: дії (бездіяльність) працівника; невиконання або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між його діями (бездіяльністю) та невиконанням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність роботодавцем наявності будь-якої з цих складових виключає наявність дисциплінарного проступку. Згідно з роз`ясненнями, наданими у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.92 за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Обґрунтовуючи позовні вимоги про скасування, як незаконного, наказу №01-03-05 від 05.03.2020 про оголошення догани позивач зазначає, що про даний наказ йому стало відомо 05.03.2020, від надання письмових пояснень він не відмовлявся, зазначив що раніше не писав та попросив надати йому форму, за якою необхідно написати пояснення, крім того завдання було виконане ще три дні тому, про що повідомив керівника. В судовому\~засіданні позивач\~зазначив,\~що Правил\~внутрішнього трудового\~розпорядку не\~порушував,\~він 29.02.2023\~отримав на мобільний\~телефон повідомлення\~від начальника\~інспекції з\~благоустрою [PERSON] \~про необхідність\~надання приписів\~щодо приведення\~у належний\~стан дорожніх\~знаків на\~перехресті вул.\~Шевченка та\~вул.\~Новобілярської та\~поворот на\~ринок "Приморський"\~вул.\~Приморська через\~месенджер Вайбер.\~01.03.2020\~він був\~вихідний,\~але за\~розпорядженням начальника\~ЮКП «Муніципальна\~варта» [PERSON] \~вийшов на\~роботу для\~забезпечення правопорядку\~у місті,\~02.03.2020\~в понеділок\~склав два\~приписи про\~приведення у\~належний стан\~дорожніх знаків\~та зареєстрував\~у журналі.\~Позивачу 05.03.2023\~стало відомо\~про притягнення\~його до\~дисциплінарної відповідальності,\~хоча він\~виконав завдання. Відповідно до доповідної записки від 03.03.2020 складеної начальником інспекції з благоустрою ЮКП «Муніципальна варта» Шевченко Б.В. позивач не виконав 29.02.2023 завдання начальника інспекції з благоустрою (за усним розпорядженням начальника ЮКП «Муніципальна варта») та не зробив необхідних дій по реєстрації порушення та надання припису стосовно неналежного стану дорожніх знаків в м. Южному. В телефонному режимі було з`ясовано, що [PERSON] було зрозуміло поставлене завдання. Згідно з п.4.1.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку ЮКП «Муніципальна варта» працівник ЮКП «Муніципальна варта» зобов`язаний своєчасно та точно виконувати розпорядження Роботодавця, свого безпосереднього керівника. Про відмову [PERSON] надати письмові пояснення з приводу невиконання 29.02.2020 завдання начальника інспекції з благоустрою складений відповідний акт №1-20 від 05.03.2020, у якому зазначено причину відмови незнанням форми написання пояснювальної (т.1 а.с.17). Дану обставину позивач не заперечував в судовому засіданні. Пунктом 4.1.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку ЮКП «Муніципальна варта» передбачено, що працівники зобов`язані своєчасно та точно виконувати розпорядження Роботодавця, свого безпосереднього керівника (т.2 а.с.106). Крім того пунктом 5.4 Правил визначений режим роботи службовців та пунктом 5.3 встановлений на підприємстві п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями субота та неділя (т.2 а.с.106). Докази на підтвердження того, що дані Правила були доведені до відома позивача суду не надано. Працівник не може нести дисциплінарну відповідальність за невиконання обов`язків, які не були йому доведені до виконання. Судом встановлено, що позивач працював у суботу 29.02.2020, у неділю 01.03.2020 за розпорядженням керівника вийшов на роботу для забезпечення правопорядку у місті, у понеділок 02.03.2020 склав два приписи №№149,150 на виконання завдання начальника інспекції та зареєстрував їх у відповідний журнал. Таким чином, на час складання доповідної записки і винесення наказу позивачем були виконанні завдання. Суд вважає, що в даному наказі не наведено обставин, допущених порушень трудової дисципліни позивачем, за які він притягується до відповідальності, не зазначено обставини, які відповідно до приписів ч.3 ст.149 були враховані власником при обранні певного виду стягнення, якщо вони взагалі враховувались та дійшов висновку про незаконність прийнятого наказу, який підлягає скасуванню. Що стосується наказу про звільнення, то позивач був звільнений з посади інспектора з благоустрою відділу інспекції з благоустрою ЮКП «Муніципальна варта» 25.08.2020 у зв`язку із систематичним невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення (п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України). Оскільки на момент винесення даного наказу існувало лише одне стягнення за порушення трудової дисципліни, застосоване до [PERSON] у виді догани наказом №01-03-05 від 05.03.2020, то вказана обставина виключала таку причину звільнення позивача, як систематичне порушення трудової дисципліни. Таким чином відповідач, не мав законних підстав звільняти позивача на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України. Підставою винесена даного наказу стала доповідна записка №01-07/94 від 20.08.2020 начальника відділу з благоустрою Шевченка Б.