Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-04 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Чучковської А.В., звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , з ним. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 червня 2016 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання між сторонами припинено. 18 вересня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі про розірвання шлюбу між сторонами. У період перебування у шлюбі у сторін народилася спільна дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає з батьком. Сторони по справі та їх малолітній син проживали разом у м. Києві. Після оголошення в Україні воєнного стану сторони по справі разом з їх малолітнім сином тимчасово евакуювались до с. Фадіївка Хмельницької області, де перебували до листопада 2022 року. У грудні 2022 року позивач з сином повернулися до м. Києва, а відповідач залишилася та категорично відмовилася повертатися до родини в м. Київ, мотивуючи це тим, що вона зустріла у с. Фадіївка своє справжнє кохання і це почуття є взаємним. З цього часу відповідач дитиною не опікується та не цікавиться, витрат на її утримання не несе, мотивуючи це тим, що вона не працює, та не має самостійного доходу. Отже, з грудня 2022 року по даний час дитина проживає з позивачем, який самостійного його виховує та утримує, приділяючи синові весь свій час, оточуючи дитину любов`ю та турботою. Позивач не перешкоджає відповідачу спілкуватися з дитиною, яка інколи дзвонить та цікавиться сином. Позивач має стабільний дохід, дитина проживає в належних умовах та має все необхідне для нормального фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано від Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації висновок про розв`язання спору. 30 листопада 2023 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на виконання ухвали суду надійшов висновок № 103/8507/41/3 від 21 листопада 2023 року. Представник позивача адвокат Чучковська К.О. в підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, у зв`язку із визнанням відповідачкою позову просила ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, подала засобами поштового сполучення заяву, в якій фактично визнала позовні вимоги, справу просила розглядати за її відсутності. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в підготовче судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлено своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Правом на подання пояснень щодо позову не скористався. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, судове рішення може бути ухвалене в підготовчому судовому засіданні. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 червня 2021 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вирішуючи спір, що виник між сторонами з сімейних правовідносин, суд виходить з наступного. Відповідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Тлумачення норми вищенаведеної ст. 161 СК України свідчить, що до інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. За вимогами ч. 5ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку Органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] (а.с. 66-67). У цьому висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини зазначено, що батьки дитини [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у жовтні 2023 року. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Малолітній [PERSON] постійно проживає з батьком [PERSON] , який самостійно займається його вихованням та утриманням. Родина мешкає за адресою: [ADDRESS] . Спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї проведено обстеження за вказаною адресою. В ході обстеження умов проживання було встановлено, що в квартирі чисто, прибрано, наявні всі необхідні меблі, речі побуту та вжитку. Для дитини відведено окрему кімнату, де створено всі належні умови для проживання та гармонійного розвитку. Батько дитини [PERSON] , працює, має дохід, має можливість створити всі умови для фізичного, духовного та розумового розвитку дитини. Мати дитини [PERSON] , на засіданні комісії присутня не була, попередньо направила заяву про те, що просить розглядати питання щодо визначення місця проживання дитини без її участі, вона не заперечує, щоб малолітній син [PERSON] і надалі проживав з батьком, обмежень у спілкуванні з дитиною вона не має. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги зазначене вище,

Outcome: approved