В. про виявлення фактів невиконання інспектором з благоустрою відділу інспекції з благоустрою ЮКП «Муніципальна варта» [PERSON] обов`язків, покладених на нього інспекції Правилами внутрішнього трудового розпорядку Колективного договору, а саме п.4.1.1., відповідно до п.3.1 Додатку 7 Положення про преміювання ЮКП «Муніципальна варта» Колективного договору ЮКП «Муніципальна варта», Акту №25-20 від 20.08.2020, Акту №27-20 від 20.08.2020 про ненадання письмового пояснення, Наказу №01-03-05 від 05.03.2020 «Про оголошення [PERSON] догани за порушення трудової дисципліни». У постанові від 25 серпня 2020 року у справі № 716/821/19 Верховний Суд зазначив, що висновки суду апеляційної інстанції є правомірними та відповідають обставинам справи, оскільки при застосуванні до позивача такого заходу стягнення, як догана, а також при його звільненні, роботодавцем чітко не встановлено, який саме проступок було вчинено [PERSON], не доведено його вину, не врахована тяжкість проступку і заподіяна шкода. При цьому в наказі про звільнення працівника власник або уповноважений ним орган зобов`язаний навести конкретні факти порушень, не обмежуючись загальним посиланням на систематичне порушення трудових обов`язків з боку працівника. Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 24 березня 2021 року у справі 149/1568/19, дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. При звільненні працівника з підстав, передбачених цією нормою закону, роботодавець має навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього дисциплінарного стягнення та в який час. У постанові від 10 лютого 2021 року у справі № 697/2951/19 Верховний Суд вказав, що оцінюючи обґрунтованість накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення, судом установлено, що оскільки наказ про оголошення догани, який передував наказу про звільнення є безпідставним, а наказ про звільнення не містить фактичних даних щодо допущених порушень, загальні формулювання не пояснюють суть порушень трудової дисципліни, які допустив у роботі позивач, не містять посилання на конкретні обставини вчинення порушення, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вини та умислу у діях позивача, що свідчить про відсутність систематичних порушень і систематичного невиконання [PERSON] , як працівником, без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку, що могло бути підставами для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України. Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2022 року у справі №541/2556/19, не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що помилковим є висновок суду апеляційної інстанції щодо неконкретизації в наказах ДНЗ «Ластівка» про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності пунктів Посадової інструкції або інших нормативних актів, які порушила вихователь [PERSON], оскільки згідно зі сталою практикою Верховного Суду відповідні відомості повинні міститися у самих наказах, а не у документах, на які посилається роботодавець. У постановах від 12 листопада 2021 року у справі № 213/775/20 та від 09 червня 2021 року у справі № 601/2049/18 Верховний Суд дійшов висновків, що аргументи касаційної скарги про те, що позивачем не було оскаржено дисциплінарні стягнення у встановлений строк, чим він фактично визнав систематичність невиконання ним без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, є безпідставними, оскільки при оспоренні до суду наказу про звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України суд зобов`язаний перевірити всі накази про накладення дисциплінарного стягнення, які увійшли в систему для звільнення, незалежно від того, чи оскаржувався кожен наказ окремо в установленому законом порядку. Лише правомірно накладені стягнення можуть ураховуватися і бути підставою для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України. Суд вважає що у наказі про звільнення позивача відсутні фактичні дані щодо допущених позивачем порушень; відсутні посилання на конкретні обставини вчинення порушення, які допустив позивач; викладені у наказі загальні формулювання не пояснюють суть порушень трудової дисципліни, які допустив у роботі позивач. Також суд звертає увагу, що посилання в наказі про звільнення на п.4.1.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку носить загальний характер, Додаток 7 Положення про преміювання ЮКП «Муніципальна варта» взагалі не надані суду. Враховуючи, що звільнення позивача відбулось з порушенням норм трудового законодавства, суд визнає наказ про його звільнення №01-03-29 від 25.08.2020 незаконним і скасовує. Під час судового засідання встановлено, що між позивачем та керівництвом підприємства склались вкрай негативні відносини, що підтверджується чисельними зверненнями позивача зі скаргами на порушення його трудових прав, Актами про нещасний випадок та проведення службового розслідування, що у подальшому призвело до незаконного звільнення позивача. З урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється законність звільнення, обов`язок доведення правомірності звільнення працівника покладається на роботодавця. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року у справі №273/212/16-ц. Статтею 43 КЗпП України у редакції, чинній на момент звільнення позивачки, встановлено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. У разі якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору надає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів професійної спілки згідно із статутом. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Відповідно до протоколу №11 зборів профспілкової організації ЮКП «Муніципальна варта» від 25.08.2020 надано погодження на звільнення [PERSON] (т.1 а.с.111-111зв). Відповідно до\~постанови президії\~Одеської обласної\~організації профспілки\~працівників житлово-комунального\~господарства,\~місцевої промисловості,\~побутового обслуговування\~населення України\~від 26.01.2018\~первинна профспілкова\~організація ЮКП «Муніципальна варта» прийнята на профобслуговування з дати прийняття цього рішення. У постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 у справі №336/5828/16 зазначено, що як при звільненні члена профспілкової організації без отримання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (ст.43 КЗпП), так і при звільненні члена виборного профспілкового органу без отримання попередньої згоди виборного органу, членом якого він є, а також вищого виборного органу цієї профспілки (ст.252 КЗпП), суд має зупинити провадження по справі та запитати відповідний орган щодо згоди на звільнення. Відсутність такого рішення під час звільнення працівника сама по собі не є безумовною підставою для його поновлення на роботі, оскільки така згода або незгода на звільнення може бути витребувана судом при вирішенні трудового спору. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 13.02.2023 запитано у Одеської обласної організації профспілки працівників житловокомунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України згоду або відмову в згоді на звільнення [PERSON] з посади інспектора з благоустрою відділу інспекції з благоустрою ЮКП «Муніципальна варта» (ЕДРПОУ 41779965), 25.08.2020 за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України. Згідно листа Одеської обласної організації профспілки працівників житловокомунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України від 10.05.2023 заначено, що оскільки у первинній профспілковій організації не було обрано профспілковий комітет (в зв`язку з малою чисельністю членів профспілки), [PERSON] не був його членом, то і розгляд питання про надання (не надання) згоди на його звільнення не входить до повноважень обкому профспілки (т.3 а.с.22). Посилання позивача\~на те,\~що профспілка\~не була\~легалізована належним\~чином у\~встановленому законом\~порядку не\~можуть бути\~прийняті судом,\~оскільки відповідно\~до свідоцтва\~первинна профспілкова\~організація Южненського\~комунального підприємства\~«Муніципальна варта»\~є організаційною\~ланкою Одеської\~обласної організації\~профспілки працівників\~житлово-комунального\~господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України, яка є організаційною ланкою Професійної спілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України, зареєстрованої Міністерством юстиції України 28.01.2000, свідоцтво про реєстрацію №1318 та на підставі ст.16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності має статус юридичної особи. Відповідно до положень ст.253 КЗпП України при звільненні працівника без законних підстав він повинен бути поновлений на колишнє місце роботи, тому позивач підлягає поновленню на посаді інспектора з благоустрою відділу інспекції з благоустрою ЮКП "Муніципальна варта". За правилами частини другої статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню. Обрахунок середнього заробітку для стягнення середнього заробітку за вимушений прогул здійснюється у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України за №100 від 05.02.1995. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" зазначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому, враховується положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України Про оплату праці за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок) і обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці, що передують події, з якою пов`язана виплата. Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи із виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно з п.4 вказаного Порядку при обчисленні середньої заробітної плати за два останні місяці не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Пунктом 5 розділу ІV Порядку передбачено, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 14 січня 2014 року у справі №21-395а13. У даному випадку позивач має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період не більше одного року, враховуючи принцип добросовісності при реалізації ним прав і повноважень, а саме з 25.08.2020 по 25.08.2021. Відповідачем не була надана довідка-розрахунок про середній заробіток позивача, згідно вимог постанови КПУ «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 №100. А також представником позивача теж не був наданий відповідний розрахунок. Тому судом самостійно зроблений розрахунок, але не за два календарних місяці перед звільненням, тому що у довідці відсутні відомості щодо кількість випрацюваних робочих днів. Відповідно до довідки позивач за квітень 2020 року отримав заробітну плату у розмірі 10275,60 грн (21 робочий день), за травень 2020 року 10275,60 грн (19 робочих днів). Загальна кількість днів за цей період складає 40, середньоденна заробітна плата за 2 місяці, що передували його звільненню складає (10275,60+10275,60): 40=513,78 грн. За період з 25.08.2020 по 25.08.2021 було 229 робочих днів. Таким чином, сума заробітної плати за час вимушеного прогулу за цей період складає (229 х 513,78) 117\~655,62 грн та підлягає стягненню з утриманням податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, враховуючи, що за заявленими вимогами позивач був звільнений від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1681,60 (840,80+840,80) грн.

Outcome: approved